sou · H3B386 · 2015-10-07 00:00:00 — Studier inom ramen för detta perspektiv kan exempelvis välja att fokusera på hur kvinnlighet och manlighet konstrueras i diskurser om jämställdhet. Queerfeminister ifrågasätter att det överhuvudtaget finns några fasta könskategorier.11 Inriktningen skjuter särskilt in sig på att ut- mana den heterosexuella matrisen, dvs. hur heterosexualitet konstru- eras som norm i samhället. Postkoloniala feminister har i sin tur riktat sin kritik mot att den feministiska teoribildningen har utgått från västerländska kvinnor – vita, priviligierade kvinnors erfaren- heter och engagemang – som norm och därmed betraktat kvinnor i globala syd som avvikare. Enligt denna inriktning är ras och etnicitet, men också geografisk position och klass av central betydelse. Gemensamt för de tre postmoderna/-strukturalistiska feminismer- na är således att de skjuter in sig på att kritisera generaliseringar om ”kvinnor som grupp” (eller ”kvinnors villkor”). Skillnaderna inom gruppen kvinnor anses vara så pass omfattande att andra maktord- ningar måste tas i beaktande för att kvinnors villkor, makt och möjlig- heter ska kunna förbättras. 11 (2002). Begreppet intersektionalitet används för att synliggöra specifika situationer av förtryck och dominans som skapas i skärnings- punkter för maktrelationer baserade på sociala kategorier såsom ras, kön och klass. Ett intersektionellt perspektiv synliggör behovet av att i teori och praktik utgå från kunskap om att kvinnor och män inte är homogena grupper. Kön är således inte den enda kategorin som bestämmer människors identitet, villkor och situation. Med ett intersektionellt perspektiv riktas sökarljuset mot att identifiera hur olika sociala kategorier är sammanvävda med varandra och hur samspelet av olika kategorier påverkar det sociala livet. Ett intersektionellt perspektiv syftar till att synliggöra vilka makt- strukturer som medverkar till människors skilda villkor och till att kritiskt granska dessa strukturer. Maktordningarna sorterar in män- niskor i grupper och skapar komplexa hierarkier och mönster av inkludering och exkludering. Intersektionella analyser skjuter in sig på att studera processer som skapar såväl underordning som privilegium. Betydelsen av könstill- hörighet kan exempelvis försvagas respektive förstärkas i olika åldrar, situationer och relationer. I vissa sammanhang kan det vara en fördel att vara kvinna, i andra oväsentligt och ibland en direkt nackdel. Identiteter och positioner ses därmed som situationsbundna. Med ett normkritiskt perspektiv riktas blicken bl.a. mot de mönster som premierar vithet, manlighet, medelklass, heterosexualitet, urba- nitet m.m. och som kan vara diskriminerande. Det är dock viktigt att betona att forskningen om intersektio- nalitet har utvecklats under de senaste 10–20 åren och därmed är förhållandevis ny. Det finns exempelvis en inomvetenskaplig diskus- sion om huruvida intersektionalitet är ett begrepp, ett perspektiv eller en teori. Intersektionalitet används inte heller på ett enhetligt sätt, utan det tillämpas av aktörsorienterade, strukturalistiska och poststrukturalistiska forskningstraditioner som tar sin utgångs- punkt i olika maktperspektiv och metodologier. Mer kritiska röster menar att begreppet är allt för brett i teoretiska termer, allt för tve- 12 För vidareläsning om intersektionalitet, se bl.a. Carbin & Tornhill (2004); Crenshaw (1991); (2008); (2005); (2005); de los (2003, 2005). tydigt i termer av policy, och allt för osammanhängande i fråga om metodologi.13 Begreppet jämställdhet är precis som många andra begrepp mång- facetterat och kan tolkas och användas på olika sätt. Begreppet lanserades och för att tydliggöra skillna- den mellan jämställdhet och jämlikhet, där den förra avsåg relatio- nerna mellan kvinnor och män och den senare relationen mellan olika sociala klasser. Begreppet institutionaliserades i samband med regeringens tillsättande av en Jämställdhetsdelegation 1972 och med den efterföljande