sou · H3B350 · 2015-06-04 00:00:00 — 42Lewis & Mathiassen (2013). Se även SBU (2014b). 44Arbetsmiljöverket (2014a). 45SBU (2014a). 46Karasek & (1990). chefer.47 Även när det gäller detta skiljer sig kvinnors och mäns villkor åt. Kvinnor arbetar oftare än män i så kallade kontaktyrken, där möten med andra människor är en central del av arbetet. Det betyder att deras arbete åtminstone delvis styrs av andra män- niskors behov, vilket begränsar kontrollen över det egna arbetet. Kraven är dessutom ofta höga i dessa yrken, både fysiskt och men- talt. Förutom att arbetsbelastningen ofta är hög inom både vården och omsorgen är även den emotionella belastningen hög. Att vara ansvarig för andras välbefinnande, som de ekonomiska och organisatoriska ramarna ibland är snäva gör det svårt att göra ett fullgott arbete och innebär stora psykiska påfrestningar. Mötet med behövande medmänniskor som är beroende av ens arbete ställer särskilda krav, och i den mån det inte är möjligt att tillgodo- se behoven måste den anställde också hantera den besvikelse, sorg, uppgivenhet eller ibland aggressivitet och våldsamhet som följer.48 har många kvinnodominerade arbetsorganisationer inom vård- och omsorgsyrken visat sig ha få chefer i förhållande till antalet anställda, vilket minskar möjligheten till regelbundet socialt stöd från chefen.49 Föga förvånande är det därför vanligt både med deltidsarbete och med fysiska och psykiska arbetsrelaterade besvär bland de anställda i dessa yrken. Besvär i rörelseorganen, besvär till följd av obekväma arbetsställ- ningar och besvär orsakade av stress och psykiska påfrestningar är de tre vanligaste arbetsrelaterade besvären.50 Kvinnor uppger att de lider av dessa besvär i större omfattning än män. Den tydligaste skillnaden gäller besvär som orsakats av stress och psykiska påfrest- ningar. Där har det dessutom skett en markant ökning för kvinnor som inte har någon motsvarighet bland män, vilket framgår i figur 6.11. 47Se Vänje (2013) för en forskningsöversikt. 48Se t.ex. (2013e). 49Arbetsmiljöverket (2014d). Liknande resultat framkommer också i (2009). 50Arbetsmiljöverket (2014c). Andel (%) av sysselsatta Källa: SCB, Arbetsorsakade besvär. Kvinnor och män drabbas också av arbetsrelaterade besvär i olika yrken. Av figurerna 6.12–6.14 nedan framgår i vilka yrken högst andel kvinnor respektive män uppger att de lider av besvär i nacke, hals och rygg, besvär till följd av påfrestande arbetsställningar samt besvär till följd av stress och psykiska påfrestningar. När det gäller de fysiska besvären drabbar de oftast kvinnor inom vård, omsorg, försäljning och städyrken samt frisörer. För män är fysiska besvär vanligast för truckförare, snickare, fordonsmekaniker och fastighets- skötare. Här ser mönstren på många sätt ut ungefär som förväntat. Kvinnor får i högst grad besvär i traditionellt kvinnodominerade arbetaryrken och män får i högst grad besvär i traditionellt manliga arbetaryrken. Arbetsrelaterade besvär till följd av stress och psykiska påfrest- ningar däremot avviker på ett intressant sätt. Det visar sig nämligen att högst andel både kvinnor och män som uppger att de fått besvär till följd av stress och psykiska påfrestningar återfinns bland lärarna. Kontaktyrken dominerar också för både kvinnor och män när det gäller denna besvärstyp. Figur 6.12 Besvär i hals, nacke och rygg 2014 Andel (%) av sysselsatta Källa: SCB, Arbetsorsakade besvär. Figur 6.13 Besvär till följd av påfrestande arbetsställningar 2014 Andel (%) av sysselsatta Källa: SCB, Arbetsorsakade besvär. Figur 6.14 Besvär till följd av stress, psykiska påfrestningar 2014 Andel (%) av sysselsatta Källa: SCB, Arbetsorsakade besvär. Arbetsmiljön varierar också tydligt mellan arbetare och lägre och högre tjänstemän. Det tunga fysiska arbetet är avsevärt vanligare i arbetar- än tjänstemannayrken och vanligast för män i arbetaryrken, vilket också framgår av figurerna ovan. Bortsett från det har män i arbetaryrken och kvinnor i lägre tjänstemannayrken