sou · H3B350 · 2015-06-04 00:00:00 — ambition är att anpassa kursutbudet efter arbetsmarknadens efterfrågan vilket innebär att utbudet av kurser och utbildningsplatser varierar . Det krävs en grundläggande behörighet i form av gymn- asieexamen eller motsvarande för samtliga utbildningar i yrkeshög- skolans regi. Vissa utbildningar har särskilda behörighetskrav som t.ex. krav på arbetslivserfarenhet. Arbetsmarknadsutbildning är ingen regelrätt vuxenutbildning utan ett arbetsmarknadspolitiskt program. Grundtanken är att per- soner som söker arbete via Arbetsförmedlingen ska ges möjlighet att förvärva yrkesspecifika kunskaper som efterfrågas på arbets- marknaden. Målsättningen är att förkorta perioden av arbetslöshet för den enskilde och förbättra matchningen på arbetsmarknaden. På samma sätt som i gymnasieskolan och högskolan läser kvinnor och män i stor utsträckning olika yrkesinriktade vuxenutbildningar. Studenterna följer också tydligt traditionella könsmönster på arbetsmarknaden. Yrkesutbildningar inom hälso- och sjukvård och omvårdnad domineras av kvinnor, medan de tydligast mansdomi- nerade utbildningarna finns inom teknik och tillverkning. Utbildningar inom kultur och media har en jämn könsfördelning. Fler kvinnor än män läser utbildningar inom yrkesvux. Två tredjedelar av studenterna är kvinnor mellan 20–, hälften av alla studenter är och är utrikes födda. Omvårdnad är det i särklass största utbildningsområdet med en tredjedel av alla deltagare, vilket också förklarar den höga andelen kvinnor.55 Av de elever som gått yrkesvux och som avslutade sina studier hösten , hade en anställning . Övriga studerade fortfarande eller var arbetssökande.56 53Myndigheten för (2014a). 54Ibid, jfr (2014). 55LO (2013), (2012b). 56Skolverket (2012b). På de kvalificerade yrkesutbildningarna är könsbalansen totalt sett jämn. var könsfördelningen kvinnor och män. av kvinnorna och av männen var utrikes födda. Fördelningen av kvinnor och män mellan olika utbildningar är däremot tydligt könsuppdelad. Kvinnor läser i hög utsträckning utbildningar inom vård- och omsorg, ekonomi och handel. De mansdominerade utbildningarna återfinns inom teknik, data/IT och tillverkning. av dem som läste en kvalificerad yrkesutbildning hade en anställning efter avslutad utbildning. av studenterna vid hade dock ett arbete redan när de påbörjade utbildningen och resultaten skiljer sig också mellan olika utbildningsinriktningar. Män och kvinnor som examinerats inom hälso- och sjukvård och bygg- teknik hade i hög utsträckning en anställning efter avslutad utbild- ning.57 Könsfördelningen i arbetsförmedlingens yrkesutbildningar har historiskt tenderat att vara mycket sned: de mansdominerade utbild- ningsområdena har betydligt fler deltagare än de kvinnodominerade. Anvisning till olika typer av arbetsmarknadsutbildningar sker dess- utom ofta (medvetet eller omedvetet) enligt den traditionella köns- segregering som råder på arbetsmarknaden i stort: Män återfinns ofta inom utbildningsområdena bygg/anläggning, datateknik, till- verkning/hantverk, maskinoperatörsarbete och transport. Kvinnor är i majoritet inom vård/omsorg, kundservice och restaurang. Olika utbildningsinriktningar är också olika effektiva. Ett generellt mönster är att män i större utsträckning deltar i utbildningar som både kostar mer och i högre grad leder till arbete.58 Den traditionella könsuppdelningen inom arbetsmarknadsut- bildningarna borde vara lättare att förändra än könsuppdelningen inom det reguljära utbildningsväsendet, eftersom deltagarna i arbetsmarknadsutbildningar inte söker utan anvisas till utbildnings- platser av arbetsförmedlare. Arbetsförmedlaren har i det enskilda fallet således möjlighet att uppmuntra den arbetssökande att göra ett otraditionellt utbildningsval. I den mån den lokala arbetsmark- naden efterfrågar till exempel vård- och omsorgspersonal kan och bör både kvinnor och män anvisas till sådana utbildningar. 57Myndigheten för (2013). 58Arbetsförmedlingen (2014). 