jämställdhetslagen 1979 och inrättandet av Jäm- ställdhetsombudsmannen 1980. har begreppet jämlikhet också kommit att vidgas till att, förutom klass, också avse grupper såsom utrikes födda personer, hbtq-personer, personer med funk- tionsnedsättning m.m. Inom forskningen görs en distinktion mellan formell jämställd- het (de jure) och reell jämställdhet (de facto).15 Begreppet formell jämställdhet innebär kortfattat att alla individer har samma med- borgerliga fri- och rättigheter och att dessa följer individen, inte den grupp individen tillhör. Begreppet bottnar i sats ”lika ska behandlas lika och olika behandlas olika.” Målsättningen är likhet i behandling, men den har i övrigt inget materiellt innehåll. Begrep- pet reell jämställdhet innebär kortfattat att alla har samma ställning och inflytande. Utgångspunkten är vilka materiella villkor som om- gärdar individen. Om situationen trots formellt samma rättigheter för kvinnor och män vad gäller exempelvis inflytande, utbildning och hälsa ser olika ut för kvinnor och män råder inte reell jämställdhet. Eftersom målsättningen är likhet i resultat betraktas särbehandling – exempelvis olika typer av aktiva åtgärder – som legitim för att upp- nå en materiell, verklig, jämställdhet. Positiv särbehandling i samband med tjänstetillsättning är ett exempel på en aktiv åtgärd. 13Davis (2008). 14För vidareläsning om jämställdhetsbegreppet och jämställdhetspolitikens utveckling, se t.ex. Blandy (2010); (2000); Lindvert (2004); (2011); (2014). Med det övergripande målet för jämställdhetspolitiken tydliggör regeringen vad den anser präglar ett jämställt samhälle och vilket resultat som ska uppnås. Samma möjligheter, rättigheter och skyldig- heter på livets alla områden ses som en förutsättning för ett jämställt samhälle där kvinnor och män har samma makt att forma samhället och sina egna liv. I det sammanhanget kan samma utfall för kvinnor och män ses som en indikator på i vilken utsträckning kvinnor och män har lika livschanser. Män och maskulinitet är ett område som har vuxit sig allt starkare . har utgångspunkten framför allt varit att visa på den stora repertoar av maskulina uttryck som har funnits genom historien och som finns . Den så kallade kritiska masku- linitetsforskningen ser maskulinitet som något som är historiskt föränderligt, relationellt och icke-essentiellt.17 Den svenska maskulinitetsforskningen har företrädesvis fokuserat på välfärdsstatens betydelse. Den så kallade faderskapsforskningen har varit ett dominerande fält.18 Inom ramen för det fältet har tema- tiker belysts såsom mäns uttag av föräldraförsäkringen, mäns ansvar i och för hemmet, skilda mäns föräldraskap, faderskapets historia, och nya faderskapsparadigm.19 Maskulinitetsforskningen i har också studerat förändringar av maskulinitet och dess relation till jämställdhet. I utredningen om män och jämställdhet (SOU 2014:6) beskrivs bl.a. kvalitativ forskning om män och våld och genusnormers bety- delse för män som utövare och offer för våld. Det finns forskning som visar på att mäns våld på ett generellt plan ses som moraliskt problematiskt, men också som något relativt accepterat. Mäns våld mot kvinnor, barn och andra män grundas i acceptansen för en traditionell maskulinitet som kopplar samman normer för manlighet med makt, tävling och dominans i stället för med omsorg och jäm- 16För en översikt av svensk, nordisk och internationell maskulinitetsforskning, se , Hearn och Pringle i SOU 2014:6, bilaga 21. 17Mellström (2006). 18Folkesson (2000); (2004, 2005). 