i ganska stor utsträckning likartade arbetsmiljöproblem. Sämst arbetsmiljö har i många avseenden kvinnor i arbetaryrken, till exempel när det gäller risken att utsättas för hot om våld eller våld på arbetet. De har också i hög grad repetitiva arbetsuppgifter, och kan i lägre grad än övriga grupper bestämma arbetstakten eller när olika arbetsuppgifter ska utföras. Bäst arbetsmiljö har högre tjänstemän, även om det finns systematiska könsskillnader till kvinnornas nackdel även i denna grupp. Att känna sig trött och håglös är ett av de arbetsmiljöproblem som förenar kvinnor, oavsett om de är arbetare eller tjänstemän.51 51 (2014). 6.5.2Sociala och organisatoriska arbetsmiljöproblem Traditionellt har en stor del av arbetsmiljöarbetet inriktats på den fysiska arbetsmiljön i mansdominerade yrken. Med tanke på att män i större utsträckning råkar ut för arbetsolyckor som leder till frånvaro och dödsolyckor är det inte så konstigt att den typen av arbetsmiljö har prioriterats. Fysiologiska faktorer som buller, tunga lyft och vibrationer är dessutom förhållandevis lätta att mäta och det finns en teknisk lösning på många av problemen. Under har emellertid även de psykiska arbetsrelate- rade besvären kommit att uppmärksammas. Som framgick av figur 6.11 har besvär till följd av stress och psykisk påfrestning ökat markant för kvinnor . För männen är pro- blemen mindre, men även för dem har det skett en avsevärd ökning. var enligt drygt var fjärde anmälan om arbetssjukdom orsakad av organisatoriska eller sociala faktorer. För kvinnor gällde lite mer än var tredje anmälan dessa orsaker och berodde på hög arbetsbelastning eller på mobbning, utfrysning och trakasserier. Drygt 800 av anmälningarna om arbetssjukdomar gällde specifikt kränkning, utfrysning, trakasserier eller mobbning. En stor del av anmälningarna kom från vård och omsorg och sociala tjänster.52 Även polisen, försvaret, den offentliga förvalt- ningen och utbildningsväsendet hade höga andelar anmälningar orsakade av organisatoriska och sociala faktorer. har problemet med trakasserier på grund av kön och sexuella trakasserier uppmärksammats allt mer. Arbetsmiljö- verket redovisar att i åldern 16–29 har av kvinnorna och av männen utsatts för trakasserier på grund av kön eller sexuella trakasserier. Av dem i åldern 30–har av kvinnorna och av männen utsatts, och i åldern 50–har av kvinnorna och av männen utsatts. Det är alltså vanligare att kvinnor utsätts för sådana trakasserier än att män gör det, och det är vanligare bland yngre kvinnor än bland äldre.53 Ytterligare ett område som uppmärksammats är förekomsten av hot och våld i arbetslivet. Även här är kvinnor mer 52Arbetsmiljöverket (2014b). 53Arbetsmiljöverket (2014a). utsatta än män. Totalt sett drabbades av kvinnorna och av männen av hot eller våld på arbetet. utsattes av de kvinnor och de män som arbetar som skötare och vårdare för hot om våld eller våld i tjänsten. Mellan drygt 40 och av kvinnorna som arbetade som vårdbiträden, personliga assistenter, undersköterskor, sjuksköterskor eller socialsekreterare drabbades också. För män var våld eller hot om våld näst vanligast bland fordonsförare, dit bland annat buss- och taxichaufförer, men också t.ex. ambulansförare räknas.54 Såväl trakasserier av olika slag som hot om våld och våld drabbar alltså oftare kvinnor än män. Utrikes födda riskerar dessutom att drabbas av såväl trakasserier som andra typer av diskriminering i arbetslivet i högre grad än inrikes födda. En rad fallstudier har visat att utsattheten är stor för personer som till exempel både är unga och utrikes födda, eller på andra sätt i minoritet i arbetslivet.55 Andelen utrikes födda är också hög i flera av de kvinnodominerade arbetaryrken som är extra utsatta för hot och våld.56 Avslutningsvis kan konstateras att arbetsmiljön i många avse- enden skiljer sig åt för kvinnor och män, främst beroende på arbets- livets segregering. Samma föreställningar om kön, och om vad kvin- nor och män kan och bör göra, som