5.6Välja om mitt i livet För att den enskilde ska kunna byta yrkesinriktning eller etablera sig i arbetslivet är det viktigt att grundläggande utbildningar är tillgängliga för vuxna. Om man vill minska könssegregeringen i arbetslivet är det också viktigt att det i alla instanser som ansvarar för vuxenutbildning finns vilja och kunskaper nog för att upptäcka och förändra könssegregerade processer. har det genomförts en lång rad sats- ningar, projekt och åtgärder för att öka unga kvinnors intresse för naturvetenskap och teknik och för att locka fler män till kvinno- dominerade utbildningar.59 Det är emellertid inte enbart utbild- ningsväsendet som arbetat för att bryta traditionella utbildningsval och yrkesinriktningar. Dåvarande () tilldelades särskilda medel för att arbeta med s.k. brytprojekt för att minska arbetslösheten och bryta den könssegregerade arbetsmark- naden. Utvärderingar visar dock att flera av de stora brytprojekt som genomfördes handlade om att bryta arbetslösheten snarare än att bryta könsuppdelningen på arbetsmarknaden. Projekten fungerade dock kunskapshöjande och bidrog till att starta förändrings- processer.60 erfarenheter visar att försök att integrera kvinnor och män i otraditionella yrken har haft begränsade effekter när det gäller att minska könssegregeringen på arbetsmarknaden.61 Andelen män i vården har förvisso ökat, men andelen män i förskolan ligger oförändrat på cirka 4 procent.62 Däremot läser kvinnor i högre utsträckning än tidigare manliga prestigeutbildningar som läkare och arkitekt, och andelen kvinnor på ingenjörsutbildningarna ökar, om än från en mycket låg nivå. Tekniska yrkesutbildningar på gymnasienivå domineras dock fortfarande av män. Ett skäl till att tidigare satsningar har varit måttligt framgångs- rika kan vara att många av dem har saknat strukturella perspektiv och förändringsambitioner. Dels har de i stor utsträckning handlat om att få enskilda individer att göra otraditionella utbildnings- och 59Se t.ex. SOU 2004:43. 60Brytprojekten har existerat i olika former med olika målgrupper och varierande resultat, se , M. (2007). 61Arnell (2005), (2009). yrkesval, och inte om att förändra de strukturer och vardagliga processer genom vilka kön görs på arbetsplatser.63 Dels har de i begränsad omfattning handlat om vilka arbetsvillkor som råder i kvinno- respektive mansdominerade yrken och i vilken mån dessa påverkar i synnerhet mäns vilja att göra könsöverskridande val. Analyserna av hur utbildningsplatser anvisas och om hur stödet från studie- och yrkesvägledning är utformat har också varit brist- fälliga. Brist på sådan kunskap kan leda till att utbildningsväsendet genom omedvetna förväntningar på kvinnor och män fortsätter att reproducera könstereotypa värderingar, vilket leder till fortsatt könsobalans i utbildnings- och yrkesval.64 5.7Vuxenutbildning för utrikes födda kvinnor Kvinnor har generellt högre utbildningsnivå än män i , men både vad gäller utbildning och sysselsättning finns det skillnader mellan olika grupper av kvinnor. Utrikes födda har en betydligt lägre sysselsättningsgrad och en högre arbetslöshet än inrikes födda.65 Allra lägst sysselsättningsgrad har kvinnor födda utanför . var knappt varannan av dessa kvinnor sysselsatta.66 En förklaring till det är att tar emot jämförelsevis fler flyk- tingar och anhöriginvandrare än andra länder. är trösk- larna för att komma in på den svenska arbetsmarknaden höga.67 påpekade att den låga sysselsättningsgraden bland utrikes födda kvinnor har strukturella orsaker. Antalet arbetstillfällen för korttidsutbildade har kontinuerligt minskat som en stor del av de lediga arbetena i förmedlas genom personliga kontakter.68 Utrikes födda från länder utanför EU har därför ofta svårt att hitta ett första arbete. Det gäller särskilt personer som kommit till som asylsökande eller som anhöriginvandrare. I dessa grupper har i synnerhet kvinnor svårt att få fotfäste på arbets- marknaden. efter invandringen har mellan 63Bergström (2007). 