sou · H3B355 · 2015-06-09 00:00:00 — I detta scenario uppstår inga ytterligare långsiktiga kostnader till följd av hans våldsanvändande, utöver de som redovisats ovan. I det ”sämsta scenariot” leder denna händelse direkt eller in- direkt till att aldrig riktigt får fotfäste på arbetsmarknaden igen. Inom överskådlig framtid kommer han att ta sig fram via löne- bidrag och får hjälp med sitt boende i olika former av sociala kontrakt eller i bostäder tillhandahållna av . I detta scenario kommer aldrig fullt ut tillbaka till samhället och särskilt inte till arbetsmarknaden. De totala långsiktiga kostnaderna framgår i figur 3.5 nedan och uppgår till . Den dominerande delen utgörs av de produktionsförluster som uppstår till följd av att han inte riktigt får fotfäste på arbetsmark- naden efter sin fängelsetid. Arbetsförmedlingens kostnader uppgår till medan rättsväsendets totala kostnader utgörs av kostnaderna . Figur 3.5 Långsiktiga ackumulerade effekter för förövaren i det sämsta scenariot Den allvarligaste våldshändelsen ur barnens perspektiv går därefter vidare till att beräkna de socioekonomiska effekterna som uppstår kring de två barnen i detta fiktiva fall. Det första scenariot rör dottern som först till följd av det hon upplevt drabbas av skolsvårigheter som därefter speglas i hennes oförmåga att som vuxen att ta sig in i samhället i allmänhet och på arbetsmarknaden i synnerhet. I vuxenlivet kommer hon att ha fler perioder av kortvarigt utanförskap (sjukskrivning eller arbets- löshet) än den genomsnittliga arbetstagaren. Under dessa perioder kan inte bidra med arbete till BNP. Hon behöver också försörjas liksom ta del av insatser i form av stöd, vård och rehabili- tering från olika offentliga aktörer. I diagrammet nedan syns att de långsiktiga kostnaderna för uppgår till . Merparten utgörs av produk- tionsförluster, . Försörjningskostnaderna uppgår för perioden till och kostnaderna för de reala insatserna blir . Figur 3.6 De socioekonomiska ackumulerade effekterna för dottern till följd av återkommande perioder av sjukskrivning och arbetslöshet kopplad till viss sidoproblematik har även beräknat ett scenario där dottern får en reducerad livslön till följd av de effekter som hennes upplevelser lett till. Efter våldsupplevelserna i sin barndom får betydligt sämre skol- resultat än vad hon annars skulle ha kunnat få, eftersom hon under- presterar till följd av sitt trauma. Hon fullgör i och för sig skolan, men på en lägre resultatnivå än vad hon skulle kunnat med rätt Detta leder till att hon kommer in i ett yrke med lägre in- komst än vad som annars varit fallet. Hennes genomsnittliga månadslön är lägre än vad som skulle vara möjligt utan denna händelse. Privat leder detta till lägre livsinkomst och lägre konsumtionsstandard. Sammanlagt leder det till produktionsförluster på cirka 1,4 mil- joner kronor . tappar samhället i direkta skatter och i icke inbetalda avgifter till socialförsäkringssystemet. ger detta (odis- konterat) i skatteförluster och i förluster för socialförsäkringssystemet. Sonen reagerar på ett helt annat vis än dottern. Han agerar ganska kraftigt ut sina reaktioner på det han upplevt, under hela den resterande skoltiden. Detta leder till omfattande insatser från både skolans och sida under hela uppväxten. Problemen är mindre under låg- och mellanstadietiden för att sedan bli riktigt allvarliga och stora under högstadie- och gymnasietiden. Insatserna handlar om bl.a. assistenter i skolan, specialpedagoger och kuratorsstöd. Socialttjänsten sätter in stödinsatser i form av kontaktfamilj, korttidsboende hos avlastningsfamilj, kortare vistelser på institution m.m. kommer han till följd av sitt ut- agerande beteende i kontakt även med polis och övriga delar av rättsväsendet. Alla dessa insatser leder till att trots allt klarar av att gå klart skolan med godkända betyg för att därefter i vuxenlivet komma in på arbetsmarknaden och få ett helt vanligt liv. Kostnaderna illustreras i