sou · H3B347 · 2015-05-18 00:00:00 — I första stycket ges en upplysning om att kollektiva förvaltnings- organisationer som är etablerade här i landet ska uppfylla kraven i 2–17 §§ när de utfärdar gränsöverskridande licenser för näträttig- heter till musikaliska verk. Med gränsöverskridande licens avses en licens som täcker fler än en medlemsstats territorium (se 1 kap. 16 §). Med näträttigheter avses rättigheter till upphovsrättsligt skyddade musikaliska verk enligt 2 § upphovsrättslagen som krävs för att kunna tillhandahålla nättjänster (se 1 kap. 17 §). Exempel på sådana nättjänster är musiktjänster som möjliggör för konsumenter att ladda ner musik eller lyssna på streamad musik eller andra tjänster som erbjuder filmer eller spel där musik är ett viktigt inslag (se skäl 37 till direktivet). Stadgandet i första stycket innebär inte att bestämmelserna i 2– 17 §§ endast tillämpas på kollektiva förvaltningsorganisationer som utfärdar sådana gränsöverskridande licenser som nämnts. I paragraferna finns bestämmelser som har tillämpning även på andra subjekt, t.ex. användare, rättighetshavare och andra kollektiva förvaltningsorganisationer. I andra stycket anges att bestämmelserna i detta kapitel inte gäller i förhållande till leverantörer av nättjänster som enbart tillhanda- håller tillgång till musikaliska verk i form av notblad. Undantaget är motiverat av att regleringen inte är avsedd att omfatta sådana nättjänster, även om definitionen av musikaliskt verk, åtminstone enligt svensk rätt, omfattar även notblad (se skäl 40 till direktivet). 11 kap. 2 § Paragrafen innehåller bestämmelser om krav på resurser för kollektiva förvaltningsorganisationer som utfärdar gränsöverskridande licenser för näträttigheter till musikaliska verk. Bestämmelserna genomför artikel 24 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.2.2. I första stycket uppställs ett allmänt krav på att den kollektiva förvaltningsorganisationen ska ha tillräckliga resurser för en effektiv och transparent elektronisk hantering av de uppgifter som behövs för förvaltningen av gränsöverskridande licenser. Härmed avses uppgifter om musikaliska verk, rättighetshavare och rättig- heter för varje territorium för vilket den kollektiva förvaltnings- organisationen har tillstånd att agera, t.ex. på basis av förvaltnings- uppdrag. I andra stycket specificeras vissa minimikrav på effektiv och transparent hantering av uppgifter som organisationen måste uppfylla inom ramen för de allmänna kraven i första stycket. Kraven baseras på att organisationen ger licens för användning av verk avseende flera territorier, där samma verk kan ha olika rättighetsinnehavare för olika territorier. För att licensiering (9 kap. 2 §), rapportering (11 kap. 8 §), fakturering (11 kap. 9 och 11 §§), samt betalning (11 kap. 12 och 13 §§) ska bli korrekt (se skäl 41 till direktivet) behöver organisa- tionen ha kapacitet att kunna identifiera enskilda verk som den representerar helt eller delvis (punkten 1) och för varje sådant verk kunna identifiera de rättigheter som den representerar och deras rättighetshavare (punkten 2). Det ställs också krav på att organisationen använder s.k. unika identifikationer för rättighetshavare och musikaliska verk, så långt möjligt med beaktande av frivilliga branschnormer och – förfaranden (punkten 3). Exempel på sådana branschnormer är ISO-standarden International Standard Work Code (ISWC). Slutligen uppställs i punkten 4 kravet att organisationen snabbt och effektivt ska kunna identifiera och åtgärda motstridigheter i uppgifter som hålls hos andra kollektiva förvaltningsorganisationer. Härmed avses att organisationen ska kunna reagera på och uppdatera sina egna register och databaser om det visar sig att en uppgift är felaktig, t.ex. om ett verk eller en rättighetshavare (se skäl 41 till direktivet). 