65Se även kap. 6. 67Strollo (2014). av dessa kvinnor en förvärvsinkomst, vilket kan jämföras med 60– av männen.69 Behovet av fungerande vuxenutbildning för båda dessa grupper är därför stort. Givet delegationens uppdrag att öka kvinnors arbetskraftsdeltagande är dock kvinnorna i denna grupp extra angelägna att nå. Nyanlända kvinnor tar i lägre utsträckning än nyanlända män del av arbetsförberedande insatser. Det finns också skillnader i vilken typ av insatser som kommunerna respektive Arbetsförmedlingen erbjuder kvinnor och män. Män får i högre utsträckning insatser som ligger närmare arbetsmarknaden i form av arbetsmarknads- utbildningar, subventionerade anställningar och praktik.70 Dessa ojämlika förhållanden beror bland annat på att myndigheternas förhållningssätt till och värderingar av faktorer som etnicitet och kön ibland samverkar på ett sätt som riskerar att missgynna i synnerhet kvinnor som är födda utanför Europa.71 En förklaring till utrikes föddas svåra situation på arbetsmark- naden kan också vara att utbildning och arbetslivserfarenhet från hemlandet inte alltid är direkt överförbara till den svenska arbets- marknaden. Det pekar på behovet av en förbättrad validering av arbetslivserfarenhet och yrkeskompetens samt betyg.72 Det innebär t.ex. inga större offentliga utgifter att validera en akademikers utländska utbildning. Det är i de allra flesta fall avsevärt billigare än att utbilda en inrikes född person till samma kompetens. En väl fungerande validering kan däremot bidra till att invandrade aka- demiker bättre och fortare kan etablera sig på arbetsmarknaden.73 Utan en väl fungerande validering av alla typer av kompetenser riskerar utrikes födda att bli bortsorterade i rekryteringsprocesser eller erbjudas okvalificerade arbeten eftersom bedömningen och värderingen av deras betyg och yrkeskomptens är bristfällig.74 71Ahmed & Hammarstedt (2008), Sellberg & Mulinari (2011), Gavanas & Callemann (2013). 72Myndigheten för ansvarar för att samordna en nationell struktur för validering och i samverkan med berörda myndigheter främja utbildningsväsendets och bransch- ernas medverkan när strategier, metoder och information inom valideringsområdet utvecklas. Universitets- och högskolerådet ansvarar för bedömning av utländska utbildningar på gymnasial och eftergymnasial nivå. Arbetsförmedlingen har också ett särskilt uppdrag att öka omfattningen av validering av nyanlända invandrares kompetens. 73Edström (2015). För gruppen utrikesfödda fyller vuxenutbildningen ett stort behov. Åtgärder för att stödja utvecklingen av en mer individuellt utformad vuxenutbildning, som är bättre anpassad för uppgiften att utbilda utrikes födda liksom korttidsutbildade, behövs därför. Riktade utbildningsinsatser för utrikesfödda kvinnor Utrikes födda kvinnor är den grupp som har lägst sysselsättnings- grad. Här finns alltså en stor potential att öka kvinnors arbets- kraftsdeltagande och främja jämställdheten i arbetslivet. AKKA- utredningen lämnade ett antal förslag för att öka arbetskrafts- deltagande bland nyanlända utrikes födda kvinnor och anhörigin- vandrare. Utgångspunkterna för förslagen handlade om behovet av tidiga individanpassade insatser och om att etableringsprocessen bör ses som en investering för ett aktivt deltagande i arbets- och samhällslivet. Utredningen slog också fast att det krävs ett ökat samarbete mellan offentliga aktörer, som Arbetsförmedlingen och kommunerna, för att satsningarna ska lyckas.75 Drivkrafterna för kvinnorna att delta i utbildningar och i arbetslivet behöver också förbättras och hinder undanröjas. Ett hushålls försörjningsstöd kan till exempel kortsiktigt påverkas negativt om någon vuxen i hus- hållet tar studiemedel. Detta har visat sig påverka kvinnors syssel- sättningsgrad negativt. Det finns dock ett behov av ökade insatser både för nyanlända och för de utrikes födda kvinnor som varit i landet men står utanför arbetsmarknaden. Sådana insatser bör också beakta att olika grupper