19Berglund (2007); (1999); (1999); (2002); Plantin (2001); och (2010); (2006). Kopplingen mellan våld och mansnormer blir särskilt tydlig när man undersöker ungas attityder kring våld i vardagen. En vanligt förekommande definition av jämställdhetsintegrering kan hämtas från och lyder som följer: (om)organisering, förbättring, utveckling och utvärdering av besluts- processer, så att ett jämställdhetsperspektiv införlivas i allt beslutsfat- tande, på alla nivåer och i alla steg av processen, av de aktörer som normalt deltar i beslutsfattandet.21 görs en indelning i organisationers interna och externa jäm- ställdhetsarbete. Det interna arbetet fokuserar främst på det arbets- givarpolitiska ansvaret och det arbete som ska göras mot bakgrund av diskrimineringslagen och dess krav på jämställdhetsplaner, löne- kartläggningar och andra aktiva åtgärder. Det externa arbetet avser verksamheten och den service eller de tjänster och varor som pro- duceras i organisationen. Med jämställdhetsintegrering avses van- ligtvis hur jämställdhet ska integreras i kärnverksamheten, dvs. Jämställdhetsintegrering är en vanlig strategi i olika länders jäm- ställdhetspolitik. Flera forskare anser att jämställdhetintegrering är en strategi som möjliggör förändring.23 Inom forskningen har emeller- tid jämställdhetsintegrering som strategi också kommit att kritise- ras. Vissa forskare menar att jämställdhetsintegrering ofta ställs mot andra strategier och ofta får ge vika för andra mål som uppfattas som mer angelägna.24 Enligt statsvetaren har jämställd- hetsintegeringen införts i samklang med införlivandet av manage- mentkulturen i offentlig sektor.25 framhåller att metoderna för jämställdhetsintegrering blir ett sätt att decentralisera (och av- 20För vidareläsning om jämställdhetsintegrering, se t.ex. (2010); Benschop & Verloo (2006); Callerstig (2014); Callerstig och (2013); red. (2011); Lombardo & (2009); (2009); Squires (2005, 2007); Yuval (2005); Walby (2005); Verloo (2001); Wittbom (2009). 21Europarådet (1998). Översättningen återges bl.a. i SOU 2007:15. 22Se bl.a. SOU 2007:15. 23Squires (2007); Walby (2005). 24Verloo (2001); (2011). 25Tollin (2011). politisera) jämställdhetsfrågorna, som större samhälleliga politiska reformer och frågor om social jämlikhet och omfördelning inte aktualiseras. Liknande analyser gör statsvetarna som kopplar strategin om jämställdhetsintegrering till ut- vecklingen av . I korthet innebär deras syn att jämställdhetsintegrering kan anses ligga i linje med större samhälls- förändringar som bygger på idéer om avideologisering och avpoliti- sering, vilket i sin tur bidrar till att maktfrågor lyfts ur fokus och mäns privilegier inte längre ifrågasätts.26 Hur utredningen förhåller sig till de grundläggande begreppen Mot bakgrund av det ovan anförda tar utredningen sin utgångspunkt i en förståelse av kön och genus som socialt och kulturellt konstru- erat. Enligt utredningens mening tar sig kön och genus uttryck i ojämlika maktförhållanden mellan kvinnor och män. Dessa ojämlika maktförhållanden gestaltar sig i bl.a. olika tillgång till resurser, makt, inflytande, omsorg och olika mönster för kvinnors och mäns vålds- utsatthet. Att ha en insikt om att det råder en ojämlik köns- eller genus- ordning och av det dra slutsatsen att detta förhållande bör ändras innebär också att utredningen utgår från ett feministiskt perspektiv. Väl medvetna om de olika inriktningar som finns inom den femi- nistiska teoribildningen ansluter vi oss till feminismens kärna: att kvinnors underordning och de systematiska skillnaderna i villkor som råder mellan kvinnor och män ska upphöra så att kvinnor och män får samma makt att forma samhället och sina egna liv. anser utredningen att den binära synen på kön, den så kallade tvåkönsmodellen, inte är oproblematisk. Många människor identifierar sig inte som kvinna eller man. Andra människor upp- lever att deras biologiska eller juridiska kön inte överensstämmer med hur de själva definierar sig. Av utredningens direktiv framgår att jämställdheten mellan kvin- nor och män ska beskrivas och analyseras. Enligt vår mening är kategoriseringen av kvinnor som grupp respektive män som grupp 26 (2011). både nödvändig och problematisk. Kategoriseringen är nödvändig för att över huvud taget kunna visa på, kartlägga och analysera mönster, trender och likheter och skillnader mellan kvinnor och män. Sam- tidigt vill vi understryka att det finns väsentliga