diagrammet nedan. Den totala kostnaden för detta under hans uppväxt uppgår till varav den största delen – mer än – drabbar kommunen. Figur 3.7 De socioekonomiska ackumulerade effekterna 7–till följd av omfattande skolproblem och sociala problem Uppskattning av total kostnad i denna fiktiva fallstudie Den totala socioekonomiska kostnaden för det som i denna berätt- else händer , och deras två barn uppgår, bero- ende på scenario, till någonstans . Till detta kommer naturligtvis det mest centrala – det mänskliga lidande som uppstår för alla parter. Detta är inte inräknat i kalkyl. Och precis som i alla samhällsekonomiska beräkningar gäller försiktighetsprincipen och underskattningar av exempelvis lönekostnader. har också utfört en mycket enkel extrapolering utifrån detta fiktiva fall som gäller , en stad med cirka 90 000 invånare. inkom 504 anmälningar om mäns våld mot kvinnor i nära relationer till polisen i . Av dessa ledde 86 stycken till frihetsberövande och av dessa gick 33 stycken vidare till beslut om häktning. I de fall beslut om häktning tagits kan man anta att våldet har varit av grövre art. Utifrån försiktighetsprin- cipen gjorde tre antaganden för den extrapolerade beräk- ningen. Det första antagandet var att endast hälften av häktnings- fallen (dvs. 16 st.) ledde till effekter av det slag som framgår i den fiktiva fallstudien. Det andra antagandet var att barn fanns med i bilden i endast i hälften av dessa fall (dvs. 8 st.). det var att förövarna i hälften av fallen slapp undan och inte dömdes (dvs. 8 st.). Resultatet av denna enkla extrapolering kan ses i tabellen nedan. För del, utifrån de försiktighetsantaganden gjort, uppgår de socioekonomiska kostnaderna till . går också vidare och visar att om skulle vara riksrepresentativt, vilket vi inte vet, så skulle det för del handla om för liknande fall av grovt våld som beskrivs i den fiktiva fallstudien. Denna beräkning utgår ifrån att befolkning uppgår till knappt en procent av rikets. Genomsnittskostnad (kr) Totalkostnad (kr) 3.5Vad innebär ett socialt investeringsperspektiv? har begreppet sociala investeringar blivit allt vanligare och det pågår ett utvecklingsarbete kring detta i många av kommuner och landsting/regioner. Flera kommuner har inrättat vad de kallar sociala investeringsfonder och andra kommuner har liknande arrangemang, även om de benämns på andra sätt. Grund- tanken är att skapa ekonomiskt utrymme för tidiga förebyggande insatser till barn och ungdomar som kan bidra till att reducera framtida kostnader för utanförskap och marginalisering. Kostnad- erna som samhället bär vägs mot de intäkter, eller snarare lägre kostnader, som förutspås bli en framtida effekt av förebygg- ande satsningar. Därför kallas det för investering. Målgruppen för de sociala investeringarna brukar främst vara barn och unga och syftet kan vara att förebygga psykisk ohälsa, framtida kriminalitet, missbruk eller våld. Det arbete som bedrivs med resurser från sociala investerings- fonder (eller motsvarande) i rör ofta metodprövning, metodutveckling och/eller social innovation och ses som ett kom- plement till den ordinarie välfärdsverksamheten inom exempelvis skola, individ- och familjeomsorg, arbetsmarknadsstöd samt kultur och fritid. Kännetecknande för en social investering är att: •den är tydligt definierad och utgör en offensiv satsning riktad mot en specifik grupp eller ett specifikt problem. •den antingen är av förebyggande eller rehabiliterande natur. •den som regel har ett inslag av långsiktighet, uthållighet och sam- verkan. •den ofta innehåller någon form av metodutveckling och är tyd- ligt kunskaps- eller evidensbaserad. •effekterna av insatsen ska gå att följa upp och socioekonomiskt, genom att beräkna eller värdera. •den bör gå att avgränsa och att effekterna ska kunna mätas och räknas av mot den ursprungliga investeringskostnaden. •det finns ett uttalat mål att en korrekt satsning ska leda till minskade resursbehov och att detta ska gå att mäta.17 Inom ramen för sociala investeringar genomförs projekt som får utnyttja resurser för att hitta effektiva förebyggande lösningar på befintliga sociala problem. Målsättningen är ofta att enskilda sociala investeringsprojekt ska leda till effekter och lärande som kan för- meras, förstoras och förädlas i ordinarie verksamheter.18 Skillnaden mellan en social investering och en förebyggande insats i största all- mänhet är att den är tydligt avgränsad till en specifik grupp indivi- der, att dess effekter ska följas upp och att utfallet utvärde- 16Balkfors (2014), SKL (2012) och (2015). 