av kvinnor har olika behov och kan möta olika hinder på vägen. Det handlar bl.a. om att hitta ett effektivt sätt att söka upp och engagera dessa kvinnor.76 Riktade utbildningssatsningar kan stärka kvinnors makt och möjligheter och även vara tydligt samhällhällsekonomiskt lön- samma.77 Insatser för att bryta utanförskap innebär alltid offentliga utgifter, men som med sociala investeringar generellt bidrar de till 76Inspiration till detta kan hämtas från det pilotprojekt för lågutbildade utrikes födda kvinnor i utanförskap med svaga svenskkunskaper som Arbetsförmedlingen genomförde –2010. Se återrapportering Utrikes födda kvinnor i utanförskap –2010 Arbetsförmedlingen 2011. 77SKL (2013a). minskade offentliga utgifter och ökade intäkter i form av både ökad produktivitet och ökade skatteinkomster. Däremot är dessa inkomster sällan synliga i budgetar och redovisningar inom kommunerna. I en rapport från kommuner och landsting (SKL) om utbildningssatsningar för kvinnor utan egen försörjning beräknas olika typfall och vilka utgifter och intäkter utbildningssatsningar på kvinnor i utanförskap innebär. En sådan beräkning visar att för en utrikes född kvinna med enbart fem års skolgång, skulle det krävas en samlad insats som omfattar svenska för invandrare (sfi), kom- pletterande grundutbildning och vuxenut- bildning med inriktning på vård- och omsorg. Ett sådant utbild- ningspaket skulle i exempelkommunen kunna genomföras på sam- manlagt . Till detta kommer offentliga kostnader i form av studiemedel. Total ligger utgifterna för det offentliga på . man att satsningen ska leda till ett arbete inom vårdsektorn så kommer personen som genomgått utbild- ningssatsningen att generera ett produktionstillskott (lön plus sociala avgifter) på redan under sitt första arbetsår. Hela utbildningssatsningen finansieras alltså direkt av inkomsterna under det första yrkesverksamma året. Alla övriga år i arbete genererar således direkt samhällsekonomisk vinst.78 Ett annat sätt att uttrycka det är att även i de fall bara ett fåtal fullgör utbild- ningen, och även i de fall som satsningarna inkluderar äldre per- soner som har kvar i arbetslivet, är utbildningssats- ningar samhällsekonomiskt lönsamma. Särskilda utbildningssatsningar är således mycket rationella eko- nomiskt och innebär stora möjligheter vad gäller jämställdhet och arbetsanknytning för de kvinnor som befinner sig långt ifrån ett arbete. finns svårigheter att få till stånd dessa former av insatser i kommunerna. De kommunalekonomiska villkoren och drivkrafterna behöver förbättras. Utgifterna för utbildningssats- ningar av detta slag ligger främst på kommunerna, men med dagens skatteutjämningssystem får inte kommunen tillbaka intäkterna som genereras av att fler personer kommer i arbete förrän på mycket lång sikt. På lokal nivå finns en pågående diskussion om hur en nationell utbildnings- och arbetsmarknadsåtgärd för utrikes födda kvinnor utan egen försörjning skulle kunna utformas. En sådan utbildning- och arbetsmarknadsåtgärd bör påskyndas genom en nationell insats. En viktig uppgift för en sådan satsning är att skapa kost- nadseffektiva, träffsäkra och effektiva arbetssätt för olika grupper utrikesfödda kvinnor långt från arbetsmarknaden. erfaren- heter visar på nödvändigheten av förbereda sådana insatser genom att noga kartlägga målgruppens behov, bland annat genom intervjuer med de tänkta deltagarna.79 En studie som tillgodoser kunskapsbehovet och föreslår åtgärder skulle till exempel kunna bedrivas inom ramen för den Europeiska socialfonden.80 5.8Övergången från skola till arbetsliv Genomgången i detta kapitel visar att kön, klass och etnicitet sam- verkar och påverkar unga kvinnors och mäns utbildningsval. Där- med påverkas också vilka yrken de sedan har möjlighet att söka sig till. De könsbundna val som görs tidigt i livet får inte bara konse- kvenser för individen i form av begränsade valmöjligheter i fram- tiden, utan också för kompetensförsörjningen och matchningen