sou · H3B358 · 2015-06-10 00:00:00 — Förordningen ställer upp ett flertal krav som såväl medlemsstaten som stödmottagaren måste uppfylla, där- ibland transparens rörande stödbeloppet och effektiva kontroll- mekanismer. Medlemsstaterna kan därmed lämna stöd som uppgår 122COM(2012) 7542 final, av den 07.11.2012, om SA.33243. 123COM(2012) 7541 final, av den 07.11.2012, om SA.34404. 124Kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av om tillämp- ningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse. 125Kommissionens förordning (EU) nr 360/2012 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse som beviljas företag som tillhandahåller tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. till mindre belopp så länge stödet är förenligt med villkoren i kom- missionens förordning om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget på stöd av mindre betydelse. Vissa typer av stöd som antingen är svåra att kvantifiera eller som avser vissa undantag- na verksamheter utesluts dock från tillämpningsområdet. Exempel- vis kan kapitaltillskott där stödelementet förutsätter en riskbedöm- ning inte betraktas som stöd av mindre betydelse.126 Om en medlemsstat har för avsikt att bevilja ett företag stöd av mindre betydelse i enlighet med denna förordning, ska medlemsstaten skrift- ligen underrätta företaget om det planerade stödbeloppet (uttryckt som bruttobidragsekvivalent) och om stödets karaktär av stöd av mindre betydelse genom att uttryckligen hänvisa till denna förordning. […] Innan medlemsstaten beviljar stödet ska den från det berörda företaget få en skriftlig redogörelse eller en redogörelse i elektronisk form för allt annat stöd av mindre betydelse enligt denna förordning eller andra förordningar om stöd av mindre betydelse som mottagits under de två föregående beskattningsåren och det innevarande beskattningsåret.127 Tribunalen har klargjort att olagligt stöd inte ska reduceras med det takbelopp som anges i förordningen om stöd av mindre betydelse. Det är bara sådant stöd som i sin helhet uppfyller kraven i förord- ningen som omfattas av undantaget från genomförandeförbudet.128 Från ett EU-rättsligt perspektiv är det även viktigt att känna till att förordningen inte föregriper tolkning av rekvi- siten i artikel 107. Det innebär att förordningen inte kan tolkas motsatsvis, dvs. även åtgärder som inte uppfyller villkoren i för- ordningen kan falla utanför det EU-rättsliga statsstödsbegreppet. Mot bakgrund av det vida konkurrens- och samhandelskriteriet är det dock svårt att få någon rättslig klarhet och förutsägbarhet för stödmottagaren beträffande vilka stöd som inte uppfyller sam- handelskriteriet på annat sätt än genom att uppfylla villkoren i för- 126Kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av om tillämpning- en av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse. 127Artikel 6 och skäl 22 i ingressen kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013. 128Mål T-394, 408, 453 och 454/08 Regione autonoma della m.fl. mot kommissio- nen, REU 2011 II-06255, punkt 307–310. 5.5Tjänster av allmänt intresse Enligt våra direktiv ska vi särskilt utreda förutsättningarna för att tillämpa statsstödsreglerna om tjänster av allmänt ekonomiskt in- tresse. Med Lissabonfördraget har också begreppet tjänster av all- mänt intresse, dvs. även innefattande sådan verksamhet som inte omfattas av företagsbegreppet som vi redogjort för ovan, blivit en del av EU:s primärrätt genom att ha tagits upp i protokoll 26 till EUF-fördraget.129 Artikel 14 i EUF-fördraget stadgar följande: Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i fördraget om Euro- peiska unionen och artiklarna 93, 106 och 107 i det här fördraget och med beaktande av den betydelse som tjänster av allmänt ekonomiskt intresse har för unionens gemensamma värderingar och den roll som dessa tjänster spelar när det gäller att främja social och territoriell sam- manhållning, ska unionen och medlemsstaterna, var och en