skillnader inom gruppen kvinnor och gruppen män i termer av bl.a. klass, ålder, etnisk tillhörighet, sexuell läggning samt könsöverskridande identitet eller uttryck. Kunskapen om andra maktordningar och de skillnader som finns i villkor, makt och möjligheter och vad de innebär för olika grupper av kvinnor och män måste integreras och tillåtas påverka genomförandet av jämställdhetspolitiken i olika sammanhang. I utredningen har vi inte haft möjlighet eller resurser att genom- gående belysa alla frågor ur ett intersektionellt perspektiv. Det ligger inte heller i utredningens uppdrag. Däremot har vi haft som ambition att uppmärksamma skilda villkor inom gruppen kvinnor liksom inom gruppen män, där så har varit möjligt. Utredningen har tagit sin utgångspunkt i det jämställdhetspolitiska målet och de jämställdhetspolitiska delmålen. Vi har därmed sett begreppet jämställdhet som ett politiskt begrepp och ett mål till skill- nad från exempelvis begreppet genus som är ett analytiskt verktyg. Vidare har vi utgått från att målet för jämställdhetspolitiken är samma utfall för kvinnor och män, inte enbart samma förutsätt- ningar för kvinnor och män. I fråga om jämställdhetsintegrering har utredningen främst fokuserat på vilka förutsättningar som finns för att jämställdhetsintegrering ska leda till att de jämställdhetspoli- tiska målen får genomslag och för att jämställdhetsintegrering ska få hållbara effekter. Det innebär att vi även i viss mån har belyst det interna jämställdhetsarbetets relation till arbetet med jämställdhet. 2.5Hur vi har genomfört vårt arbete För att belysa utvecklingen mot jämställdhet har utredningen gett ett antal forskare i uppdrag att beskriva och analysera utvecklingen inom olika. Dessa forskare och områden är: –Delmål 1: En jämn fördelning av makt och inflytande, , professor –Delmål 2: Ekonomisk jämställdhet (exklusive utbildning), , professor –Delmål 2: Ekonomisk jämställdhet (Utbildning), , fil dr. –Delmål 3: En jämn fördelning av det obetalda hem- och om- sorgsarbetet, , professor –Delmål 4: Mäns våld mot kvinnor ska upphöra, , professor –Media inklusive sociala medier, , docent –Kultur, , doktorand –Hälsa, , professor och , utredare Rapporterna återfinns i sin helhet i Forskarrapporter till Jämställdhets- utredningen 2015:86. Med utgångspunkt i dessa rapporter och andra relevanta utredningar och utvärderingar har vi redovisat och analyserat utvecklingen gällande jämställdhet mellan män och kvin- nor. Vi har också använt oss av data från SCB:s indikatorer för jämställdhetspolitiken. För att få underlag om vilka resultat som jämställdhetspolitiska in- satser har lett till har utredningen intervjuat företrädare för ett urval av myndigheter och organisationer. Vi har också intervjuat forskare och utredare som har utvärderat insatser som har ingått i regeringens särskilda jämställdhetssatsning. Utredningen har också samtalat med företrädare för . I bilaga 3 redovisas vilka myndigheter och organisationer samt personer som utredning- en har samtalat med och intervjuat. har genomfört tre enkätundersökningar. En enkät omfattade de särskilt sakkunniga för jämställdhet vid Samtliga 21 sakkunniga besvarade denna enkät. En andra enkät avsåg ett urval av kommuner. Dels fick av kommundirektörer som träffas i frågor om jämställdhet svara på enkäten, dels skickades enkäten till ett stratifierat urval av kommuner. Svarsfrekvensen uppgick till och totalt be- svarade 68 kommuner enkäten. En tredje enkät ställdes till de myndigheter som – 2014 hade fått uppdrag inom ramen för regeringens särskilda jäm- ställdhetsåtgärder. Sammanlagt besvarade denna enkät, vilket motsvarar 46 myndigheter. Samtliga enkäter redovisas i bilaga 4. Uppdrag till (Ramböll) I syfte att belysa effekter av den särskilda satsningen på jämställd- hetsåtgärder har (Ramböll) på uppdrag av dels kartlagt hur dessa medel har fördelats på olika områden och ändamål, dels utvärderat vilka effekter som är möjliga att utläsa till följd av dessa insatser. En