på arbetsmarknaden. Det behövs därför bland annat insatser för att öka yrkesutbildningarnas kvalitet och attraktionskraft,81 för att stärka kopplingen mellan utbildning och arbetsliv, för att nå nya grupper och för att förmå fler att vilja och våga välja mindre köns- bundet. Utbildningsområdet är ett komplext område som varit föremål för en rad stora reformer . saknas dock en tydlig nationell målsättning och strategi för arbetet med jämställdhet i skolan och inom vuxenutbildningen. Behovet av kontinuitet och kunskapsöverföring är stort. Delegationen ser därför positivt på den tillsatta , som bland annat har i uppdrag att föreslå nationella målsättningar för arbetet med de fallande kunskapsresultaten och lämna förslag till en långsiktig plan med utvecklingsområden som utgår från de 79Arbetsförmedlingen (2011). 80Se Nationellt socialfondsprogram för investering och tillväxt 2014–2020. 81Långtidsutredningen (2011). nationella målsättningarna för ett sammanhållet skolsystem. Kommissionen ska även särskilt bedöma hur förslagen påverkar jämställdheten mellan flickor och pojkar, kvinnor och män. Ett förbättrat jämställdhetsarbete i skolan och inom vuxenut- bildningen kräver långsiktighet för att nå goda resultat. Det kräver också kunskap om hur faktorer som kön, klass och etnicitet sam- verkar. arbete kan, tillsammans med det arbete som bedrivs inom ett flertal pågående utredningar om bland annat yrkesprogrammen och yrkesintroduktionsanställningarna, i bäst fall leda fram till att utbildningssystemet blir bättre på att ta vara på människors potential oberoende av kön. En stor del av vuxna befolkning förvärvsarbetar i större eller mindre utsträckning. De arbetsförhållanden och villkor de möter i arbetslivet är emellertid olika beroende på var de arbetar, med vad de arbetar, om de är kvinnor eller män och om de befinner sig i ett kvinno- eller mansdominerat yrke. Arbetslivet är i många bemärkelser segregerat, och könsegregeringen får konsekvenser för arbetets organisering och villkor. Könssegregeringen i arbetslivet kan beskrivas på flera sätt. En första form av primär könssegregering är den mellan betalt arbete (förvärvsarbete) och obetalt arbete (hemarbete). Den primära könssegregeringen är i ett avseende ganska liten i , eftersom de allra flesta, både kvinnor och män, förvärvsarbetar. Fördelningen mellan förvärvsarbete och hemarbete ser emellertid olika ut för kvinnor och män, vilket kommer att behandlas i nästa kapitel. Dessutom kan man tala om extern och intern könssegregering. Den externa segregeringen finns på samhällsnivå, bland annat mellan olika utbildningar, yrken, branscher och organisationer. Den interna segregeringen däremot finns inom enskilda organisationer, företag och yrken. Ytterligare ett sätt att beskriva den könssegregerade arbetsmarknaden är att tala om horisontell och vertikal segregering, för att beskriva det faktum att kvinnor och män i stor utsträckning befinner sig i olika sektorer och yrken och på olika positioner.1 Arbetsmarknaden är mer eller mindre könssegregerad på alla dessa sätt.2 Kvinnor och män möter också ofta olika villkor i arbets- livet i termer av anställningsformer, arbetstid och arbetsmiljö. Även den arbetsrelaterade ohälsan, som kan leda till sjukskrivningar, ”fri- villigt” deltidsarbete eller sjuk- eller aktivitetsersättning, varierar. 1Abrahamsson & Gonäs (2014). 2I SOU 2014:30, diskuteras sådana frågor utförligt. Könssegregeringen får också stora konsekvenser för kvinnors och mäns löner, inkomster, och pensioner.3 Det är emellertid viktigt att komma ihåg att könssegregeringen delvis förklaras av att har en hög sysselsättningsgrad bland kvinnor. Stora delar av det omsorgsarbete som i många länder utförs oavlönat av kvinnor utförs här som avlönat förvärvsarbete på arbetsmarknaden. Det är i grunden positivt, både för individen och för samhället. Däremot är det olyckligt att arbetsvillkoren i så hög grad varierar mellan kvinno- och mansdominerade sektorer och yrken. 