sou · H3B321d2 · 2015-03-02 00:00:00 — Studerande får därmed inte någon hjälp med rehabilitering. Reglerna för sjuka studerande är relativt komplicerade och admi- nistrationen är delad mellan och . Det finns sannolikt informationsbrister och kan dessutom finnas kvalitets- brister i handläggningen på de båda myndigheterna. Slutligen kan studerande som saknar SGI och som behåller sina studiemedel vid sjukdom få problem som exempelvis sträcker sig över sommaren. Detta beror på att försäkringsskyddet inom studiemedelssystemet endast täcker tid då personen skulle ha studerat. Nedan sammanfattas de förslag och bedömningar i betänkandet som rör studerande som är sjuka. Gränsdragningen mellan studiemedelssystemet och andra trygghetssystem Kommittén ansåg att huvudprincipen för gränsdragningen mellan studiemedelssystemet och andra trygghetssystem bör vara att studiemedelssystemet ska täcka levnadsomkostnader under studie- tiden. Levnadsomkostnader under tid då inga studier bedrivs, t.ex. under ferier och vid sjukdom eller föräldraledighet, bör däremot täckas genom inkomst av arbete eller genom de sociala trygghets- systemen. Avsteg från huvudprincipen skulle enligt kommittén göras i de fall andra förmånssystem inte kan tillgodose särskilda behov hos studerande eller om det finns starka utbildningspolitiska skäl. Behovsprövade bidrag som icke studerande kan få borde även fort- sättningsvis vara öppna för studerande med studiemedel. Som exempel nämndes att studerande som på grund av funktionsned- sättning har behov av särskilda hjälpmedel bör kunna få andra ersättningar än studiemedel. Studiemedlen och ersättning vid sjukdom När det gäller perioden med sjukdom och därmed samspelet mellan studiemedlen och sjukförsäkringen menade emellertid att det måste kunna göras undantag från huvud- principen ovan. Kommitténs förslag var att den nuvarande rätten att behålla sina studiemedel vid sjukdom skulle kvarstå. Motivet för detta var att relativt många studerande saknar SGI och därmed inte har rätt till sjukpenning. Ett försäkringsskydd inom studiemedels- systemet bedömdes ge ett tillräckligt grundskydd för samtliga studerande. Kommittén föreslog också att studiemedel under sjukdom ska kunna lämnas vid såväl hel som halv studieoförmåga. Det skulle med andra ord dels vara möjligt att ha studiemedel på heltid och studera på halvtid och vara sjukskriven på halvtid, dels att få sjuk- penning på halvtid och studiemedel på halvtid. Detta skulle, enligt kommittén, innebära en större flexibilitet för den enskilde och lösa en brist i det nuvarande sjukförsäkringsskyddet inom studie- medels- och sjukpenningsystemet som kommittén annars bedömde relativt väl uppfyller kraven på försäkringsskydd. Att kunna kom- binera partiell sjukskriving med studier med studiemedel skulle innebära större flexibilitet för den enskilde samt möjlighet att minska antalet sjukskrivningar och sjukperiodernas längd. För att förhindra missbruk av systemet borde kontrollerna av de sjuk- skrivna stärkas (se nedan). För att inte försvåra kontrollmöjlighet- erna och bedömningarna allt för mycket begränsades dock förslaget till halv studieoförmåga. Detta ansågs begränsa flexibiliteten, men underlätta administrationen. Kommittén ansåg också att studiemedel under sjukdom borde lämnas under högst . finns det ingen bortre tidsgräns, vilket bedömdes orimligt. Motivet var att studerande vid längre sjukdomstider borde lyda under samma bestämmelser och ersätt- ningssystem som andra. Gränsen motiverades med att det är den längsta tid studiemedel kan ha beviljats för. Konsekvenserna av detta förslag är att studerande med vilande SGI övergår till sjuk- penning, medan studerande utan SGI kommer att vara hänvisade till det ekonomiska biståndet. Kommittén menade att denna för- ändring borde införas först när rehabiliteringsansvaret för studerande har fastställts, så att rehabiliteringsinsatser för långtids- sjuka studerande har säkerställts. Kommittén föreslog vidare att avskrivning av lånedelen även