11 kap. 3 § Paragrafen innehåller bestämmelser om insyn i uppgifter om gräns- överskridande repertoar. Bestämmelserna genomför artikel 25 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.3.2. I första stycket finns allmänna bestämmelser om att en kollektiv förvaltningsorganisation efter en motiverad begäran från leverantörer av nättjänster, rättighetshavare vars rättigheter organisationen representerar och andra kollektiva förvaltningsorganisationer, ska tillhandahålla aktuell information som möjliggör identifiering av den repertoar av nätmusik som organisationen representerar. Med repertoar avses de rättigheter till verk som en kollektiv förvaltningsorganisation förvaltar (se 1 kap. 15 §). Med repertoar av nätmusik avses de näträttigheter (se 1 kap. 17 §) till musikaliska verk som organisationen förvaltar. I andra stycket specificeras den information som organisationen ska kunna tillhandahålla enligt första stycket. Det anges också att informationen ska tillhandahållas på elektronisk väg. Organisa- tionen ska kunna lämna information om de musikaliska verk som organisationen representerar (punkten 1), de rättigheter som representeras helt eller delvis (punkten 2), och de territorier som omfattas (punkten 3). I tredje stycket anges att organisationen får vidta sådana åtgärder som behövs för att säkerställa att uppgifterna som avses i andra stycket är korrekta samt att kontrollera deras återanvändning och skydda kommersiellt känslig information. 11 kap. 4 § Paragrafen innehåller bestämmelser om förfaranden för att korrigera eller lämna information om gränsöverskridande repertoar. Bestäm- melserna genomför artikel 26.1 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.4.2. I första stycket finns bestämmelser om att den kollektiva förvalt- ningsorganisationen ska ge rättighetshavare, andra kollektiva förvaltningsorganisationer och leverantörer av nättjänster möjlig- het att begära rättelse av de uppgifter som avses i 2 § andra stycket eller i 3 § andra stycket. Bestämmelserna innebär att organisationen ska ge möjlighet till nämnda aktörer att kunna begära rättelse av uppgifter i de register (databaser) som organisationen har över verk och rättigheter som organisationen helt eller delvis representerar, inklusive information om territorier (se skäl 42 till direktivet). I andra stycket finns bestämmelser om att den kollektiva förvalt- ningsorganisationen, om en begäran är tillräckligt underbyggd, ska se till att uppgifterna eller informationen korrigeras . Med att en begäran är tillräckligt underbyggd avses att den som framställer begäran kan presentera tillräckligt underlag för att en korrigering bör ske. 11 kap. 5 § Paragrafen innehåller bestämmelser om möjlighet för rättighets- havare att i elektronisk form lämna information till den kollektiva förvaltningsorganisationen om sina verk och rättigheter till dessa verk och de territorier som ett tillstånd omfattar. Bestämmelserna genomför artikel 26.2 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.4.2. De rättighetshavare som enligt bestämmelsen ska omfattas av denna möjlighet är bl.a. de rättighetshavare vars musikaliska verk ingår i organisationens musikrepertoar, dvs. rättighetshavare till rättigheter till verk som organisationen förvaltar (jfr 1 kap. 15 §). Bestämmelsen omfattar även rättighetshavare som dragit tillbaka ett förvaltningsuppdrag från en annan organisation med stöd av20 § och därefter gett organisationen som ägnar sig åt gränsöver- skridande licensiering i uppdrag att förvalta deras näträttigheter till musikaliska verk. Begreppet näträttigheter definieras i 1 kap. 17 §. Den kollektiva förvaltningsorganisationen och rättighetshavarna ska så långt som möjligt beakta internationella eller i unionen utvecklade frivilliga branschnormer eller -förfaranden för utväxling av uppgifter så att rättighetshavarna kan ange de musikaliska verk och näträttigheter som helt eller delvis omfattas av ett tillstånd och vilka territorier som avses (se artikel 26.2 och skäl 42 till direktivet). 