finns i samhället i övrigt följer med in på arbetsplatserna och bidrar till att könsordna arbetet även där. Kvinnor och män tilldelas, eller tar sig an, olika uppgifter även när de har samma yrke hos samma arbetsgivare. Flera studier visar dock att arbetsmiljön generellt sett är bättre i könsintegrerade än i könssegregerade yrken.57 Vad det beror på är inte klarlagt, men det kan i alla fall delvis hänga samman med att de yrken där könsbalansen är jämn också tenderar att kräva högre utbildning och även för övrigt ha goda villkor. tycks både kvinno- och mansdominerade arbetsplatser ha sämre arbetsmiljö än de med jämn könsbalans. Det i sin tur kan bero på att sådana miljöer är homogena och därmed mindre tillåt- ande mot avvikelser från könsnormen. 55För exempel, se SOU 2014:34, som också diskuterar svårigheterna utsatta individer möter när de anmäler diskrimineringsärenden. 56Se t.ex. Wondmeneh (2013), (2015). 57Vänje (2013). platser kan stereotypa föreställningar om manlighet t.ex. leda till att risktagandet blir stort, något som sin tur delvis skulle kunna förklara den höga förekomsten av arbetsolyckor. På kvinnodomi- nerade arbetsplatser kan på motsvarande sätt stereotypa föreställ- ningar om kvinnors ”naturliga fallenhet” för omsorg innebära för- väntningar på emotionellt engagemang i arbetet som leder till psykisk ohälsa och utmattningssyndrom.58 Det faktum att både kvinnor och män i högst grad rapporterar besvär relaterade till stress och psykiska påfrestningar i kontaktyrken och att läraryrket i detta avseende upplevs som värst av både kvinnor och män är, för- utom ett arbetsmiljöproblem, ett potentiellt samhällsproblem. 6.5.3Arbetsskador: arbetsolyckor och arbetssjukdomar59 Arbetsskador brukar delas in i två kategorier: arbetsolyckor och arbetssjukdomar. Arbetsolyckor som leder till sjukfrånvaro drabbar män än kvinnor. stod män för av alla anmälda arbetsolyckor som ledde till sjukfrånvaro.60 Kvinnor drab- bas dock oftare av arbetsolyckor som inte leder till sjukfrånvaro (gällde kvinnor), samt står för en högre andel (60 pro- cent) av alla anmälda arbetssjukdomar.61 Allvarlighetsgraden hos kvinnors och mäns arbetsskador är ungefär lika stor, mätt i termer av längden på sjukskrivningarna efter en arbetsolycka.62 Antalet anmälda arbetsolyckor med sjukfrånvaro varierar kraftigt mellan olika branscher, och denna variation är större för män än för kvinnor. För kvinnor är det vanligast med arbetsolyckor som leder till sjukfrånvaro inom transport och magasinering. Andra branscher där det är relativt vanligt att kvinnor drabbas av arbetso- lyckor är inom tillverkningsindustrin och inom vård- och omsorg. Den vanligaste olycksformen för kvinnor är fallolycka, men det är också vanligt att olycksfall uppstår i umgänget med människor, exempelvis i samband med lyft av en vårdtagare. Vänje (2013). 59Där inget annat anges är fakta hämtat från (2014b). 60År anmäldes totalt ca 33 500 arbetsolyckor som ledde till sjukfrånvaro, knappt 61 000 arbetsolyckor som inte ledde till sjukfrånvaro, samt ca 11 000 olyckor på väg till eller från arbetet. Cirka 11 000 fall av arbetssjukdom anmäldes . Antalet anmälda arbetsolyckor utan sjukfrånvaro uppgick till totalt 61 000, varav 34 000 fall gällde kvinnor. (2014). För män är det vanligast med arbetsolyckor inom vattenförsörj- ning, avloppsrening och avfallshantering. Höga risker för olyckor finns även inom branscherna utvinning av , transport och magasinering, tillverkningsindustrin samt inom byggbranschen. Den vanligaste orsaken till olycksfall bland män är förlorad kon- troll över en maskin, ett handverktyg, ett transportmedel eller ett tamdjur. Fler kvinnor än män drabbas av arbetssjukdomar. Med arbets- sjukdomar avses arbetsrelaterade skador som inte uppkommit som följd av en olycka. Det kan exempelvis vara belastningsskador som orsakats av repetitiva rörelser, men också psykisk ohälsa till följd av påfrestande arbetsförhållanden. av de anmälda arbetssjukdomarna har orsakats av fysiska