17SKL (2012). 18Jannesson & (2015). SOU 2015:55 Våldets kostnader ras, kostnadsberäknas och ställs i relation till framtida budget- besparingar hos ett antal utpekade aktörer.19 Det uppstår i allt investeringstänkande en initial kostnadspuckel eller ”investeringspuckel”, se figur 3.8. Investeringspuckeln uppstår eftersom samhällsaktörer redan har befintliga och akuta kostnader att hantera p.g.a. att tidigare preventiva åtgärder har uteblivit eller misslyckas och kostnaderna för de förebyggande insatserna kommer innan de framtida vinsterna. Vinsterna är dessutom osäkra. Figur 3.8 Investeringspuckeln åskådliggör kostnader och vinster över tid Investeringspuckeln är en värdefull tankemodell för att värdera ”åtgärdskostnader” i form av våldsförebyggande insatser mot dagens ”skadekostnader”. Det finns dock ett antal invändningar som förekommer i dis- kussionen kring sociala investeringar och investeringsfonder som är viktiga att belysa. En är tveksamheten kring att det önskade resul- tatet av investeringen faktiskt infaller. Det går inte att veta på för- hand exakt hur många individer som kommer att bli hjälpta av en viss åtgärd. En insats innebär alltid en risk där den eventuella för- lusten består i kostnaden för insatsen, men finns en etisk aspekt av att inte arbeta våldförebyggande. Sannolikheten att en förebyggande insats ska lyckas behöver relateras till dess kostnad, till den potentiella besparingen samt den förväntade kostnaden av att andra insatser uteblir. 19 SOU 2013:40. En annan invändning är att tidiga insatser riktas även till per- soner som hade klarat sig lika bra utan dessa insatser. Och det kan stämma, för ju yngre en person är desto svårare är det att urskilja en persons risker att hamna i våldsutsatthet, utanförskap, krimi- nalitet eller ohälsa. Mot detta kan invändas att ju tidigare en insats sätts in, desto billigare är den ofta, och desto mindre kostnader har hunnit uppstå på grund av att det (kanske) är på väg att gå snett. vänder på ”bevisföringen” och ställer i stället frågan: om vi bara lyckas med en enda av våra klienter – vilka socioekono- miska effekter uppstår då? Att sätta in extraresurser för att hjälpa en person att klara skolan och hålla sig ifrån destruktiva miljöer är givetvis kostsamt, men om det exempelvis förhåller sig så att varje person som hamnar i livslångt utanförskap kostar samhället 10– räcker dock en relativt låg träffsäkerhet i det förebyggande arbetet för att en insats ändå ska vara värd sin kost- nad.20 Få våldsförebyggande insatser har utvärderats i termer av sociala investeringar eller ekonomisk avkastning för framtiden. I en amerikansk undersökning av sex interventionsprogram som foku- serar på socialt och emotionellt lärande, där ett program specifikt förebygger aggressivitet och våld, var den genomsnittliga avkast- ningen 11 gånger större än kostnaden.21 I slutbetänkande Att tänka nytt för att göra nytta – om perspek- tivskiften i offentlig verksamhet22 påpekar att kort- siktighet i offentlig verksamhet leder till dålig hushållning av sam- hällets resurser och gör det svårt att uthålligt ta itu med de svår- lösta samhällsfrågorna. I det traditionella budgetarbetet ligger ett stort fokus på den närmast kommande tidsperioden, likväl som att budgeten i sig inte säger särskilt mycket om den sociala nytta som resurserna ska skapa. Genom att använda ett alternativt resurs- fördelningssystem för sociala investeringar medför det en ökad för- måga att hantera välfärdsresurser såväl inom som mellan tidsperio- der. Förhållandevis små kostnader i ett tidigt skede är bättre än stora kostnader i ett senare skede. Beslut utifrån ett socialt investeringsperspektiv leder också ofta till omfördelningseffekter, vilket innebär att den aktör som 20Nilsson (2013). 