fortsättningsvis skulle göras fr.o.m. den 31:a sjukdagen. Bedöm- ningen var att det är lämpligt med en karenstid eftersom det finns i det vanliga sjukförsäkringssystemet. Eftersom studiemedelsbelop- pen är desamma för den som är sjuk och för den som studerar ansågs dessutom en karenstid särskilt motiverad i studiemedels- systemet. Därmed förordades att det även fortsättningsvis skulle finnas en period då en sjuk studerande delfinansierar sitt uppehälle under sjukdomen genom att ta lån. Kommittén ansåg vidare att en förkortning av karenstiden skulle kunna övervägas, men att rätten att behålla studiemedel vid partiell sjukdom skulle införas och utvärderas . Avskrivning skulle enligt kommittén ske vid såväl halv som hel sjukskrivning. Kommittén ansåg att SGI skulle kunna hållas vilande även om en studerande gör ett kortare uppehåll i sitt studiemedelstagande. Studerande som har studerat utan studiemedel under sammanlagt högst (en termin) borde därför kunna omfattas av SGI-skydd, om det går att påvisa att de har bedrivit aktiva studier på minst halvtid på en studiemedelsberättigande utbildning. Det borde vara uppgift att bedöma detta. Tiden för studier utan studiemedel skulle kunna vara antingen en samman- hängande period eller vara fördelad förutsatt att det rör sig som samma utbildning. Detta skulle, enligt kommitténs bedömning, vara en lämplig tillfällig lösning för SGI-skyddet i avvaktan på att SGI börjar beräknas på historiska inkomster. Den aviserade modellen för att beräkna SGI utifrån historiska inkomster kunde kommittén inte kommentera eftersom modellen inte var fastställd. Kommittén bedömde att en över- gång till en historisk SGI kunde innebära en förenkling av försäk- ringsskyddet för studerande, vilket också kunde förbättra deras ekonomiska trygghet. Det ansågs dock väsentligt att studerandes situation beaktas när regelverket utformas. Kommittén ansåg t.ex. att det borde övervägas att ge studerande ett utökat SGI-skydd. Ett annat alternativ var att låta studiemedel vara sjukpenning- grundande, vilket skulle innebära att studiemedel ger rätt till både sjuk- och föräldrapenning. För att förhindra missbruk av systemet föreslogs att den utvidgade rätten att få sjukpenning respektive studiemedel under sjukdom vid partiell studieoförmåga skulle åtföljas av ökade kontrollinsatser och en samordningsbestämmelse mellan studiemedel och sjukpenning. Regeringen borde därför, ansåg kommittén, ge CSN i uppdrag att genomföra särskilda insatser för att kontrollera i vilken omfattning de som har studiemedel under sjukdom studerar. De förstärkta kontrollerna preciserades som ett förfinat informationsutbyte mellan CSN och där är skyldig att lämna uppgift om sjukpenning till CSN. före- slogs också kontrollera att de som får sjukpenning inte studerar. CSN borde även stärka kontrollen av att studerande som får studiemedel under sjukdom inte studerar på den del av tiden som han eller hon är sjukskriven. Enligt kommittén skulle vidare kontrollmöjligheterna kunna upprätthållas genom att införa en uppgiftsskyldighet för alla utbild- ningsanordnare till den myndighet som handlägger ersättningen. Ett alternativ vore att ålägga de studerande att för relevant myndig- het styrka att de har studerat. Bakgrunden till dessa förslag var att bristande kontroll och ökad risk för fusk hade varit den huvudsakliga invändningen mot att studerande skulle kunna få sjukpenning vid partiell sjukskrivning. Kommittén påpekade också att risken för fusk redan finns med nuvarande regler då studerande med hel studieoförmåga kan få sjukpenning. Kommittén bedömde vidare att risken för fusk inte skulle öka med anledning av dess förslag. Kommittén föreslog dessutom att en samordningsbestämmelse skulle införas som hindrar att studiemedel och sjukpenning beviljas , annat än när båda ersättningarna är partiella. Åtgärder för att förkorta sjukdomstiden Kommittén konstaterade att inte vidtar några åtgärder för studerande i sin roll som samordnare av rehabiliter- ingsinsatser, för