sou · H3B319 · 2015-03-04 00:00:00 — ta ställning till hur bestämmelserna om hemmedlemsstat i svensk rätt ska ändras och utarbeta nödvändiga lagförslag. Bör ställa krav på kvartalsvis rapportering? Enligt öppenhetsdirektivet är emittenter skyldiga att regelbundet offentliggöra information i form av årsredovisningar (och i förekommande fall koncernredovisningar), halvårsrapporter och delårsredogörelser. Emittenter som enligt nationell rätt eller enligt reglerna på den reglerade marknaden eller på eget initiativ offentliggör kvartalsrapporter är undantagna från kravet att offentliggöra I svensk rätt har dessa regler genomförts i 16 kap. lagen om värdepappersmarknaden. Genom ändringsdirektivet förhindras länderna inom EES att ställa krav på ytterligare regelbunden finansiell information utöver årsredovisning och halvårsrapport annat än i vissa särskilda fall. Kraven får bl.a. inte utgöra en oproportionerlig börda för emittenterna och det informationskrav som ställs måste vara relevant för investerarna. I fråga om finansiella institut kvarstår dock en oinskränkt rätt för länderna inom EES att ställa krav på ytterligare rapportering. Enligt skälen till ändringsdirektivet är offentliggörande av regelbunden kvartalsvis information inte nödvändigt för investerarskyddet och frågan skulle därför kunna lämnas över till självreglering på värdepappersmarknaden (skäl 4). Ändringsdirektivet anger att en reglerad marknad ska kunna kräva att de företag vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på denna marknad ska offentliggöra kompletterande regelbunden finansiell information inom alla eller några av marknadssegmenten. analysera behovet av ett lagkrav på att emittenter ska offentliggöra regelbunden information oftare än i form av årsredovisning och halvårsrapport mot bakgrund av möjligheten till självreglering, bedöma vad konsekvenserna skulle bli för det allmänna, näringslivet, investerare och övriga intressenter om det befintliga kravet att offentliggöra delårsredogörelse eller kvartalsrapport tas bort ur svensk lag och ersätts av självreglering, ta ställning till vilka företag som bör omfattas av ett eventuellt lagkrav på regelbunden finansiell information utöver årsredovisning och halvårsrapport, överväga om särskilda krav ska ställas på företag som är att anse som finansiella institut och i tillämpliga fall bedöma vilka företag som tillhör den kategorin, och i förekommande fall utarbeta nödvändiga lagförslag. När ska finansiella rapporter offentliggöras? Länderna inom EES får enligt ändringsdirektivet fortfarande ställa mer långtgående krav i fråga om när den regelbundna finansiella informationen ska offentliggöras efter rapportperiodens utgång. Enligt ändringsdirektivet förlängs tidsfristen för offentliggörandet av en emittents halvårsrapport från efter rapportperiodens utgång. Förlängningen införs för att öka flexibiliteten och därigenom minska den administrativa bördan. Om den period då emittenter kan offentliggöra sina halvårsrapporter förlängs, förväntas små och medelstora emittenters rapporter få större intresse och på så sätt bli mer synliga. När genomförde öppenhetsdirektivet bedömdes det lämpligt att införa en regel som angav att rapporten skulle offentliggöras , med en längsta frist efter rapportperiodens utgång. Motsvarande skärpning gjordes i fråga om offentliggörande av års- och koncernredovisning där fristen är (prop. 2006/07:65 s. 112 och 125 f.). bedöma om det med hänsyn till investerarskyddet är lämpligt att förlänga tidsfristen för offentliggörande av halvårsrapport för att uppnå en högre grad av harmonisering, och i förekommande fall utarbeta nödvändiga lagförslag. Vilka krav ska gälla för flaggningsskyldigheten? Bestämmelser om anmälningsskyldigheten för innehavare av aktier och andra jämförbara finansiella instrument som har getts ut av en emittent (s.k. flaggningsskyldighet) finns i 4 kap. lagen om handel med finansiella instrument. Bestämmelserna innebär att en innehavare av aktier och