21Belfield et al. (2015). sparar kostnader på en förebyggande insats ofta är någon annan än den som får ta en större del av åtgärdskostnaderna för densamma. Därför är det central att utgå från en gedigen beräkning av sam- hällskostnader och dess påverkan på olika aktörer för att kunna följa sådana effekter. Genom att använda begreppet social investering åstadkoms en perspektivförändring och tydliggörs att förebyggande insatser inte främst är att betrakta som kortsiktiga kostnader, utan att det hand- lar om långsiktiga investeringar i människor som får effekter på framtida beteenden och utgifter för samhället. När det gäller vålds- förebyggande arbete mot mäns våld mot kvinnor och hedersrela- terat våld och förtryck har det varit mindre vanligt att anlägga ett socialt investeringsperspektiv – men vi i utredningen bedömer att det är en viktig väg framåt för att tillskapa de resurser som krävs för att samhället ska nå det prioriterade målet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Genom att väga ”skadekostnader” och ”åtgärdskostnader” mot varandra kan bättre beslut om resurstilldel- ning tas kring tidigt våldsförebyggande arbete. I detta kapitel har vi gjort en fördjupad analys av de olika kostnader som mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck förorsakar samhället . Vi har också redovisat uppskattningar av samhällskostnader som rör och en socioekonomisk belys- ning av mäns våld mot kvinnor i nära relation genom ett fiktivt fall. Vi har dessutom tittat närmare på vad ett socialt investerings- perspektiv kan innebära för framtidens satsningar på våldsföre- byggande arbete mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. Våra slutsatser är att våldet är mycket samhällsekonomiskt och socioekonomiskt kostsamt och att kostnaderna kvarstår . Många är med och betalar notan, inte minst de våldsutsatta som utstår ett enormt lidande. Att fokusera på långsiktiga investeringar i människor som får effekter på framtida beteenden och utgifter för samhället, tror vi är en viktig väg framåt för att samhället ska nå det prioriterade målet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Troligen finns oerhört mycket att vinna även i ekonomiska termer av att satsa resurser på att åtgärda, förhindra och förebygga våldet. Även den nationella samordnaren mot våld i nära relationer23 lyfte i sitt slutbetänkande att den samhällsekonomiska effektivi- teten bör kunna förbättras om samhällets insatser för att förebygga våld utvecklas och att de årliga kostnaderna av våldets konsekvenser, som i hög grad faller på staten, då bör minska.24 Mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck är ett akut och omfattande samhällsproblem och vi vet förbluffande lite om socioekonomiska kostnader och effekter ur ett socialt inve- steringsperspektiv. Utredningens slutsatser är att kunskapsbristen omkring detta är stor och måste åtgärdas. Vi anser att det ligger i de politiska beslutsfattarnas intresse – på nationell, regional och lokal nivå – att få ett utökat beslutsunderlag för framtida investeringar och resurstillförsel till arbetet. Fler fördjupade studier kring detta behöver genomföras, på nationell såväl som regional och lokal nivå. Genom att ta ett helhetsgrepp och fördjupa analysen kring dessa frågor anser vi att det långsiktigt skulle stödja genomförandet av en nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. Vi kommer att återkomma till frågan om att be- räkna socioekonomiska kostnader och analysera dem ur ett socialt investeringsperspektiv längre fram i detta betänkande, särskilt i kapitel 7 och 