att de som är sjuka ska kunna återgå till studier. Inte heller CSN, som har motsvarande ansvar för dem som studerar utomlands, vidtar några sådana åtgärder. I betänkandet framfördes uppfattningen att det måste finnas ett tydligt ansvar för att hjälpa studerande tillbaka till studier eller arbetsmarknaden och att eller utbildnings- anordnaren skulle kunna vara lämpliga kandidater för ett sådant ansvar. Några förslag presenterades dock inte, utan bedömningen var att den aviserade parlamentariska socialförsäkringsutredningen borde utreda frågan. hade även i uppdrag att utreda om det ur ett studiesocialt perspektiv fanns behov av insatser för att förbättra studenthälsovården. Kommittén kom fram till att studenthälso- vården borde ha en stark ställning inom högskolan. Kommittén bedömde också att verksamheten även främst skulle inriktas mot förebyggande arbete och behandling av studierelate- rade hälsoproblem. Medicinsk, kurativ och folkhälsokompetens för studerande skulle finnas tillgänglig på varje lärosäte. Dessutom pekades några andra specifika områden ut, nämligen alkoholpre- ventiva insatser, psykosociala problem samt sexuell och repro- duktiv hälsa. För att uppnå en likvärdig studenthälsovård över hela landet bedömde kommittén att det skulle ingå i dåvarande Hög- skoleverkets kvalitetsgranskningar att utvärdera studenthälso- vården. Vidare bedömdes att studenthälsovården borde få en tyd- ligare roll i lärosätens arbetsmiljöarbete.17 17 SOU 2009:28. Rapport från – Tryggare kan alla vara. Socialförsäkringar för studenten. publicerade en rapport om socialförsäkringarna för studenter. syfte med rapporten, vars författare står för förslagen, var att bidra till fördjupad kunskap och breddad debatt om socialförsäkringarna mot bakgrund av att den parlamentariska socialförsäkringsutredningen ser över sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarna. I rapporten föreslogs att studiemedlet skulle göras SGI-grundande. Den exakta utformningen borde enligt rapportförfattaren diskuteras vidare, men hon ansåg att detta dels skulle leda till en besparing eftersom studenternas sjukersättning skulle bli lägre inom sjukför- säkringen än inom studiemedelssystemet, dels att sommaruppe- hållet skulle bli lättare att hantera eftersom studenterna skulle ha försäkringsskydd mot bortfall av inkomst även under sommar- uppehållet. Detta skulle enligt skapa en sjukförsäkring för studerande med villkor som liknar anställdas, t.ex. med samma karenstid. Ansvaret för studerandes sjukförsäkring skulle då ligga hos och roll skulle motsvara en arbets- givares, genom att CSN skulle betala ut studiemedel under karens- tiden, dvs. Detta föreslogs kombineras med fort- satt rätt till vilande SGI och studietids-SGI för studerande. Om förslaget ovan inte genomfördes, föreslogs en annan lös- ning på problemet med sommaruppehåll. ansåg att det kunde övervägas om studiemedlet kunde utgå som ett bidrag för studenter vars sjukskrivning fortsätter efter terminstiden. För denna sorts ”studentsjukskrivning” skulle det finnas en övre tidsgräns . I rapporten framfördes att det är oacceptabelt att studenter är den enda grupp som inte tillåts vara deltidssjukskrivna från sin reguljära ersättning. Därför borde studiemedel kunna betalas ut även för 75, 50 och 25 procents sjukskrivning från studierna, vilket skulle kombineras med kontroller av att studenten inte 18 (2011). studerar på heltid. Enligt rapporten borde det vara enkelt att kontrollera i Ladok (systemet för dokumentation av studieresultat för högskolestuderande i ) hur många poäng studenten pre- sterat . konstaterade i rapporten att det är svårt för studenter att kvalificera sig till arbetslöshetsförsäkringen eftersom studiemedel inte är att anse som inkomst av förvärvsarbete i försäkringens mening. lämnade därför tre förslag för att förbättra situa- tionen för nyutexaminerade studenter. Det första förslaget innebar ett införande av en omställningsför- säkring för studenter. Försäkringen kunde rymmas inom