11 kap. 6 § Paragrafen innehåller bestämmelser om möjlighet för en kollektiv förvaltningsorganisation som ger en annan kollektiv förvaltnings- organisation tillstånd att bevilja gränsöverskridande licenser för näträttigheter till musikaliska verk enligt 14 och 15 §§ att i elektronisk form lämna information till den mottagande kollektiva förvaltningsorganisationen om verk och rättigheter till dessa verk och de territorier som tillståndet omfattar. Detta gäller dock inte om organisationerna har avtalat om något annat. Bestämmelserna genomför artikel 26.3 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.4.2 i den allmänna motiveringen. 11 kap. 7 § Paragrafen innehåller bestämmelser om att en kollektiv förvalt- ningsorganisation som ägnar sig åt gränsöverskridande licensiering ska övervaka hur de näträttigheter till musikaliska verk som den helt eller delvis representerar används av de leverantörer av nät- tjänster till vilka organisationen har utfärdat en gränsöverskridande licens för dessa rättigheter. Bestämmelserna genomför artikel 27.1 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.5.2. Uttrycket gränsöverskridande licens definieras i 1 kap. 16 § och uttrycket näträttigheter i 1 kap. 17 §. Övervakningsskyldigheten gäller såväl i förhållande till nättjänster som är etablerade här i landet som nättjänster som är etablerade i andra medlemsstater. Övervakningen ska ske med respekt för grundläggande rättig- heter, däribland rätten till respekt för privat- och familjeliv och rätten till skydd för personuppgifter (se skäl 43 till direktivet). 11 kap. 8 § I paragrafens första stycke finns bestämmelser om att en kollektiv förvaltningsorganisation ska ge leverantörerna av nättjänster möjlighet att på elektronisk väg rapportera den faktiska använd- ningen av näträttigheter till musikaliska verk. I andra stycket finns bestämmelser om att en leverantör av nättjänster på ett korrekt sätt ska rapportera om den faktiska användningen av sådana verk. Bestämmelserna genomför artikel 27.2 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.5.2 i den allmänna motiveringen. Bestämmelserna i denna paragraf gäller i stället för bestäm- melserna i 9 kap. 6 §. Av andra meningen i andra stycket framgår att den kollektiva förvaltningsorganisationen får vägra att godta rapporter i god- tyckligt format från leverantörer av nättjänster, om organisationen har erbjudit möjligheten att göra rapporteringen med användning av en branschnorm för elektronisk utväxling av uppgifter. Ett exempel på en befintlig branschnorm för rapportering är Standard (DDEX). 11 kap. 9 till 11 §§ Paragraferna innehåller bestämmelser om fakturering. Bestämmelserna genomför artiklarna 27.3 till 27.5 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.5.2. 11 kap. 12 § Paragrafen innehåller bestämmelser om korrekt och snabb betal- ning till rättighetshavare. Bestämmelserna genomför artikel 28.1 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.6.2. Bestämmelserna i första stycket om att fördelning till rättighets- havare ska ske korrekt och utan dröjsmål utgör strängare krav på korrekt och snabb fördelning i förhållande till den faktiska använd- ningen än vad som följer av de allmänna bestämmelserna om för- delning och betalning i 7 kap. 6–10 §§. Med att fördelningen ska ske utan dröjsmål menas att fördelningen ska ske så snart leverantören av nättjänsten har rapporterat till organisationen om den faktiska användningen. Av bestämmelserna i andra stycket följer att organisationens skyldigheter enligt första stycket inte gäller om sådan fördelning inte är möjlig på grund av omständigheter som kan hänföras till leverantören av nättjänsten. Exempel på en sådan situation är om leverantören inte har gett organisationen korrekt och regelbunden rapportering om hur verken har använts (se skäl 43 till direktivet). Bestämmelserna i denna paragraf reglerar inte alla aspekter av fördelning och betalning till rättighetshavare utan utgör en särreglering av vissa aspekter av de allmänna bestämmelserna om fördelning och betalning i 7 kap. 6–10 §§. I denna paragraf uppställs alltså strängare krav på fördelning och betalning till rättighets- havarna. I den utsträckning som bestämmelserna i denna paragraf saknar motsvarighet i 7 kap. 6–10 §§, t.ex. om förfarande för belopp som inte kan fördelas, gäller de senare bestämmelserna. 