belastningsfaktorer. Andelen är något högre bland män än bland kvinnor.63 Bland kvin- nor ligger organisatoriska och sociala faktorer bakom en dryg tredjedel av anmälningarna om arbetssjukdom. Antalet anmälda arbetsolyckor som inte leder till sjukskrivning, så kallade nollolyckor, har ökat under och motsvarar nu cirka hälften av alla arbetsskadeanmälningar. Vanlig- aste typen av nollolycka är fallolycka. Nästan lika vanligt är att en anställd blivit skadad av annan person eller i samband med han- tering av föremål.64 63Belastningsfaktorer är en övergripande beteckning för arbetsställningar och rörelser (t.ex. tunga lyft) som är repetitiva och fysiskt krävande. 64Arbetsmiljöverket (2012). Figur 6.15 Antal anmälda arbetsskador efter kön 2013 Källa: (2014b). Det är betydligt vanligare att män drabbas av arbetsolyckor som leder till dödsfall. Antalet har dock minskat kraftigt . avled omkring 400 arbetstagare i arbets- olyckor, varav färre än tio var kvinnor. Under de efterföljande decennierna minskade antalet dödsolyckor med omkring 100 fall per årtionde. har antalet dödsolyckor varierat runt 50 fall varav i genomsnitt fyra varit kvinnor. Antal anmälda dödsolyckor i arbetet efter kön Det höga antalet dödsolyckor för kvinnor 1994 förklaras av Estonia -olyckan. Källa: (2014b). Vad som orsakar skador och ohälsa i arbetet förändras . Arbetsinnehållet i de flesta yrken förändras, och det gör också riskerna för arbetsskador. Detta illustreras inte minst av figuren ovan, som visar att risken för plötsliga olyckor med dödlig utgång minskat avsevärt . Det beror delvis på ett aktivt arbetsmiljöarbete främst inom mansdominerade branscher, men delvis också på att arbetsmarknadens struktur förändrats. Vissa högriskyrken för män har minskat kraftigt eller helt försvunnit . har kvinnors sysselsättningsgrad ökat. Förändringarna ställer successivt nya krav på såväl arbetsmiljö- arbetet som arbetsskadeförsäkringen. ska ofta helt andra typer av skador än de plötsliga olycksfallen hanteras inom för- säkringens ram, till exempel psykiska besvär och skador i rörelse- organen orsakade av krävande arbetsmiljö och långvarig lågintensiv belastning. Kunskapsläget om sambandet mellan arbete och sjuk- dom måste därför kontinuerligt uppdateras för att arbetsskador ska kunna bedömas på ett rättssäkert sätt. måste också anpassas både till den förändrade arbetsmark- naden och till ny kunskap om arbetsrelaterade sjukdomar och skador. Kunskapsläget är i viss mån bristfälligt och behöver stärkas inom vissa områden. Särskilt angeläget är detta inom området arbetsrelaterad psykisk ohälsa. 6.6Kvinnors och mäns sjukfrånvaro Det faktum att kvinnor och män befinner sig i olika yrken och arbetar med olika saker även inom samma yrke och på samma arbetsplats får konsekvenser för deras hälsa, vilket diskuterats i avsnittet ovan. Kvinnor har betydligt högre sjukfrånvaro än män såväl i som i de flesta nordeuropeiska länder. Kvinnor har dock inte alltid haft en högre sjukfrånvaro än män. Skillnaden mellan könen har uppstått . Den obliga- toriska allmänna sjukförsäkringen infördes i . Från detta år och fram till befann sig kvinnors och mäns sjukfrånvaro på ungefär samma nivå, men i början av 1980- talet skedde en tydlig förändring och kvinnors sjukfrånvaro ökade till en högre nivå än männens. Sjuktalet för kvinnor och män 1955 2014 Not: Sjuktalet motsvarar antal utbetalda dagar med sjukpenning per sjukpenningförsäkrad. Sjuktalet redovisas för en tolvmånadersperiod. räknas som oavsett om omfattningen är hel, halv osv. Definitionen förändrades något 1998. De högsta nivåerna på total sjukfrånvaro sedan sjukförsäkringen infördes uppträdde och . andra hälft infördes ett flertal reformer inom sjukförsäkrings- och skatteområdet för att direkt eller indirekt minska sjukfrånvaron och öka drivkrafterna för återgång i arbete. Bland dessa kan t.ex. nämnas rehabiliteringskedjan, nystartsjobben och jobbskatteavdraget. har också den gene- rella sjukfrånvaronivån65 minskat, liksom skillnaden mellan kvinnor och män mätt med det så kallade sjuktalet.66 var skillnaden i utbetald sjukpenning mellan kvinnor och män , medan motsvarande siffra var knappt 7 dagar.67 Under 65Mätt i antal utbetalda sjukpenningdagar per försäkrad individ. 