studie- medelssystemet eller likna de omställningsförsäkringar som för- handlats fram mellan arbetsmarknadens parter på andra områden. Om omställningsförsäkringen skulle rymmas inom studiemedels- systemet skulle den exempelvis kunna innebära rätt med studiemedel. skulle den studerande kunna avsluta studierna, dvs. ta restpoäng eller skriva färdigt en uppsats, och söka arbete. Huvuddelen av finansieringen skulle då bäras av studenten själv, eftersom studiemedlet till största delen är ett lån. Det kunde dock finnas risk för att sökande skulle utnyttja systemet och ”ta semester” efter avslutad utbildning, i stället för att söka arbete. Om omställningsförsäkringen mer liknade övriga omställ- ningsförsäkringar skulle den kunna ha inslag av karriärrådgivning och jobbsökarhjälp, t.ex. från de arbetslivs- och karriärcentrum som finns på flertalet lärosäten. Eventuellt skulle även krav på tidigt aktivt arbetssökande kunna kopplas till en sådan försäkring. Det andra förslaget rörde en arbetslöshetskassa för studenter, en s.k. s-kassa. Den stora svårigheten med en studerandekassa var finansieringen. En självständig finansiering skulle dock kräva stor anslutning bland studenter som inte löper någon större risk för arbetslöshet efter studierna. Försäkringen skulle kunna göras obligatorisk, men det och skulle lasta över kostnaden för några studenters arbetslöshet på hela studentkollektivet. Om ersätt- ningsnivån i studerandekassan var lika med eller översteg studie- medlet, skulle det dock kunna uppmuntra till medlemskap i en studerandekassa och bidra till att studenter avslutar sina studier tidigare. Det tredje förslaget innebar att låta studenternas trygghet efter examen se ut ungefär som den gör, men att undersöka effekterna av det borttagna studerandevillkoret avseende den sociala snedre- kryteringen till högre utbildning. Dessutom skulle matchningen på akademikernas arbetsmarknad behöva utredas för att se om den försämrats sedan studerandevillkoret togs bort. påpekade också i rapporten att den nuvarande arbetslös- hetsförsäkringen skulle kunna anpassas till studerandegruppen. Om åldersgränsen för att hoppa över studietiden togs bort skulle fler studenter kunna kvalificera sig till arbetslöshetsförsäkringen genom sommarjobb och extrajobb . Om den överhoppningsbara tiden dessutom utsträcktes till och all studietid blev överhoppningsbar, oavsett om studenten fått studie- medel eller inte, skulle villkoren också bli mer anpassade för studenter. Underlagsrapport till Parlamentariska socialförsäkringsutredningen – Studerande och socialförsäkringen publicerades den underlagsrapport, Studerande och socialförsäkringen, som kommittén beställt från ().19 Uppdraget var att kartlägga vilka brister som finns för studerande i dagens socialförsäkringssystem och att ge förslag på lösningar. I det följande redovisas de problem och för- slag som SFS redogjorde för i rapporten. Inför en obligatorisk standardförsäkring för studerande I rapporten lyfte SFS fram som ett problem att alla studerande inte omfattas av trygghet vid sjukdom när den som ges inom studie- 19 Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (2011e). medelssystemet, eftersom de som inte uppbär studiemedel då inte omfattas. De studerande har dessutom dålig kännedom om vilka möjlig- heter till ersättning de har vid sjukdom. Bedömningen av vilken sjukpenning en studerande har rätt till är svår att förstå och förutse för den enskilde. Detta beror, enligt SFS, på att sjukförsäkringen för studerande är ett lapptäcke av särlösningar. Bristen på enhetlig- het gör att studerande behandlas olika beroende på t.ex. om de upp- bär studiemedel eller inte, eller om de har studerat före och/eller eller inte. Att tillhandhålla skydd vid sjukdom inom studiemedelssystemet ansågs inte vara en bra lösning, eftersom alla studerande inte upp- bär studiemedel. Även möjligheten till avskrivning av studiemedel vid sjukdom skapar problem exempelvis , då en studerande som är sjuk och får sitt studiemedel avskrivet