11 kap. 13 § Paragrafen innehåller bestämmelser om rapportering till rättighets- havare. Bestämmelserna genomför artikel 28.2 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.6.2. Bestämmelserna ställer krav på mer detaljerad rapportering till rättighetshavare än vad som följer av de allmänna bestämmelserna i 10 kap. 1 §. Bestämmelserna i denna paragraf gäller alltså utöver de skyldigheter som följer av 10 kap. 1 §. 11 kap. 14 § Paragrafen innehåller bestämmelser om fördelning och rapportering mellan organisationerna och till rättighetshavare i situationer där en kollektiv förvaltningsorganisation har gett en annan kollektiv förvalt- ningsorganisation tillstånd att utfärda gränsöverskridande licenser. Bestämmelserna genomför artikel 28.3 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.6.2. Bestämmelserna i paragrafen gäller vissa representationsavtal enligt 1 kap. 13 § och gäller utöver de allmänna bestämmelserna om representationsavtal i 8 kap. Bestämmelserna är tillämpliga endast på kollektiva förvaltnings- organisationer som är etablerade i . Det innebär att bestäm- melserna är tillämpliga på den beviljande organisationens skyldig- heter, dvs. de skyldigheter som omfattar den organisation som beviljar tillstånd till en annan organisation, om den beviljande organisationen är etablerad här i landet. På motsvarande sätt är bestämmelserna tillämpliga på den mottagande organisationens skyldigheter, dvs. de skyldigheter som omfattar den organisation som tar emot ett tillstånd från en annan organisation, om den mottagande organisa- tionen är etablerad här i landet. 11 kap. 15 § Paragrafen innehåller bestämmelser om representationsavtal mellan kollektiva förvaltningsorganisationer om gränsöverskridande licensiering av näträttigheter till musikaliska verk. Bestämmelserna gäller utöver de allmänna bestämmelserna om representationsavtal i 8 kap. Bestämmelserna genomför artikel 29 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.7.2. Bestämmelserna är tillämpliga endast på kollektiva förvaltnings- organisationer som är etablerade i . Det innebär att bestäm- melserna är tillämpliga på den beviljande organisationens skyldig- heter, om den beviljande organisationen är etablerad här i landet. På motsvarande sätt är bestämmelserna tillämpliga på den mottagande organisationens skyldigheter, om den mottagande organisationen är etablerad här i landet. 11 kap. 16 § Paragrafen innehåller vissa bestämmelser om skyldighet att representera rättigheter för en annan kollektiv förvaltnings- organisations räkning. Bestämmelserna genomför artikel 30.1 och 30.2 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.8.2. Bestämmelserna gäller utöver de allmänna bestämmelserna om representationsavtal i 8 kap. I första stycket finns bestämmelser om kontraheringsplikt för organisationer som utfärdar eller erbjuder sig att utfärda gräns- överskridande licenser. Kontraheringsplikten gäller under förut- sättning att den begärande organisationen inte själv utfärdar eller erbjuder sig att utfärda gränsöverskridande licenser och den mot- tagande organisationen utfärdar eller erbjuder sig att utfärda gräns- överskridande licenser för samma kategori av näträttigheter till musikaliska verk i en eller flera andra kollektiva förvaltnings- organisationers repertoar. Kontraheringsplikten gäller alltså inte om organisationen utfärdar gränsöverskridande licenser endast för sin egen repertoar. I andra stycket finns bestämmelser om att en begäran enligt första stycket ska besvaras skriftligen och utan onödigt dröjsmål. Med att tillhandahållandet ska ske utan onödigt dröjsmål menas att det ska ske så snart det är praktiskt möjligt, det behöver alltså inte ske efter att en motiverad begäran inkommit (jfr kommentaren till 11 kap. 12 §). 