referensgrupp med företrädare för organisationer från det civila samhället har följt utredningens arbete. Gruppen har sammanträtt och har fått ta del av och diskutera utredningens iakttagelser och preliminära överväganden. Gruppen har också lämnat synpunkter på viktiga frågor att uppmärksamma i fråga om utveck- lingen av jämställdhet och jämställdhetspolitikens genomförande. En förteckning av vilka organisationer som har ingått i referensgruppen finns i bilaga 5. Parallellt med har utredningen strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck (SOU 2015:55) haft i uppdrag att bl.a. analysera och bedöma behovet av att inom befintlig myndighetsstruktur samla insatser och sprida erfarenheter som stöd för berörda myndigheter och andra aktörer. Delegationen om jämställdhet i arbetslivet (SOU 2015:50) har också haft i uppdrag att lämna förslag på jämställdhetspoliti- kens område. har löpande tagit del av dessa utredningars arbete. Därutöver bör följande utredningar nämnas som ingår som under- lag i vår analys och våra förslag. –Stöd för framtiden – om stöd för jämställdhetsintegrering (SOU 2007:15) –Flickor, pojkar, individer – om betydelsen av jämställdhet för kunskap och utveckling i skolan (SOU 2010:99) –Svart på vitt – om jämställdhet i akademin (SOU 2011:1) –Med rätt att delta – Nyanlända kvinnor och anhöriginvandrare på arbetsmarknaden (SOU 2012:69) –Ett uppföljningssystem för jämställdhetspolitiken (Ds 2013:37) –Män och jämställdhet (SOU 2014:6) –Våld i nära relationer – en folkhälsofråga (SOU 2014:49) har träffat företrädare för som redovisade sin granskning av regeringens jämställd- hetspolitik.27 I kapitel 3 redogör vi för hur den nationella jämställdhetspolitiken styrs i fråga om mål, lagstiftning, organisation och ekono- miska medel. I kapitlet redovisar vi också på ett övergripande plan 27 (2015). styrningen för andra tvärsektoriella frågor (ungdoms-, barnrätts- och integrationspolitiken samt politiken för funktionshindersfrågor). I kapitel 4–8 redovisar vi utvecklingen rörande jämställdhet inom olika områden. I kapitel 9–11 följer en redovisning av erfarenheter och effekter som rör jämställdhetspolitikens genomförande. I kapitel 12 och 13 återfinns våra slutsatser och förslag. I kapitel 14 redogör vi för kostnaderna och konsekvenserna av våra förslag. 3Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken I detta kapitel beskriver vi hur jämställdhetspolitiken styrs. Utöver de specifika mål, lagar och organisation som gäller jämställdhet, redo- visar vi också på ett övergripande plan hur och rege- ringens mål och lagstiftning i stort förhåller sig till de jämställdhets- politiska målen. I kapitlet redovisar vi även vilka myndigheter som omfattas av reglering som rör jämställdhetspolitiska krav. Därutöver redogör vi översiktligt för hur andra tvärsektoriella frågor organi- seras och styrs. Avslutningsvis följer en översikt av utvecklingen för anslaget särskilda jämställdhetsåtgärder. 3.2.1Nuvarande mål för jämställdhetspolitiken Det övergripande målet för jämställdhetspolitiken beslutades av riks- dagen 2008. –Målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. 2005/06:1552008/09:1, bet. 2005/06:AU11, bet. 2008/09:AU1, rskr. 2005/06:257, 2008/09:115). Utifrån detta övergripande mål har regeringen angett följande fyra delmål: Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken –En jämn fördelning av makt och inflytande. Kvinnor och män ska ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva medborgare och att forma villkoren för beslutsfattandet. –Ekonomisk jämställdhet. Kvinnor och män ska ha samma möjlig- heter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. –Jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvin- nor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjlig- heter att ge och få omsorg på lika villkor. –Mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Kvinnor och män, flickor och pojkar, ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig inte- gritet.1 