inom ramen för sina respektive befogenheter och inom fördragens tillämpnings- område, sörja för att sådana tjänster utförs på grundval av principer och villkor, särskilt ekonomiska och finansiella, som gör det möjligt för dem att fullgöra sina uppgifter. och rådet ska genom förordningar i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet fast- ställa dessa principer och villkor, utan att det påverkar medlemsstaternas befogenheter att i överensstämmelse med fördragen tillhandahålla, be- ställa och finansiera sådana tjänster. I artikel 106.2 anges att EUF-fördragets konkurrens- och stats- stödsregler även är tillämpliga beträffande dessa tjänster så länge som reglerna inte hindrar att tjänsterna utförs: Företag som anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekono- miskt intresse eller som har karaktären av fiskala monopol ska vara underkastade reglerna i fördragen, särskilt konkurrensreglerna, i den mån tillämpningen av dessa regler inte rättsligt eller i praktiken hindrar att de särskilda uppgifter som tilldelats dem fullgörs. Utvecklingen av handeln får inte påverkas i en omfattning som strider mot unionens intresse. 129 Hettne, EU, lokala marknader och allmänintresset, Europapolitisk analys, Sieps 2011:3. Till EUF-fördraget finns ett protokoll (nr 26) om tjänster av all- mänt intresse. I dess artikel 1 anges följande. Unionens gemensamma värden i fråga om tjänster av allmänt ekono- miskt intresse i den mening som avses i artikel 14 i fördraget om Euro- peiska unionens funktionssätt inbegriper särskilt –nationella, regionala och lokala myndigheters avgörande roll och stora handlingsutrymme när det gäller att tillhandahålla, beställa och orga- nisera tjänster av allmänt ekonomiskt intresse så nära användarnas be- hov som möjligt, –mångfalden av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och de skill- nader i användarnas behov och preferenser som olika geografiska, sociala eller kulturella förhållanden kan leda till, –en hög nivå av kvalitet, säkerhet och överkomlighet, likabehandling samt främjande av allmän tillgång och användarnas rättigheter. I protokollet finns också en artikel 2 som erkänner att bestämmel- serna i fördragen inte på något sätt ska påverka medlemsstaternas behörighet att tillhandahålla, beställa och organisera tjänster av all- mänt intresse som inte är av ekonomisk natur. Emellertid kan vissa av EUF-fördragets principer bli tillämpliga på sådana tjänster som principen om icke-diskriminering.130 Artikel 36 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (rättighetsstadgan) anger följande. Tillgång till tjänster av allmänt ekonomiskt intresse Unionen ska för att främja social och territoriell sammanhållning i unio- nen erkänna och respektera den tillgång till tjänster av allmänt eko- nomiskt intresse som föreskrivs i nationell lagstiftning och praxis i en- lighet med fördragen. Artikel 14 i EUF-fördraget är inte en kompletterande statsstöds- bestämmelse eller något tillägg till artikel 106 i EUF-fördraget. I stället innehåller artikel 14 i EUF-fördraget en möjlighet för rådet och parlamentet att reglera principer och villkor för tjänster av all- mänt ekonomiskt intresse. Bestämmelsen utvidgar såtillvida EU:s kompetens i förhållande till medlemsstaternas självbestämmande när det gäller att definiera tjänster av allmänt ekonomiskt intresse men bestämmelsen innebär inte något undantag från genom- 130 Se artikel 18 i EUF-fördraget och Madell Tjänster av allmänt intresse – ett svenskt per- spektiv, Sieps 2011:8, s. 27 och 46. förandeförbudet eller någon förändring av villkoren för kommis- sionens prövning av ett stöds förenlighet med EUF-fördraget. Trots ändringarna i Lissabonfördraget är det fortfarande enbart artikel 106.2 i EUF-fördraget som har betydelse för hur ersättning för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse förhåller sig till . Protokollet kan sägas redovisa unionens syn på tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Här