11 kap. 17 § Paragrafen innehåller vissa bestämmelser om skyldighet att representera rättigheter för en annan kollektiv förvaltnings- organisations räkning. Bestämmelserna genomför artikel 30.3 och 30.4 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.8.2. Bestämmelserna gäller utöver de allmänna bestämmelserna om representationsavtal i 8 kap. I första stycket finns bestämmelser om icke-diskriminering och i andra stycket bestämmelser om skyldighet för den tillfrågade organisationen att inkludera den begärande organisationens repertoar i erbjudanden till leverantörer av nättjänster. 11 kap. 18 § Paragrafen innehåller vissa bestämmelser om skyldighet att representera rättigheter för en annan kollektiv förvaltningsorganisa- tions räkning. Bestämmelserna genomför artikel 30.5 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.8.2. Bestämmelserna gäller utöver de allmänna bestämmelserna om representationsavtal i 8 kap. I paragrafen finns bestämmelser om att förvaltningsavgiften för den tjänst som den tillfrågade organisationen tar ut av den begärande organisationen inte får överskrida de skäliga kostnader som uppstår för den tillfrågade organisationen. Förvaltningsavgiften bör göra det möjligt för organisationen att få igen de nödvändiga och skäliga investeringar som den gjort (se skäl 46 till direktivet). 11 kap. 19 § Paragrafen innehåller vissa bestämmelser om skyldighet att representera rättigheter för en annan kollektiv förvaltningsorganisa- tions räkning. Bestämmelserna genomför artikel 30.6 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.8.2. Bestämmelserna gäller utöver de allmänna bestämmelserna om representationsavtal i 8 kap. I paragrafen finns bestämmelser om att den begärande organisa- tionen ska ge den tillfrågade organisationen tillgång till viss information om den egna repertoaren. Den information som avses är sådan som krävs för att den tillfrågade organisationen ska kunna uppfylla t.ex. kraven i 3 § om insyn i uppgifter om gräns- överskridande repertoar och andra krav såsom korrekt fakturering av användare och fördelning till rättighetshavare m.m. som följer av bestämmelser i detta kapitel. I samma stycke finns bestämmelser om att den tillfrågade organisation får ta betalt för de skäliga kostnader som uppstår för att uppfylla kraven i detta kapitel. Organisationen får också ute- sluta de verk för vilka informationen är otillräcklig eller oanvänd- bar. Bestämmelserna i stycket innehåller skyldigheter för såväl den beviljande som den tillfrågade organisationen och tillämpas i för- hållande till båda, förutsatt att den tillfrågade organisationen är etablerad här i landet. 11 kap. 20 § Paragrafen innehåller bestämmelser om rättighetshavares rätt att ta tillbaka tillstånd till gränsöverskridande licensiering. Bestämmelserna genomför artikel 31 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.9.2. Bestämmelserna gäller utöver den möjlighet som rättighets- havarna har att ta tillbaka ett förvaltningsuppdrag enligt bestäm- melserna i 3 kap. 11 kap. 18 § Paragrafen innehåller bestämmelser om undantag för musikrättig- heter för radio- och teveprogram. Bestämmelserna genomför artikel 31 i direktivet och behandlas i avsnitt 13.10.2. Bestämmelserna innebär att de krav som enligt övriga bestämmelser i detta kapitel ska gälla för kollektiva förvaltnings- organisationer som ägnar sig åt gränsöverskridande licensiering av musikaliska verk för användning på nätet, inte ska gälla för använd- ningen av sådana rättigheter i vissa radio- och teveprogram och kompletterande material. Eftersom bestämmelserna i kapitlet tar sikte på krav m.m. i förhållande till gränsöverskridande licensiering av musikaliska verk för användning på nätet, är det i förhållande till de kraven som bestämmelserna i paragrafen utgör ett undantag. ”med den ursprungliga sändningen…” omfattar s.k. sam- sändningar (eng. simulcasting), dvs. sändningar som sker på nätet med en ursprunglig radio- och tv-utsändning. Hänvis- ningen till ”eller senare” innebär att näträttigheter till musikaliska verk som ingår i en ursprunglig radio- eller teve-utsändning, också omfattas av undantaget. Hänvisningen till ”allt material på nätet… som produceras av eller för sändningsföretaget och som utgör komplement till den ursprungliga utsändningen av dess radio- eller teveprogram” omfattar användningen av musikaliska verk som ingår i sådant material på nätet förutsatt att det utgör ett komplement till en ursprunglig utsändning. Exempel på förfoganden som faller utanför bestämmelsens tillämpningsområde är rena webbsändningar (eng. webcasting), dvs. sändningar på nätet som inte har någon anknytning till en ursprunglig radio- eller teveutsändning (jfr skäl 48 till direktivet). 