Jämställdhetsintegrering är en etablerad strategi som används av såväl FN som EU. har regeringen i de jämställdhetspolitiska propositionerna angett att jämställdhetsintegrering är regeringens huvudsakliga strategi för att nå de jämställdhetspolitiska målen.2 Regeringen utgår ifrån definition, där jämställdhets- integrering innebär en ”(om)organisering, förbättring, utveckling och utvärdering av beslutsprocesser, så att ett jämställdhetsperspektiv införlivas i allt beslutsfattande, på alla nivåer och i alla steg av pro- cessen, av de aktörer som normalt sett deltar i beslutsfattandet.”3 Regeringen har även fört fram att särskilda åtgärder är en del i denna strategi om jämställdhetsintegrering. De särskilda åtgärderna har setts som ett sätt att främja och utveckla arbete med att inte- 1Mål för jämställdhetspolitiken antogs först av 2006 i samband med antagandet av propositionen Makt att forma samhället och sitt eget liv – nya mål i jämställdhetspolitiken 2005/06:155, bet. 2005/06: AU11, rskr. 2005/06:257). Regeringens förslag budgetproposition (prop. 2008/09:1, 13, avsnitt 5.3) om att den tidigare enhetliga verksam- hetsstrukturen skulle utgå ledde sedan till att målen för jämställdhetspolitiken upphörde och ersattes av ett mål, identiskt med det övergripande målet att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sitt eget liv. Det beslutades av (bet. 2008/09:FiU2, rskr. 2008/09:46). Delmålen kvarstår dock på så sätt att de huvudsakligen anger den inriktning som styr regeringens politik. 2Strategin presenterades i propositionen Jämställdhetspolitiken: Delad makt – delat ansvar (prop. 1993/94: 147). Regeringen har också beslutat om en strategi för jäm- ställdhetsintegrering, (U2012/1388/JÄM). Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken grera ett jämställdhetsperspektiv i den offentliga sektorn och nå de jämställdhetspolitiska målen.4 3.2.2Ett uppföljningssystem för jämställdhetspolitiken () fick 2008 i uppdrag av regeringen att genomföra en förstudie om att vidareutveckla jämställdhetsstati- stiken. SCB konstaterade i sin rapport att merparten av den statistik som behövdes redan fanns, men att den inte alltid presen- terades på ett sådant sätt att jämställdhetsperspektivet synliggjordes. SCB föreslog därför att skapa en samlad ingång för jämställdhets- statistik inom prioriterade områden.5 SCB fick 2010 i uppdrag att vidareutveckla jämställdhetsstati- stiken. Enligt uppdraget skulle SCB fortsätta att utveckla jämställd- hetsstatistiken enligt de förslag som SCB hade lämnat i förstudien, och utveckla indikatorer för uppföljning av jämställdhetspolitiken. SCB lämnade förslag på 72 indikatorer.6 Dessa har sedan utvecklats ytterligare i nära dialog med . publice- ras dessa indikatorer på SCB:s webbplats i form av ett temaområde om jämställdhet. Antalet indikatorer uppgår nu till 88 stycken. SCB uppdaterar dessa indikatorer och de är en del i SCB:s samlade jämställdhetsstatistik.7 I Ett uppföljningssystem för jämställdhetspolitiken (Ds 2013:37) redovisar regeringen dels arbetet med indikatorerna för jämställdhet, dels hur uppföljningen av jämställdhetspolitik i övrigt bör utformas. Enligt promemorian behövs en samlad och återkommande upp- följning som bör baseras på ett urval av huvudindikatorer som ska redovisas . Indikatorerna bör i första hand användas för att göra deskriptiva analyser. Systemet bör också, enligt promemorian, utgöras av sammanhållna uppföljningar som både avser arbetet med jämställdhetsintegrering och resultatet av särskilda insatser. En rim- lig periodicitet för sådana mer sammanhållna uppföljningar bör vara minst fyra år.8 4I regeringens skrivelse 2011/12:3 Jämställdhetspolitikens inriktning 2011-2014 anger rege- ringen att särskilda åtgärder kompletterar regeringens strategi om jämställdhetsintegrering. 5Integrations- och jämställdhetsdepartementet (2008b). 6Utbildningsdepartementet (2011a). Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken 3.3Jämställdhet inom andra utgiftsområden