under terminerna övergår till den allmänna sjukförsäkringen. Detta kan ge tre olika utfall. Vid vilande SGI: Den studerande ska anmäla sig till Arbetsför- medlingen på sommaruppehållet och därmed få sjukpenning. Vid anmälan för sent går möjligheten till sjukpenning över sommaren förlorad. Vid studietids-SGI: Den studerande har möjlighet att få sjuk- penning över sommaren utan att anmäla sig till Arbetsför- medlingen. Varken vilande eller studietids-SGI: Den studerande har inte rätt till sjukpenning . Inte heller ersättning genom vilande SGI ansågs vara en bra lösning eftersom den studerande som blir sjuk måste avsluta eller avbryta studierna för att få sjukpenning baserad på sin vilande SGI. Den studerande förlorar då sin plats på utbildningen och kommer i sin rehabilitering att bli matchad mot hela arbetsmarknaden och inte mot sina studier. SFS såg även problem med ersättning genom studietids-SGI eftersom denna ofta blir låg. Den som arbetar vid sidan av studierna kan få en studietids-SGI fastställd. Men eftersom studiemedlet inte ligger till grund för SGI, blir sjukpenningen ofta betydligt lägre än den verkliga inkomsten före sjukdomen. Med denna bakgrund föreslog SFS att en obligatorisk standard- försäkring för studerande ska införas. Från början utgår ersätt- ningen från den studerandes faktiska disponibla inkomst, dvs. både studiemedel och förvärvsinkomst, vilket innebär att studiemedlet blir sjukpenninggrundande. För studerande med begränsade inkomster ska standardförsäkringen garantera en lägsta ersättnings- nivå och för studerande med barn ska den nivån vara högre. Ersätt- ningen ska kunna anpassas efter studietakt och på så sätt ska deltidssjukskrivning och deltidsstudier kunna kombineras. Ersättningen bör övergå i en ersättning baserad på tidigare inkomster innan studierna påbörjades. Om den som är sjuk saknar tidigare inkomster och därmed vilande SGI fortsätter den initiala ersättningen att gälla. Tidsgränsen harmoniseras lämpligen med den rehabiliteringskedja för studerande som SFS också före- slog (tabell 22.1). Källa: Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (2011e). Standardförsäkringen föreslogs omfatta alla studerande, inte bara dem som uppbär studiemedel. Inträdet i standardförsäkringen behöver, enligt SFS, regleras så att försäkringen inte överutnyttjas exempelvis genom att en person som saknar SGI blir sjuk och börjar studera för att sjukanmäla sig. I samband med införandet av standardförsäkringen ska möjlig- heten att få studiemedlet avskrivet vid sjukdom avskaffas. Inför en rehabiliteringskedja för studerande I rapporten konstaterade SFS att det oklara ansvaret när en studerande blir sjuk är ett återkommande problem. Problem upp- står i övergången mellan sjukdom och studier och genom att rehab- iliteringsinsatserna är begränsade för studerande som blir sjuka. Den studerande får ofta själv samordna sin återgång i studier. Till skillnad från arbetsgivarnas ansvar för anställda, har inte utbild- ningsanordnarna ansvar för exempelvis sjuklönen och de saknar större ekonomiska drivkrafter för att ta ett större arbetsmiljö- och rehabiliteringsansvar. För den studerande som är sjuk och som har en vilande SGI får rätten till sjukpenning prövas inte mot utbild- ningen, utan mot hela arbetsmarknaden. Ett annat problem är, enligt SFS, att det inte finns någon aktör med rehabiliteringsansvar för studerande på samma sätt som arbetsgivare har för anställda. SFS menade att det saknas en mot- part till och primärvården för de studerande. Ett annat exempel som nämndes var att det saknas verktyg i form av t.ex. arbetsträning för studerande och möjlighet till deltidsstudier. SFS föreslog därför att den nuvarande rehabiliteringskedjan kompletteras med en rehabiliteringskedja för studerande som om- fattar alla studerande som blir sjuka och syftar till att få de studerande att återgå till studierna. De studerandes rehabiliterings- kedja behöver, enligt SFS, anpassas efter utbildningssektorn när det gäller insatser, tidsgränser