6.1Kvinnors och mäns sysselsättningsgrad har en internationellt sett hög sysselsättningsgrad bland både kvinnor och män. var av kvinnorna och av männen i åldern 20–sysselsatta.4 Skillnaden i sysselsättningsgrad mellan kvinnor och män har legat stabilt på . liknar i detta hänseende de övriga nordiska länderna som alla karaktäriseras av relativt små skillnader i sysselsättningsgraden mellan kvinnor och män. I figur 6.1 framgår att hade den högsta sysselsättningsgraden av alla EU-länder för kvin- nor i åldersgruppen 20–. 3Se kapitel 8. Med sysselsättningsgrad avses andel sysselsatta av befolkningen i respektive åldersgrupp. Personer som under mätveckan utförde något arbete () eller var tillfälligt frånvarande från arbete räknas som sysselsatta. 5Förvärvsfrekvens och förvärvsintensitet är samma sak som sysselsättningsgrad. Vilket begrepp som används beror på vilken källa statistiken hämtats från. I används beteck- ningen sysselsättningsgrad, i RAMS används istället förvärvsfrekvens och förvärvsintensitet. SOU 2015:50 Arbetets villkor Figur 6.1 Sysselsättningsgrad (procent) för kvinnor i åldern 20 i EU:s medlemsländer 2014 Av figur 6.2 framgår sysselsättningsgraden även för män i . återfinns där bland de länder som hade en syssel- sättningsgrad på för män i åldersgruppen 20–. i EU:s 28 medlemsländer 2014 Källa: Labour Force Survey, . Hur hög sysselsättningen är varierar mycket mellan olika ålders- grupper. Generellt varierar skillnaden i sysselsättningsgrad mer mellan olika åldersgrupper än mellan könen, men inom varje åldersintervall är mäns sysselsättningsgrad högre än kvinnors, vilket framgår av figur 6.3. Högst är sysselsättningen för kvinnor och män i åldersgrupperna 35–44 och 45–, där nivån också har varit förhållandevis stabil . En närmare granskning visar dock att i ålders- gruppen 35–är skillnaderna mellan könen förhållandevis stora. I den åldern är mäns sysselsättningsgrad dessutom som allra högst. Sysselsättningen bland äldre har ökat det , främst bland män. De sysselsatta i åldersgruppen 65–utgörs till av företagare. Extra vanligt är företagandet bland männen i åldersgruppen; mellan av de sys- selsatta männen i den åldern är företagare. Sysselsättningen för unga har däremot sjunkit , framför allt bland unga män. Det är också i den yngsta åldersgruppen som de största skill- naderna mellan kvinnor och män återfinns. Figur 6.3 Sysselsättningsgrad i olika åldersgrupper för kvinnor och män 1987 2014 Källa: SCB, . Förutom att kvinnors och mäns sysselsättningsgrad varierar för olika åldrar skiljer den sig också åt mellan inrikes och utrikes födda, vilket framgår av figur 6.4. Sysselsättningsgrad för inrikes- och utrikesfödda i åldern 20 Källa: SCB, . Att redovisa sysselsättningsgraden för utrikes födda ett specifikt år ger dock inte en heltäckande bild av deras situation på arbetsmark- naden, eftersom ingen hänsyn tas till hur länge de befunnit sig i eller i arbetskraften. En alternativ bild framträder om man i stället följer en grupp som kom till ett visst år och ser hur stor andel som förvärvsarbetar. Särskilt intressant blir det om man följer jämnåriga inrikes födda individer. Den bild som då framträder visar att andelen som arbetar är högre för inrikes födda är än för utrikes födda, men också att andelen utrikes födda som arbetar ökar markant med tiden de befunnit sig i Sverige.6 6 Se SCB (2014b) för en mer utförlig diskussion. Figur 6.5 Andel som arbetar åren efter invandring 1997, bland de vid invandringen samt motsvarande andel för jämnåriga inrikes födda Källa: SCB (2014b). Givet den samtida debatten om utrikes födda kvinnors och mäns sysselsättningsgrad kan det i sammanhanget vara värt att påminna om den viktiga roll migration har spelat i svenskt arbetsliv . Efter har immigrationen till varit större än emigrationen från . Fram till mitten av 1950- talet utgjorde kvinnor en majoritet av invandrarna, och senare nästan hälften.7 efter och var sysselsättning i privata hushåll dominerande för invandrade kvinnor.