erkänns bl.a. sub- sidiaritetsprincipen131 och de regionala och lokala myndigheterna lyfts fram. Stadgan ger rättigheter till EU-medborgarna samt ut- trycker en balans mellan unionen och dess medlemsstater i frågan. Den lyfter också fram den sociala dimensionen av EU-samarbetet. Hur erkännandet av den sociala dimensionen och medborgarnas rättigheter kan komma att påverka kommissionens och domstolens tillämpning av EUF-fördragets bestämmelser och därigenom rätts- utveckling är det dock ännu inte möjligt att uttala sig om.132 Innebörden av begreppen definieras alltså inte genom EUF-för- draget eftersom själva definitionen av vad som är ett allmänt intres- se i enlighet med subsidiaritetsprincipen utgör medlemsstaternas kompetensområde. Begreppet tjänster av allmänt ekonomiskt intres- se har funnits med sedan EU-samarbetet startade och relaterar enligt Hettne till vad som i ett europeiskt perspektiv kan ses som allmännyttigt. Madell relaterar begreppet i svensk kontext till välfärdstjänster eller public service.133 Frågan om vad som kan vara tjänster av allmänt och allmänt ekonomiskt intresse och under vilka förutsättningar stöd till sådan verksamhet är eller kan förklaras förenlig med fördraget beskrivs i detta kapitel. Ett anknytande begrepp med betydelse för statsstödstillämp- ningen i den svenska bostadssektorn är sociala tjänster av allmänt 131Av artikel 5.3 i framgår bl.a. att enligt subsidiaritetsprincipen ska unionen på de områden där den inte har exklusiv befogenhet vidta en åtgärd endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av med- lemsstaterna, vare sig på central nivå eller på regional och lokal nivå, och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå. 132Wehlander, Who Is Afraid of SGEI, (2015). 133Madell, Tjänster av allmänt intresse – ett svenskt perspektiv, Sieps 2011:8, s. 10 ff. Även dessa kan vara tjänster av ekonomisk eller icke-eko- nomisk art.134 Kommissionen menar att dessa tjänster skiljer sig från andra tjänster av allmänt intresse genom att bland annat vara starkt kopplade till individen, vilket också gör att lokala myndig- heter spelar en viktig roll i tillhandahållandet av dem och för att uppnå en social sammanhållning i . Förutom rena vårdtjäns- ter menar kommissionen att dels lagstadgade och kompletterande sociala trygghetssystem som rör hälsa, åldrande, olyckor i arbetet, arbetslöshet, pension och funktionshinder, dels andra viktiga tjäns- ter som tillhandahålls direkt till individen är att se som sociala tjänster av allmänt intresse. De senare består för det första av hjälp till personer i en svår livs- eller krissituation (t.ex. orsakad av skuld- sättning, arbetslöshet, drogberoende eller skilsmässa). För det and- ra består de av verksamhet för att se till att de berörda personerna åter kan integreras i samhället (rehabilitering, språkutbildning för invandrare) och framför allt på arbetsmarknaden (arbetsträning och återintegrering). Dessa tjänster är ett komplement och stöd för familjer, särskilt för att ta hand om de yngsta och äldsta samhälls- medborgarna. För det tredje ingår i dessa tjänster åtgärder som syftar till integration av personer med långvariga hälsoproblem eller funktionshinder. För det fjärde ingår också subventionerade bostä- der för socialt svagare medborgare och grupper. I vissa tjänster kan givetvis alla dessa fyra dimensioner ingå.135 Bilden nedan illustrerar hur begreppen förhåller sig till varandra. En tjänst som klassificeras som ekonomisk är en sådan tjänst som omfattas av det EU-rättsliga företagsbegreppet (se ovan under rubriken 5.3.1) och som därmed kan omfattas av EU:s konkurrens- och statsstödsregler. Tillhandahållande av sociala bostäder ligger alltså i det mittersta området som träffas av samtliga cirklar i bilden. 