vissa andra finansiella instrument ska anmäla ändringar i sitt innehav, om ändringen innebär att innehavet uppnår eller passerar vissa angivna gränsvärden. har, till skillnad från flertalet övriga länder inom EES, infört striktare krav än vad öppenhetsdirektivet föreskriver i flera fall. har bl.a. infört ett ytterligare flaggningspliktigt gränsvärde () som saknas i öppenhetsdirektivet. Innehavaren ska i tillämpliga fall anmäla ändringar i sitt innehav till och det bolag som har gett ut aktierna. Inspektionen ska offentliggöra uppgifterna i anmälan (4 kap. 3 och 11 §§ lagen om handel med finansiella instrument). införde även ett mer långtgående krav på att en flaggningsanmälan ska ha kommit in till och emittenten senast handelsdagen efter den dag då den anmälningsskyldige har ingått avtal om förvärv eller överlåtelse (4 kap. 10 §). I öppenhetsdirektivet är kravet att anmälan ska göras , men senast , räknat från och med dagen efter den dag då den anmälningsskyldige fick reda på, eller med hänsyn till omständigheterna borde ha fått reda på, den transaktion som föranledde anmälningsskyldigheten. Ändringsdirektivet innebär en viss ändring genom att kravet skärps till att anmälan ska göras , men senast från och med förvärvstillfället. En fråga att ta ställning till vid genomförandet av ändringsdirektivet är således om ska ställa strängare krav även fortsättningsvis. De skäl som låg bakom att införde en kortare tidsfrist för flaggningsanmälan kan ha mindre giltighet. En väsentlig skillnad jämfört med hur förhållandena var vid genomförandet av öppenhetsdirektivet är att ändringsdirektivet föreskriver att länderna inom EES är skyldiga att införa en viss minimiuppsättning av vissa typer av sanktioner och åtgärder som är mer kraftfulla och ingripande än de som finns i svensk rätt (se avsnittet nedan om sanktioner). Detta innebär att det finns särskilda skäl att överväga om det är lämpligt att ska ha mer långtgående krav än vad direktivet föreskriver. Det blir också en administrativ börda för många investerare att behöva ta hänsyn till ett fragmenterat regelverk för flaggningsskyldigheten. ta ställning till om det med hänsyn till investerarnas intresse är lämpligt att förlänga tidsfristen och ta bort 90-procentgränsen för att uppnå en högre grad av harmonisering, i sina ställningstaganden särskilt beakta att flaggningsskyldigheten inte får utformas så att styrningen, organisationen och förvaltningen av emittenter belastas på ett sådant sätt att deras konkurrenssituation hämmas eller att intresset minskar för företag att ta upp sina värdepapper till handel på en reglerad marknad, och utarbeta nödvändiga lagförslag. Vilka finansiella instrument ska omfattas av flaggningsskyldigheten? I lagen om handel med finansiella instrument anges vilka finansiella instrument som omfattas av flaggningsskyldigheten (4 kap. 2 §). Utöver aktier ska även depåbevis som ger innehavaren rätt att rösta för de aktier som depåbevisen avser och finansiella instrument som ger rätt för innehavaren att förvärva redan utgivna aktier omfattas av flaggningsskyldighet. I och med ändringsdirektivet utökas de olika slag av finansiella instrument som ska beaktas vid beräkning av flaggningsskyldighet. De reviderade reglerna innebär bl.a. att även andra finansiella instrument med liknande ekonomisk effekt som att inneha aktier omfattas. Därmed omfattas också kontantavräknade instrument. Syftet med detta är bl.a. att öka genomlysningen av det ekonomiska intresset i emittenter. Antalet rösträtter ska beräknas med hänsyn till det totala nominella beloppet för det finansiella instrumentets underliggande aktier. Med anledning av att antalet instrument som omfattas av flaggningsskyldighet utökas till att även omfatta kontantavräknade instrument har det införts en ny beräkningsmetod för antalet rösträtter avseende dessa instrument. Det är en s.k. deltajusterad beräkningsmetod som innebär att det nominella antalet underliggande aktier ska multipliceras med instrumentets