12 kap. 1 § Paragrafen innehåller bestämmelser om klagomålshantering. Bestäm- melserna genomför artikel 33 i direktivet och behandlas i avsnitt 14.1.2. I första stycket finns bestämmelser om att en kollektiv förvalt- ningsorganisation skriftligen ska besvara klagomål från medlemmar och de kollektiva förvaltningsorganisationer för vars räkning de förvaltar rättigheter genom ett representationsavtal. Möjligheten att rikta klagomål avser bl.a. förvaltningsuppdrag enligt bestämmelserna i 3 kap., villkor för medlemskap enligt 4 kap. 1 §, inkassering av utestående belopp till rättighetshavare enligt 7 kap. 1–4 §§, avdrag enligt 7 kap. 5 § och fördelning och betalning enligt 7 kap. 6–10 §§ (jfr artikel 33 i direktivet). De aktörer som kan rikta klagomål är medlemmar i den kollektiva förvaltningsorganisationen enligt definitionen i 1 kap. 8 § och andra kollektiva förvaltningsorganisationer som organisationen har ingått representationsavtal med enligt definitionen i 1 kap. 13 §. Genom hänvisning i 4 kap. 4 § gäller bestämmelserna om klagomål även för rättighetshavare som enligt lag eller avtal har ett direkt rättsligt förhållande med organisationen men som inte är medlem i den. Exempel på sådana rättighetshavare är rättighetshavare som omfattas av en avtalslicens utsträckta verkan. Organisationen ska svara och skyndsamt försöka finna en tillfredsställande lösning. Kraven motsvarar vad som gäller för tjänsteleverantörer i allmänhet enligt 19 § lagen (2009:1079) om tjänster på den inre marknaden. Av bestämmelserna i andra stycket följer att om en kollektiv förvaltningsorganisation avvisar ett klagomål enligt första stycket ska den motivera detta. 12 kap. 2 § Paragrafen innehåller bestämmelser om straff för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att föra register över medlemmar enligt 4 kap. 3. Straffansvaret gäller inte om samma gärning är straff- sanktionerad enligt annan lagstiftning, t.ex. enligt bestämmelser i den associationsrättsliga lagstiftningen om straffansvar för skyldig- het att föra medlemsförteckning eller aktiebok. genomför artikel 36 i fråga om skyldigheten att föra medlems- register enligt artikel 6.5 och behandlas i avsnitt 14.6.2. 12 kap. 3 § Paragrafen innehåller bestämmelser om skadeståndsskyldighet. Bestämmelserna genomför till viss del artikel 36 för de bestämmelser som inte omfattas av tillsyn enligt 13 kap. och behandlas i avsnitt 14.5.2. Bestämmelserna innebär en uttrycklig lagreglering av kollektiva förvaltningsorganisationers och användares skadeståndsskyldighet. Skadeståndsansvaret gäller deras skyldigheter enligt lagen såväl i förhållande till varandra, som deras skyldigheter i förhållande till annan som omfattas av ett skyddsintresse i lagen, t.ex. en rättig- hetshavare. Skadeståndsansvaret omfattar de privaträttsliga skyldigheter som regleras i lagen. Ett exempel på en bestämmelse som omfattas av skadeståndsskyldigheten är möjligheten för rättighetshavare att utforma ett förvaltningsuppdrag i enlighet med bestämmelserna i 3 kap. Ett annat exempel är en kollektiv förvaltningsorganisations skyldighet att bedriva sin verksamhet i de företrädda rättighets- havarnas intressen (2 kap. 1 §). Ett tredje exempel är bestäm- melserna om kollektiva förvaltningsorganisationers och användares skyldigheter och rättigheter i förhållande till varandra (9 kap.). 12 kap. 4 § Paragrafen innehåller bestämmelser om skadeståndsskyldighet för styrelseledamöter och verkställande direktör i en kollektiv förvalt- ningsorganisation.