134Madell, Tjänster av allmänt intresse – ett svenskt perspektiv, Sieps 2011:8 s. 48 ff. 135Meddelande från kommissionen om genomförande av gemenskapens Lissabonprogram: Sociala tjänster av allmänt intresse i Europeiska unionen, KOM(2006) 177 slutlig, 26.4.2006. Källa: Kommissionens vägledning om SGEI, s. 24. Begreppet tjänster av allmänt ekonomiskt intresse används i artik- larna 14 och 106.2 i EUF-fördraget, samt i protokoll nr 26 som åtföljer . I kommissionens s.k. kvalitetsram136 förtyd- ligas att tjänster av allmänt ekonomiskt intresse är ekonomisk verk- samhet vars resultat är till övergripande allmän nytta och som marknaden inte skulle tillhandahålla utan offentligt ingripande eller endast på andra villkor vad avser kvalitet, säkerhet, överkomlighet, likabehandling och allmän tillgång. Domstolen har fastställt att tjänster av allmänt ekonomiskt intresse är tjänster som har särskild karaktär i förhållande till annan ekonomisk verksamhet.137 Men tribunalen har konstaterat att med- 136En kvalitetsram för tjänster av allmänt intresse i , KOM(2011) 900 slutlig av den 137Mål C-179/90 Merci convenzionali porto di , ECR 1991 I-5889, punkt 27 och mål C-242/95 GT-Link A/S, 1997 I-04449, punkt 53 och i mål C-266/96 , 1998 I-03949, punkt 45. lemsstaterna har ”ett omfattande utrymme för skönsmässig be- dömning”138 när det gäller att definiera vad som är en tjänst av all- mänt ekonomiskt intresse. Kommissionen anser inte att det är lämpligt att koppla särskilda skyldigheter för allmännyttiga tjänster till en tjänst om andra aktö- rer på marknaden, som inte har tilldelats ett uppdrag att tillhanda- hålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, redan tillhandahåller eller kan tillhandahålla liknande tjänster på ett tillfredsställande sätt och enligt villkor som överensstämmer med allmänhetens intresse. Det kan handla om villkor i fråga om pris, objektiva kvalitetsegen- skaper, kontinuitet och tillgång till tjänsten. Det är därför viktigt att egenskaperna för tjänsten i fråga tydligt specificeras, särskilt villkoren för tillhandahållandet och dess målgrupp. Att en tjänst redan tillhandahålls på marknaden utesluter inte att tjänsten defi- nieras som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse om marknaden inte kan tillhandhålla tjänsten till den kvalitetsnivå eller det pris som medlemsstatens myndigheter anser ligga i allmänhetens in- tresse (exempelvis för att transportkostnader för kollektivtrafik är för höga för familjer med låg inkomst). Tjänsten måste erbjudas på en icke-diskriminerande grund, dvs. avgränsningar beträffande vilka som är berättigade till tjänsten måste vara objektivt motiverade.139 Kommissionens förhållningssätt har stöd i domstolens rätts- praxis. Enligt tribunalen är ett marknadsmisslyckande nödvändigt för att kvalificera en aktivitet som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. Tribunalen har vidare konstaterat att begreppet marknads- misslyckande, till skillnad från definitionen av vad som är allmän- nyttigt som ankommer på medlemsstaterna, är ett objektivt be- grepp som är beroende av de faktiska marknadsförhållandena. I det aktuella fallet som rörde franskt höghastighetsbredband utgjordes marknadsmisslyckandet av ett för lågt utbud av tjänsten. En annan intressant aspekt var att tjänsten fick täcka både olönsamma och lönsamma områden eftersom intäkterna från de lönsamma områ- 138Mål T-289/03 BUPA mot kommissionen, 2008 II-00081, punkt 166. 139SWD(2013) 53 final 2 av , Vägledning om hur Europeiska unionens be- stämmelser om statligt stöd, offentlig upphandling och den inre marknaden ska tillämpas på tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, särskilt sociala tjänster av allmänt intresse (kommis- sionens vägledning om SGEI). dena kunde betraktas som en del av ersättningen för kostnaderna för de olönsamma områdena.140 Nedan ges ett antal exempel på tjänster som i de aktuella fallen har bedömt vara tjänster av allmänt ekonomiskt in- tresse: att sända TV-tjänster (mål 155/73 Sacchi), att sköta olönsamma transportsträckor (mål 66/86 ), rekryteringstjänster (mål C-41/90 Höfner och ), basutbudet av posttjänster (mål C-320/91 Corbeau), driften av det