deltavärde. Deltavärdet är ett mått på hur det teoretiska priset på ett finansiellt instrument påverkas, när priset på den underliggande aktien förändras. Deltavärdet representerar också sannolikheten att ett derivatinstrument blir inlöst och därmed ger innehavaren kontroll över det nominella antalet aktier och rösträtter. Alla finansiella instrument som avser en och samma emittent ska läggas samman. Enligt ändringsdirektivet ska kommissionen anta tekniska standarder efter förslag från , för att beräkna antalet rösträtter i en korg av aktier eller ett index samt specificera vilken beräkningsmetod som ska användas för att räkna ut deltavärdet. Ändringsdirektivet innebär också att utrymmet för länderna inom EES att införa mer långtgående krav på vilka finansiella instrument som omfattas av flaggningsskyldighet minskas. Enligt ändringsdirektivet ska också , med beaktande av den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, upprätta och regelbundet uppdatera en vägledande förteckning över finansiella instrument som omfattas av flaggningsskyldigheten. analysera och ta ställning till hur kravet på flaggningsskyldighet i svensk rätt ska förhålla sig till och utformas med hänsyn till Esmas vägledande förteckning, ta ställning till hur den nya beräkningsmetoden ska införas i svensk rätt på ett sätt som gör att tillämpningen blir tydlig och enkel, och utarbeta nödvändiga lagförslag. Offentliggörande av nya låneemissioner och anmälan om ändring av bolagsordning I och med ändringsdirektivet upphävs vissa tidigare gällande krav, exempelvis att en emittent ska offentliggöra alla förändringar av de rättigheter som är knutna till värdepapperen och nya låneemissioner. I svensk rätt har detta krav genomförts i 15 kap. 8 § lagen om värdepappersmarknaden. Även kravet på att en emittent ska underrätta den behöriga myndigheten om alla ändringar i sin bolagsordning eller sina stadgar upphävs genom ändringsdirektivet. Det kravet finns i svensk rätt i 10 kap. 6 § föreskrifter om verksamhet på marknadsplatser. Eftersom ändringsdirektivet är ett minimidirektiv i dessa delar, kan dock länderna inom EES även fortsättningsvis ställa mer långtgående krav. ta ställning till om det är lämpligt att kraven på offentliggörande av nya låneemissioner och anmälan om ändring av bolagsordning kvarstår i svensk rätt. Vilka sanktioner och utredningsbefogenheter ska införas? Genom ändringsdirektivet harmoniseras reglerna när det gäller sanktioner och de behöriga myndigheternas befogenheter. Administrativa sanktioner ska kunna vidtas inte bara mot en juridisk person som inte fullgör sina skyldigheter utan också mot medlemmarna i den juridiska personens ledningsorgan och mot alla andra personer som enligt nationell lag är ansvariga för en sådan överträdelse. Vidare ska länderna inom EES se till att de behöriga myndigheterna har en minimiuppsättning av vissa typer av sanktioner och åtgärder till sitt förfogande. Det ställs även krav på att länderna inom EES ska införa befogenheter för de behöriga myndigheterna att vid överträdelse av flaggningsskyldigheten avseende innehav av aktier tillfälligt upphäva de rösträtter som är kopplade till aktierna. En särskilt viktig fråga blir alltså att bedöma hur förfarandet i sanktionsärenden ska regleras på ett rättssäkert och effektivt sätt och hur sanktionsreglerna kommer att förhålla sig till andra rättsområden, t.ex. associationsrätten. I denna bedömning ingår bl.a. att ta ställning till om vissa eller alla typer av överträdelser bör prövas i domstol (jfr prop. 1981/82:142 s. 25), även i första instans, om vissa typer av sanktioner eller åtgärder bara ska kunna beslutas av domstol och om ansvaret för medlemmar i den juridiska personens ledningsorgan ska utformas på samma sätt som för den juridiska personen. inventera och redovisa vilka svenska lagregler, särskilt inom associationsrätten, som kan komma att beröras av kravet på sanktionsbestämmelser om upphävande av rösträtt, ta ställning till hur kraven på