66Sjuktalet mäter antal utbetalda dagar med sjukpenning per registrerad försäkrad i åldrarna 16–. Dagar räknas brutto, dvs. räknas som oavsett omfattningen är hel, halv etc. I sjuktalet räknas inte försäkrade med hel sjukersättning eller aktivitetsersättning. 67År 2003 var sjuktalet för kvinnor/män 26,3/14,7 (26,3-14,7 = 11,6 dagars skillnad). var sjuktalet för kvinnor/män 14,0/7,3 (14,0-7,3 = 6,7 dagars skillnad). 2013 tog totalt omkring 530 000 personer emot sjukpenning från vid minst ett tillfälle under året.68 av dessa personer var kvinnor.69 Även för sjukskrivningsperioder kortare än finns det en tydlig skillnad mellan kvinnor och män. I figur 6.18 illustreras antalet män och kvinnor som var sjukskrivna för perioden –2014.70 Nivån varierar och har sjunkit betydligt . Men är det fler kvinnor än män som varit korttidssjukskrivna. 68Det vill säga sjukfall för anställda som pågår eller lägre. 69Försäkringskassan (2014a). 6.6.1Förklaringar till könsskillnader i sjukfrånvaron Att kvinnor har högre sjukfrånvaro än män är inte bara ett svenskt fenomen. Samma mönster återfinns i många jämförbara europeiska länder.71 Skillnaden tycks också ha ökat i flertalet av dessa länder.72 Två uppenbara frågor att ställa utifrån dessa förhållanden är varför kvinnor generellt är mer sjukfrånvarande än män och varför denna skillnad har ökat ? Dessa frågor har föranlett ett flertal svenska studier som försöker finna förklaringar till (den ökande) könsskillnaden i sjukfrånvaron mellan kvinnor och män.73 En sammanfattande iakttagelse från dessa studier är att det inte råder någon konsensus inom forskningen om vilka faktorer som kan förklara kvinnors relativt sett högre sjukfrånvaro; det före- kommer många olika skäl till sjukfrånvaro, och det är därför svårt att isolera och utvärdera olika enskilda faktorers förklaringsvärde. Arbetsförmågan påverkas både av fysisk och psykisk hälsa och av arbets- och familjesituation. Sjukfrånvaron påverkas också av hur arbetsmarknaden ser ut, liksom av hur regel- verket inom sjukförsäkringen är utformat. Det finns alltså många möjliga medicinska, sociologiska, psykologiska, ekonomiska och institutionella delförklaringar till varför kvinnor är sjukskrivna i högre grad än män. Det är oklart hur mycket var och en av dessa orsaker bidrar till skillnader i kvinnors och mäns sjukfrånvaro. Sjukfrånvaron påverkas av vilka som arbetar Att har en jämförelsevis hög sjukfrånvaro internationellt sett behöver inte betyda att svenska kvinnor och män i allmänhet har sämre hälsa än i andra länder, eller har särskilt lätt att fatta beslut om att stanna hemma från arbetet. Det kan också bero på att även personer med sämre hälsa förvärvsarbetar. har haft en hög ambition för sysselsättning och ett inkluderande arbetsliv. Det har bland annat bidragit till att fler äldre förvärvsarbetar nu än för 71Sverige, , , , , , och . 72Angelov m.fl. (2011). 73Hensing (2014), Angelov m.fl. (2011); Angelov m.fl. (2013a), (2014c), Socialförsäkringsrapport 2014:14, (2013); m.fl. (2014). 30 åren sedan.74 Det påverkar sjukfrånvaron, eftersom hälso- problem ökar med stigande ålder. Insatser för att möjliggöra för personer som inte har full arbetsförmåga att förvärvsarbeta bidrar också till att fler som befinner sig i arbete har hälsoproblem.75 Sett ur perspektivet ”inkluderande arbetsliv” kan alltså en högre sjuk- frånvaro till viss del ses som att politiken fungerar som den är tänkt.76 Som tidigare nämnts är den ökande skillnaden i sjukfrånvaro mellan kvinnor och män en trend som förkommer i flera jämför- bara länder. Detta förhållande samvarierar med att fler kvinnor har börjat arbeta. I länder där de flesta kvinnor arbetar är också sjuk- frånvaron bland kvinnor relativt hög. har andelen kvinnor