offentliga nationella elnätet (mål C-393/92 Almelo), driften av ett system för tilläggspension (mål C-115/97 ), hamntjänster som utfördes för att skydda allmänheten (C-266/96 Corsica Ferries ), avfallshantering som utfördes av miljöhänsyn (C-209/98 Synd- haven ). Som nämnts ovan begränsas och kommissionens kontroll av medlemsstaternas möjlighet att definiera något som ett allmänt intresse till en kontroll av uppenbart felaktiga bedömningar och kontroll av på områden där tillämpningen harmo- niserats.141 Enligt tribunalen ska åtgärden ha vidtagits av en offentlig myn- dighet och uppdraget ska vara samhällsomfattande och obligato- riskt till sin karaktär. Vidare måste medlemsstaten ange skälen till att den anser att den aktuella tjänsten, på grund av sin särskilda karaktär, förtjänar att betecknas som en tjänst av allmänt ekono- miskt intresse och särskiljas från annan ekonomisk verksamhet.142 Begreppet samhällsomfattande hindrar inte att tjänsten kan riktas till ett visst geografiskt eller materiellt tillämpningsområde eller att den riktas till en relativt begränsad grupp av användare.143 Begrep- 140Dom mot kommissionen, T-79/10, EU:T:2013:463, p. 150, 158 och 186. 141Såsom skett beträffande postmarknaden, telekomsektorn, kollektivtrafiksektorn och be- träffande vissa flyglinjer m.m. 142Mål T-289/03 BUPA mot kommissionen, 2008 II-00081, punkt 172. 143Mål T-289/03, punkt 187. pet obligatorisk innebär att den som tilldelats uppdraget måste ha en skyldighet att utföra det. En sådan skyldighet föreligger om den som tillhandahåller tjänsten är skyldig att ingå avtal på oförändrade villkor utan att kunna avvisa den andra avtalsparten.144 Kommissionen har fattat ett par beslut som avser hur olika medlemsstater valt att ge stöd till företag som tillhandahåller bo- städer till förmån för socialt utsatta grupper. I dessa beslut uttalar kommissionen att stöd till bostäder som ges av sociala skäl är ett legitimt intresse som om det är korrekt definierat kan utgöra en rättslig grund för stöd som kommissionen kan godta. Det första ärendet som kommissionen prövade gällde stöd till bostäder som ideella organisationer och kommuner på tillhandahöll till de hushåll som hade de sämsta förutsättningarna. Bland annat kunde hushåll som inte kunde få bostadslån vända sig till kommunerna för att få tillgång till bostäder med lägre hyror.145 har konstaterat att det inte kan uteslutas att tillhandahållandet av subventionerade bostäder kan kvalificeras som en allmännyttig tjänst. Att den sociala rättigheten ges via allmän- nyttiga bolag och inte direkt till enskilda påverkar inte bedöm- ningen av om tjänsten är allmännyttig.146 Nedan ges exempel på vad som enligt eller kom- missionen varit uppenbart felaktiga bedömningar av vad som är tjänster av allmänt intresse. Hamnverksamhet, dvs. lastning, lossning, omlastning, förvaring och flyttning av varor i nationella hamnar, har inte nödvändigt- vis ett allmänt ekonomiskt intresse av särskild karaktär i jäm- förelse med det allmänna ekonomiska intresset i annan ekono- misk verksamhet.147 Att inkludera verksamhet som består av reklam, e-handel, tele- shopping, användning av betalsamtalsnummer i kommersiella pris- 144Mål T-289/03, punkt 190. 145KOM(2004) 2205 slutlig, av den 30.06.2004 om stöd nr N89/2004 – – Garanti till förmån för (), Stödordning för socialbostäder finansierad av HFA, punkt 49. 146Dom , C-197/11 och C-203/11, EU:C:2013:288, punkt 88. 