9. Avslutningsvis vill vi påpeka att det kostar att utveckla verksam- heter för att ge bättre stöd till våldsutsatta kvinnor och barn, såväl som till våldsutövare och för det våldsförebyggande arbetet. Men det kostar ännu mer att inte utveckla arbetet, både för samhället och i personligt lidande. De medel som regeringen avsätter för att bekämpa mäns våld mot kvinnor måste i högre ut- sträckning ställas i paritet med kostnader som mäns våld mot kvin- nor orsakar . Detta torde medföra att området tilldelas betyd- ligt mer resurser än det har gjorts samt att de medel som avsätts används mer målinriktat, effektivt och långsiktigt. 24Samordnaren föreslog också att skulle få i uppdrag att analysera den samhällsekonomiska effektiviteten för området våld i nära relationer i regionalt begrän- sade försöksverksamheter i samarbete med berörda länsstyrelser, något som vissa remiss- instanser tillstyrkte. Här menar vi i utredningen att ett helhetsgrepp på frågor om socio- ekonomiska beräkningar på nationell nivå vore en mer lämplig väg framåt. Arbete mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck handlar inte enbart om att ingripa när våldet är ett faktum, utan också om att förhindra att våldet uppstår. I detta kapitel för- djupar vi oss i våldsförebyggande arbete, som är ett ungt och väx- ande fält i . Vi går översiktligt igenom forskning och kunskap om våldsförebyggande arbete och tar upp några exempel på intressanta satsningar och metoder. 4.1Våldsförebyggande arbete – ett växande fält Det krävs en mängd olika våldsförebyggande åtgärder i arbetet mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. Nationellt finns ingen entydig definition av våldsförebyggande arbete och det är ett område som det inte satsats på i särskilt hög utsträckning. Mycket av det som i kallas för vålds- förebyggande arbete handlar om att stoppa pågående våld och förhindra att den våldsutsatta utsätts för ytterligare våld, t.ex. genom att lagföra våldsutövare. Det kan också handla om att arbeta direkt med våldsutövande män, enskilt eller i grupp, för att få dem att upp- höra med sitt beteende, samt att stödja och skydda våldsutsatta kvinnor och deras barn för att förhindra vidare utsatthet för våld, exempelvis genom adekvata hot- och riskbedömningar, stödsamtal, skyddat boende och kontaktförbud. Detta är viktigt våldsförebygg- ande arbete, även om det inte kan vara det enda våldsförebyggande arbetet om samhället vill stoppa våldet och förhindra att det upp- kommer. I figur 4.1 vill vi åskådliggöra att arbete mot mäns våld mot kvin- nor och hedersrelaterat våld och förtryck innebär att agera kraft- fullt på alla olika nivåer för att förhindra att våld uppstår, eller att En viktig del i arbetet är att våga fråga, våga prata och orka lyssna. Därefter är det viktigt att vidta rätt åtgärder. Detta är viktigt för att upptäcka de som är i riskzonen för att bli vålds- utsatta, såväl som för att upptäcka utsatta innan våldsprocessen eskalerat. Tidig upptäckt och insatser är också viktigt för att upp- täcka personer som är våldsbenägna. Det är avgörande för att våldet ska förhindras eller stoppas i ett tidigt skede och för att lämpliga stödinsatser ska sättas in. Ofta misslyckas samhället med att stoppa våldet och skydda de utsatta, som vi beskrivit i kapitel 2. I värsta fall leder detta till död. I genomsnitt dödas 17 kvinnor av en man som de har en nära relation till och har fler än 200 kvinnor dödats.1 Varje enskilt fall är ett stort misslyckande för samhället. Flertalet av kvinnorna har varit utsatta för våld tidigare och kända av olika myndigheter.2 1Brå (2014). 