sanktioner och befogenheter ska införas och redovisa vilka konsekvenser som uppstår för det allmänna, näringslivet och övriga intressenter, med beaktande av konsekvenserna föreslå en reglering som ger en rättssäker och effektiv tillämpning, och utarbeta nödvändiga lagförslag. Uppdraget att föreslå hur redovisningstillsynen ska organiseras Utredaren ska också analysera hur den s.k. redovisningstillsynen, dvs. tillsynen över emittenternas finansiella rapportering, ska organiseras. Den frågan styrs inte bara av öppenhetsdirektivet. Förhållandet att länderna inom EES är förpliktade att vidta de åtgärder som krävs för att garantera efterlevnad av internationella redovisningsstandarder (IFRS) framgår även av skäl 16 till den s.k. IAS- förordningen (och rådets förordning [EG] nr 1606/2002 av ). Där klargörs att länderna inom EES är förpliktade att vidta de åtgärder som krävs för att garantera efterlevnaden av förordningen. Av skäl 16 framgår också att kommissionen och ska utveckla en gemensam strategi för tillsynen. De behöriga myndigheterna i länderna inom EES, i , bedriver ett gemensamt arbete inom med att ta fram principbaserade standarder för tillsyn över finansiell information avseende emittenter. Av standarderna framgår hur den nationella tillsynen bör organiseras samt hur tillsynen bör samordnas inom EES. Detta och utvecklingen i övrigt har aktualiserat frågan om behovet av en översyn av hur redovisningstillsynen är organiserad i . I samband med att ändringsdirektivet ska genomföras i svensk rätt ges tillfälle att genomföra en översyn på ett mer övergripande sätt. Det har pågått en diskussion kring hur redovisningstillsynen ska inrättas. har inte något uppdrag att utöva tillsyn över skyldigheten att offentliggöra annat än regelbunden finansiell information för tredjelandsemittenter. Det är i stället den börs som driver den reglerade marknad på vilken de överlåtbara värdepapperen är upptagna till handel som har ett lagstadgat ansvar att övervaka att företagen upprättar sina finansiella rapporter i enlighet med de bestämmelser som gäller för emittenten (16 kap. 13–15 §§ lagen om värdepappersmarknaden). Börsens övervakningsfunktion är i sin tur föremål för tillsyn genom det tillsynsansvar inspektionen har över börser. mån en överträdelse av regelverket inte kan omhändertas och åtgärdas inom ramen för börsens övervakningsansvar är det som ska agera i egenskap av behörig myndighet. och har dock var för sig begärt att bli befriade från sitt ansvar för redovisningstillsynen. har även anfört att gällande system inte uppvisar de fördelar med självreglering som förutsätts. anser att det är angeläget att en ny ordning införs där redovisningstillsynen samlas hos myndigheten. () har vid utvärdering av värdepappersmarknad framfört kritik mot att vinstdrivande handelsplatser ansvarar för redovisningstillsynen, vilket anses svårt att förena med en garanti för en oberoende tillsyn. analysera och föreslå hur redovisningstillsynen bör organiseras för att få till stånd en oberoende, rättssäker och effektiv tillsyn som inte innebär en oproportionerlig administrativ börda för emittenterna, och utarbeta nödvändiga lagförslag. Utredaren ska utifrån de regler som föreslås lämna en redovisning av de konsekvenser och kostnader som uppstår för emittenter, börser, enskilda samt och staten i övrigt. I uppdraget ingår att ta särskild hänsyn till dessa och övriga konsekvenser redan vid utformningen av förslagen. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska samråda med andra utredningar om genomförande av EU-rättsakter på finansmarknadsområdet, bl.a. marknadsmissbruksutredning (Fi 2012:108) och värdepappersmarknadsutredning (Fi 2013:04) i frågor som är gemensamma, t.ex. sanktionsfrågor. Utredaren ska beakta relevant arbete som pågår inom och inom EU samt hålla sig informerad om arbetet i andra länder inom EES med att genomföra ändringsdirektivet och i lämplig utsträckning samråda med berörda departement. Genomförandet i övriga nordiska länder ska uppmärksammas särskilt. Utredaren ska även följa kommissionens och Esmas arbete med regler som ska komplettera ändringsdirektivet. Utredaren ska i sitt arbete ha en dialog med berörda myndigheter och organisationer som har relevans för utredningsarbetet. Uppdraget ska redovisas . Utredningen om regelbunden finansiell information och offentliggörande av aktieinnehav (Fi 2013:07) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om regelbunden finansiell information och offentliggörande av aktieinnehav (dir. 2013:109). Enligt direktiven ska uppdraget redovisas . Utredningstiden förlängs när det gäller uppdraget att föreslå hur tillsynen över emittenters finansiella regelbundna rapportering (den s.k. redovisningstillsynen) bör organiseras. Det uppdraget ska i stället redovisas . Uppdraget i övrigt ska redovisas i ett delbetänkande . Redovisningstillsyn – förslag till ny struktur, m a p -Bemanning och oberoende -Finansiering m m Bilagor: Föreslagen struktur Innebörd av ny struktur Fördelar med ny struktur ska ha en sammansättning av ledamöter som är ägnad att inge förtroende hos marknadens intressenter och som är lämplig med hänsyn till Nämndens uppgift •Ordförandegruppen som ingår i Nämnden tillsätter bolagsspecifika arbetsgrupper bland Nämndens övriga ledamöter. Antalet ledamöter bestäms för att skapa flexibilitet och oberoende (bedömt till 30 personer) •Sekretariatets kanslichef och dess assistent ska ha en kontinuerlig tjänstgöring •Ett antal handläggare behövs beroende på antalet granskade bolag. Deras arbete är en tredjedelstjänst under den aktuella granskningsperioden •Handläggarna som ska ha lämplig bakgrund, är tänkt att till stor del rekryteras från noterade bolag eller personer som varit aktiva vid noterade bolag. Rekrytering från revisionsföretag och andra organisationer kan också ske •Handläggarna har denna tjänst för att skapa kontinuitet i arbetet •De 20 största börsbolagen och de fyra största revisionsföretagen förbinder sig att åtminstone var femte år förse tillsynsorganet med en handläggare •Nämnden ska ha kännedom om vilka personer som är lämpliga handläggare hos stora (large cap) och medelstora (mid cap) börsbolag för att säkerställa stabilitet och hög beredskap i bemanning •I ordförandegruppen får varken yrkesutövande revisorer eller andra yrkesutövande personer ingå •Övriga ledamöter som ingår i de bolagsspecifikt tillsatta arbetsgrupperna, sekretariatet och handläggare ska vara oberoende och inte ha någon intressekonflikt i förhållande till det granskade bolaget •Vid utnämningen av person i ordförandegruppen eller övrig ledamot, sekretariat eller handläggare och som inte är yrkesutövande revisor, ska en samlad bedömning göras av samtliga omständigheter som kan ge anledning att ifrågasätta personens oberoende. Vägledning för denna oberoendebedömning ska hämtas från Svensk kod för bolagsstyrning punkterna 4.4 och 4.5 •För yrkesutövande revisorer som deltar i tillsynen gäller regler för oberoende för revisorer •Därutöver ska löpande i varje enskild bolagsgranskning en jävsprövning äga rum på motsvarande sätt som hantering av jävsfrågor •Ingen som utövar redovisningstillsyn får arbeta inom Nämnden . När de lämnat Nämnden får de därefter inte arbeta för Nämnden (cooling off) •Finansinspektionen ska för varje granskat bolag ha information transparent tillgänglig om vilka som deltar i den bolagsspecifika granskningen och hur långt granskningen kommit •Finansiering sker genom avgifter från bolagen till självregleringen •Total budgetram (exklusive kostnad för disciplinnämnd och tillsynskostnader för ) varav ordförandegruppen och dess nämnd , sekretariatet (vid 50 granskade bolag), omkostnader (lokal, IT-stöd, resor samt konferenser/utbildning) samt oförutsedda kostnader, (för detaljer se sista bilagan) •Kostnad för tillsyn ska täckas av de noterade bolagen vars antal beräknas till cirka 250. Med lika avgift per bolag blir det 20 TSEK . ersättning tas ut för bolag listade hos NGM