och ålägganden. Den ska syfta till att återge den drabbade förmågan att i första hand slutföra sina studier och i andra hand att arbeta. Rehabiliteringskedjan för studerande föreslogs endast omfatta personer som vid insjuknade främst hade studier som huvudsyssel- sättning och som inte ingick i en annan rehabiliteringsåtgärd. SFS ansåg också att det behövs tydligare ansvar och samordning när studieförmågan ska bedömas. Vården borde, enligt SFS, ha ansvar för bedömningen av studieförmåga i förhållande till den aktuella utbildningen och utbildningsanordnarna vara skyldiga att tillhandahålla information om den drabbades studier. SFS sam- manfattar sitt förslag med följande skiss: Källa: Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (2011e). föreslås det vara utbildningsan- ordnarens ansvar att ta fram en individuell handlingsplan med exempelvis lämpliga kurser och ”studieträning”. Den första perioden bedöms behöva vara eftersom många kurser bara ges en gång . föreslås utreda om utbildningsanordnare kan anpassa studieplatsen så att studierna kan bedrivas trots nedsatt studieförmåga. Om den studerande som är sjuk inte kan gå tillbaka till de tidigare studierna, bör , med stöd från relevanta utbild- ningsaktörer, verka för att den studerande kan återgå till närlig- gande eller andra studier. Om inget av detta varit möjligt bör per- sonen efter den andra perioden övergå till rehabiliteringskedjan för arbetstagare. Enligt SFS är det ett problem att många studerande inte anmäler sig till när de blir sjuka eftersom de inte räknar med att vara sjuka . Detta gör att tiden innan studielånet avskrivs ofta blir längre än . Förslaget är därför att sänka karenstiden och ålägga studerande att lämna in läkarintyg den åttonde sjukdagen. SFS pekar på att kontrollmöjligheterna har stärkts , då tiden för när lånen kan skrivas av förlängdes . Kontrollen behövs för att undvika en situation då sjuka studerande ändå bedriver studier. Å ena sidan, resonerade SFS, skulle karenstiden kunna vara eftersom den då skulle sam- manfalla med sjuklöneperioden för arbetstagare. Å andra sidan jämförde SFS situationen för studerande med den för egenföre- tagare som har en grundläggande karenstid . I rapporten lyfts det fram som ett problem att det inte går att kombinera partiell sjukskrivning med deltidsstudier och få eko- nomiskt stöd från både sjukförsäkringen och studiemedels- systemet. Detta kan, enligt SFS, få två konsekvenser. Den ena är att en studerande som är sjuk försöker att fortsätta studera på heltid trots att studieförmågan inte motsvarar heltid och därmed inte klarar prestationskraven för fortsatta studiemedel. Den andra är att en studerande som är deltidssjuk avbryter sina studier helt trots förmåga till deltidsstudier. SFS föreslog därför att sjukpenning och studiemedel ska kunna kombineras för att möjliggöra partiell sjukskrivning och deltids- studier. SFS lyfte vidare kontrollfrågan som en avgörande aspekt för att genomföra en sådan förändring och menade att förslaget om rehabiliteringskedja för studerande skulle kunna öka kontrollmöj- ligheterna. Utökat skydd av SGI under studier Ett annat problem som diskuterades i rapporten är att SGI-skyddet under studier inte är optimalt. Studerande som inte uppbär studie- medel har ingen möjlighet till SGI-skydd, vilket försvårar för studer- ande att t.ex. spara studiemedelsveckor för att hålla nere studielånen. Det är problematiskt även för studerande som exempelvis på grund av att prestationsmålen inte har nåtts inte beviljas studiemedel och därmed mister sitt SGI-skydd. Mot bakgrund av detta föreslog SFS att alla studerande på studiemedelsberättigande utbildningar som studerar minst halvtid ska kunna skydda sin SGI . Därmed släpps kraven på att den studerande ska uppbära studiemedel för att kunna skydda sin SGI. Att frikoppla SGI-skyddet från studiemedels- systemet skulle, enligt SFS, inte leda till att skyddstiden ökar. Om det finns en sådan oro bör i stället en bortre gräns införas för hur