2Kriminalvården (2012), Tryggare (2014). Figur 4.1 Arbetet mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck innebär att agera kraftfullt i alla steg i trappan. På alla nivåer är arbetet våldsförebyggande Normer om kön, Arbetet på alla nivåer i trappan hänger ihop och är våldsförebygg- ande. I sin mest extrema form handlar det om att förebygga att kvinnor och barn dödas. Det första trappsteget i figur 4.1 rör främjande och tidigt vålds- förebyggande arbete, bl.a. med fokus på att förändra normer kring maskulinitet, makt och våld. Vi ägnar en stor del av kapitlet åt det. Innan vi går över till det vill vi dock ägna utrymme åt definitionen av våldsförebyggande arbete. Därefter lyfter vi frågan om upptäckt av de som är i riskzonen för att bli våldsutsatta eller våldsutövare, så- väl som att tidigt upptäcka utsatta och utövare innan våldsprocessen eskalerat. 4.2Våldsförebyggande arbete på tre nivåer I det följande diskuterar vi de begrepp som används för att beskriva det våldsförebyggande arbetet.3 Det våldsförebyggande arbetets tre nivåer presenteras i figur 4.2. 3 SKL (2011), Ferrer-Wreder et al. (2005). Alla tre nivåer i det våldsförebyggande arbetet behövs och är nöd- vändiga. I har fokus främst legat på den selektiva och indi- kativa nivån, med fokus på insatser riktade till riskgrupper och in- satser riktade till redan drabbade. Ett viktigt fokus för framtiden är att också arbeta främjande och tidigt våldsförebyggande. Att arbeta våldsförebyggande kräver samarbete och att flera olika perspektiv och kunskapstraditioner länkas samman till en helhet, med en gemensam vision om att våldet ska upphöra. Arbetet måste utgå från flera nödvändiga kompetenser. Självklart är kunskap och erfarenhet av att arbeta mot våld viktigt, såväl som kunskap och erfarenhet av arbete med barn och unga. Att ha ett könsmakts- eller genusperspektiv i arbetet är en viktig utgångspunkt. Kunskap om förebyggande arbete ur ett folkhälsoperspektiv är också det viktigt, samt kunskap om utvärdering och kvalitetssäkring.4 4 MUCF, (2014). Figur 4.2 De tre våldsförebyggande nivåerna Hälsofrämjande insat- ser för alla. Insatser görs innan våld har uppstått, före någon har blivit utövare eller offer. Insatsen riktar sig till den breda all- mänheten, till avgrän- sade geografiska områden, till en viss åldersgrupp eller till ett visst kön. Förebyggande insatser för avgränsade grupper, insatsen riktas till de som bedöms ha en förhöjd risk att utsättas för eller utöva våld. Insatser direkt efter att våld har uppstått för att ta hand om våldets omedelbara konsekvenser. Akuta och behand- lande insatser efter att våld har skett, till exempel bearbetning av trauma, rehabili- tering av vittnen och offer eller behandling av förövare. Insatsen riktas till de som redan har erfarenhet av våld antingen som offer eller som för- övare. 4.3Främjande arbete – en form av tidigt våldsförebyggande arbete Delar av det tidiga våldsförebyggande arbetet kan också benämnas som främjande arbete. har valt att dela upp insatser i främ- jande och förebyggande på följande sätt: 1.Främjande arbete, t.ex.: Skolans värdegrundsarbete, arbete med skolklimat, jämställdhet, mänskliga rättigheter, trygghet och sociala relationer. Hälsofrämjande insatser för att öka barnens välbefinnande och hälsa, vilket också gör att de kan tillgodogöra sig undervisningen bättre. 5Kan också kallas universellt våldsförebyggande eller primärpreventivt arbete. 6Kan också kallas sekundärpreventiv arbete. 7Kan också kallas tertiärpreventivt arbete. 2.Förebyggande arbete, t.ex.: Arbete för att identifiera och kart- lägga risker, såväl som motverka risker, motverka kränkande behandling, diskriminering, trakasserier och ha nolltolerans mot våld. Arbete för att stärka förmågan hos förskolans och skolans personal att upptäcka, reagera och anmäla misstanke om att barn och elever utsätts för våld.8 De mer åtgärdande våldsförebyggande delarna i skolans uppdrag, som blir aktuella när en elev är direkt eller indirekt utsatt eller ris- kerar att bli utsatt för våld, handlar bl.a. om förmågan att upptäcka, reagera och anmäla till vid risk för utsatthet och att samverka med andra instanser. Elevhälsans arbete är centralt i dessa sammanhang. En utvecklad samverkan mellan skola och socialtjänst, såväl som uppbyggda rutiner och tydliggjorda processer är viktigt.