eftersom NGM inte betalar någon ersättning till sed. De bolag som utövar direktillsyn över föreslås hanteras på samma sätt •Kostnad för nuvarande tillsyn är inte fullständigt utredd •När Nämnden varit verksam förutses en uppföljning och eventuell revidering av kostnadsstrukturen och kvaliteten •Se PM Delegation till - av () Bilaga – Föreslagen struktur •30 november, sista dag för kommunikation med bolagen •Granskning av Q3 rapport •Rapport över viktiga iakttagelser i årets redovisningstillsyn •Seminarium där rapporten presenteras •Granskning av Q4 rapport • Granskning av utvalda bolag • Granskning av Q1 rapport -Kanslichef med assistent •Granskning av Q2 rapport Bilaga – Innebörd av ny struktur •Finansinspektionen ska även fortsättningsvis ha det yttersta ansvaret för redovisningstillsynen i men en samreglering skapas mellan och sed på värdepappersmarknaden •Den föreslagna strukturen är internationellt beprövad. , och har en likartad struktur •Finansinspektionen delegerar med stöd i lag den löpande redovisningstillsynen till ett organ med sakkunniga inom redovisning, (”” eller ”Nämnden”) •Nämnden ska organisatoriskt vara ett självständigt organ under sed på värdepappersmarknaden. Nämnden består av en ordförandegrupp samt övriga ledamöter som står till ordförandegruppens förfogande när bolagsspecifika arbetsgrupper tillsätts •Liksom tidigare sker den löpande redovisningstillsynen i efterhand. Nämnden ska regelbundet rapportera till om övervakningen •Nämnden ska i en rapport och på ett seminarium kommunicera viktiga iakttagelser i redovisingstillsynen Ordförandegruppens ansvar och arbetsuppgifter Besluta om prioritering och vid behov omprioritering av vilka bolag och frågor som ska granskas genom att ange riktlinjer för handläggarnas granskning och godkänna deras granskningsplaner Tillsätta de bolagsspecifika arbetsgrupperna bland Nämndens övriga ledamöter som står till ordförandegruppens förfogande Kommunicera med bolagen alternativt uppdra åt Nämndens kanslichef att utöva detta Fatta beslut i tillsynsärenden Äska medel från och rapportera Nämndens ekonomi till sed på värdepappersmarknaden •Ordförandegruppen är tänkt att bestå av en ordförande med erfarenhet att leda noterade bolag och två vice ordföranden där den ene lämpligen har rollen av chefsjurist •Bland Nämndens övriga ledamöter tillsätts bolagsspecifika arbetsgrupper vid behov (såsom vid frågor som kräver ytterligare eller djupare genomgång) •Sekretariatet utför granskningen av bolagen. Sekretariatet består av en kanslichef med assistent och ett antal handläggare. Dessa personer ska ha kvalificerad redovisningsteknisk specialistkunskap. Kanslichef ska ha förmåga att leda personal och driva projekt samt representera Nämnden internationellt Sekretariatets ansvar och arbetsuppgifter Kanslichefen rapporterar till ordförandegruppen Handläggare utför den tekniska granskningen enligt riktlinjer från ordförandegruppen och under ledning av kanslichefen Kanslichefen organiserar granskningen genom att ta ställning till handläggarnas synpunkter och formulera beslutsunderlag till ordförandegruppen Kanslichefen framställer skriftlig kommunikation med de granskade bolagen vilken godkänns av ordförandegruppen Kanslichefen biträds av en assistent som bland annat ombesörjer sekretariatets administration och färdigställer beslut som kan publiceras Bilaga – Fördelar med ny struktur •Överslagsmässigt är av de bolag som den löpande redovisningstillsynen avser icke-finansiella företag. Det är därför viktigt att tillsynen sker med hög fokus på och kompetens avseende dessa bolag. Tillsyn av dessa bolag har ingen koppling till övriga verksamhet och saknar processer eller system för denna tillsyn •Hög kompetens om regelverk för både finansiella och icke-finansiella bolag och den nya strukturen genom styrning och kvalitetssäkring (se nedan) möjliggör att tillsynen inriktas på väsentliga områden och frågor, exempelvis förändringar i regelverk som har stor påverkan på ett flertal bolag