147Mål C-179/90, Merci convenzionali porto di , 1991 I-5889, punkt 27, mål C- mål C-242/95 GT-Link 1997 I-4449, punkt 53 och de förenade målen C-34/01 till C- 38/01 Enirisorse, 2003, s. I-14243, punkterna 33–34. tävlingar, sponsring eller marknadsföring i audiovisuella offentliga tjänster.148 Bortskaffande av djurkadaver som endast är av intresse för de ekonomiska aktörer som tjänar på det. Dessa aktörer ska själva stå för kostnaderna för att bortskaffa det avfall de själva har orsakat (enligt principen ”den som förorenar betalar”).149 Bredband begränsat till företagsanläggningar, som alltså inte gynnar befolkningen i stort.150 Om innehållet i en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse – dvs. skyldigheten att tillhandahålla offentliga tjänster – är tydligt defi- nierat behöver inte tjänsten betecknas som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse för att reglerna ska vara tillämpliga. Detsamma gäller för begreppet sociala tjänster av allmänt intresse av ekono- misk natur. En svensk ordning för ersättning i syfte att trygga bostadsförsörjningen för utsatta grupper behöver alltså inte klassi- ficeras som ersättning för subventionerade bostäder (”social hous- ing”, sociala bostäder). Det skulle vara tillräckligt att åtgärden ob- jektivt sett har en sådan social målsättning om den också utformats i enlighet med denna målsättning. Det regelverk som kommissionen beslutat om avseende tillämp- ningen av på ersättning för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, som beskrivs nedan, föreskriver dock att de nationella besluten ska hänvisa till den rättsliga grunden för stödets förenlighet med EUF-fördraget, såsom kommissionens förordning eller beslut avseende stöd till tjänster av allmänt ekono- miskt intresse. I kommissionens preliminära bedömning av stöd till vissa bostadsbolag med verksamhet inriktad mot svaga grupper ansåg kommissionen att det uppdrag som dessa s.k. wocos hade inte skilde sig tillräckligt från marknaden i övrigt för att utgöra en tjänst 148Meddelande från kommissionen om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på radio och tv i allmänhetens tjänst, EUT C 257, 27.10.2009, s. 1. 149COM(2012) 2557 final, av den 25.04.2012, statligt stöd SA.25051 – – Zweckverband Tierkörperbeseitigung. Se även mål C-126/01 Ministère de l'Economie, des Finances et de l'Industrie mot GEMO, 2003 I-13769. 150KOM(2007) 3235 slutligt, av den 10.07.2007, om stöd N890/2006, du Sicoval pour un réseau de très haut débit och KOM(2006) 436 slutlig, av den , om statligt stöd N284/2005 – – Regional Broadband Programme: . av allmänt ekonomiskt intresse. Efter att hade de- finierat och anpassat villkoren för verksamheten fann dock kommis- sionen att bostäderna som då till skulle erbjudas till de av landets befolkning med lägst inkomst (inkomster ) utgjorde tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som omfattades av begreppet socialt boende (social housing). I kommissionens beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse har socialt boende en självständig betydelse.151 Stödet riktades alltså mot betalningssvaga grupper, hyrorna fick inte överstiga en viss maximal nivå och verksamheten och var även reglerad på andra sätt. Kommissionen ansåg därmed att verksamheten skiljde sig från annan ekonomisk bostadsverksamhet. Det bör dock noteras att be- greppet socialt boende är ett smalare begrepp än begreppet tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, se bilden ovan. Eftersom såväl begreppet tjänster av allmänt ekonomiskt in- tresse som begreppet ”social housing” används för att definiera ett undantag från genomförandeförbudet som ger upphov till rättig- heter för enskilda ska begreppen tolkas restriktivt.152 höjde inkomstgränsen till . Kommissionen har inte gjort någon ny prövning mot bakgrund av denna förändring eftersom kommissionens beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse bygger på att medlemsstaterna själva kan beslut om tillämpningen av regelverket så länge som det inte är fråga om en uppenbart felaktig bedömning. Vi har ingen uppgift om hur stor andel av den nederländska befolkningen som omfattas av det nya gränsvärdet för lägsta tillåtna inkomst. Varken eller tribunalen har prövat gränserna för vad som kan vara tjänster av allmänt ekonomiskt intresse på bo- stadsområdet. Det har däremot motsvarighet för EES-området – – gjort i två olika mål avseende det norska och det isländska systemet för att säkerställa bostäder åt alla. Eftersom har att pröva motsvarande regel-