som förvärvsarbetar ökat betydligt i . förvärvsarbetade ungefär hälften av alla kvinnor, medan av alla kvinnor och män arbetar (eller söker arbete) . Utbyggnaden av den offentliga barnomsorgen samt föräldraför- säkringen har bidragit till att kvinnor med små barn börjat förvärv- arbeta i betydligt högre grad än tidigare.77 Arbetskraftsdeltagandet är nu högt bland kvinnor i allmänhet och i en internationell jäm- förelse i synnerhet bland kvinnor med barn i förskoleålder.78 Att kvinnor med barn i hög grad förvärvsarbetar har betydelse för hur kvinnors sjukfrånvaro utvecklats . Konjunkturen påverkar också hur många som arbetar. Det är sannolikt en bidragande orsak till de relativt snabba svängningarna i sjukfrånvaron . Vid lågkonjunktur har historiskt sett sjuk- frånvaron tenderat att minska, medan det omvända gällt vid hög- konjunktur. Framför allt två förklaringar till detta fenomen har lyfts fram i forskningslitteraturen. När arbetslösheten är låg anställs fler personer med hälsoproblem, vilket ger en högre sjuk- frånvaro. I ett sämre konjunkturläge är det troligt att risken att bli uppsagd upplevs vara större, vilket kan leda till de anställda minskar sin sjukfrånvaro. Det finns visst stöd i litteraturen för att dessa effekter är tydligare för kvinnor, vilket skulle kunna bidra till kvin- 74Hensing (2014). 75Exempel på sådana insatser är arbetslivsinriktad rehabilitering, lönebidrag och vissa former av nystartsjobb. 76Hensing (2014). 77Under perioden –ökade t.ex. arbetskraftsdeltagandet bland kvinnor med barn med . Angelov m.fl. (2013a). 78Angelov m.fl. (2011). nors genomsnittligt högre sjukfrånvaro.79 Ytterligare två faktorer som sannolikt bidrar till att förklara sjukskrivningarnas sam- variation med konjunkturen är dels att färre personer med dålig hälsa har arbete under lågkonjunktur, dels att personer med till- fälliga anställningar inte sjukskriver sig av rädsla för att förlora sitt arbete.80 Vilka som över huvud taget börjar arbeta ser också olika ut för kvinnor och män. Det är fler män med svåra sociala problem och kriminalitet som aldrig tar sig in i arbetslivet och därför heller inte påverkar sjukfrånvaronivån.81 Sammanfattningsvis har kvinnors sjukfrånvaro relativt mäns ökat i samband med att fler kvinnor, i synnerhet fler småbarns- mödrar och äldre, har börjat förvärvsarbeta. Detta har troligen haft stor betydelse för den generella sjukfrånvaronivån. Sjukfrånvaro, arbetsvillkor och arbetsmiljö Som visats ovan förekommer stora skillnader i mäns och kvinnors arbetsmiljö, inte minst till följd av att kvinnor och män i hög grad befinner sig i olika sektorer, yrken och positioner. Det finns ett flertal studier som analyserar arbetsmiljöns betydelse för skillnader i sjukfrånvaro mellan kvinnor och män.82 () har gjort två omfattande samman- ställningar av forskningslitteratur på temat arbetsmiljö och ohälsa.83 Dels riktas fokus mot arbetsmiljöns betydelse för uppkomst av ryggproblem, dels mot arbetsmiljöns betydelse för symtom på depression och utmattningssyndrom. I båda fallen gäller det arbets- relaterad ohälsa som är frekvent förekommande.84 En gemensam slutsats som gäller båda dessa typer av ohälsa är att kvinnor och 80Hägglund & (2010). 81Hensing (2014). 82Se t.ex. Hensing (2014); Angelov m.fl. (2011); m.fl. (2014), (2013); (2014c). 83SBU (2014a) samt SBU (2014b). 84Ryggvärk är den tredje vanligaste enskilda diagnosen bland alla långa sjukskrivningar, och utgjorde av de anmälda arbetssjukdomarna för kvinnor respektive män . SBU (2014b). Psykisk ohälsa är den främsta orsaken till längre sjukfrånvaro i och är sjukfall med psykiska diagnoser mer vanligt förekommande än sjuk- fall med muskuloskeletala diagnoser i sjukfall som pågår längre än . (2014b). män med likartade arbetsvillkor tycks utveckla såväl ryggbesvär som psykisk ohälsa i ungefär lika hög grad. I arbetsmiljöer med höga krav, små möjligheter att påverka arbetssituationen och där belöningen upplevs som liten är riskerna större att drabbas av ohälsa.