sou · H3B387 · 2015-10-09 00:00:00 — Förstnämnda typ av utrustning är naturligtvis det cen- trala, medan förekomsten och omfattningen av sistnämnda system kan variera. Vanligtvis är emellertid nivån på reserv- och skydds- system mycket hög i ett datacenter, eftersom det är en förutsättning för att möta kundernas krav. IT-utrustningen i ett datacenter består av servrar, lagringssystem och utrustning för data- kommunikation. IT-utrustningens uppgifter hör samman med tjänster i anslut- ning till datakommunikation, säkerhetskopiering och lagringskapa- citet. Utrustningen kan ägas av den som driver datorhallen eller av dennes kunder. Det sistnämnda är vanligen fallet i fråga om s.k. co- location företag, där företaget i fråga alltså hyr ut serverutrymme och därtill hörande tjänster till olika externa kunder. Det först- nämnda är vanligen fallet i fråga stora multinationella företag som samlat sin datorkapacitet i datorhallar i olika delar av världen. I dessa fall är datorhallsföretagets kund vanligen något annat företag i kon- cernen. Normalt har ett datacenter redundans i eltillförseln eller tillgång till reservkraft, redundanta anslutningar för datakommunikation, kontrollerad inomhusmiljö (t.ex. luftkonditionering, brandskydd) och olika säkerhetsanordningar. Reservsystemen gör att det finns redundans i olika avseenden. Det innebär att det finns alternativa system eller komponenter som oberoende av varandra tjänar samma ändamål. Det handlar vanligtvis om reservkraft i form av batterier och bränsledrivna elgeneratorer, flera uttagspunkter från olika delar av elnätet och ett flertal olika förbindelser för datakommunikation. Allt i syfte att förebygga störningar eller driftsstopp i verksam- heten. Skyddssystemen kan handla om en i olika avseenden kon- trollerad inomhusmiljö (t.ex. med avseende på temperatur, luft- fuktighet och/eller partikelhalt), om brandskydd och om skalskydd av olika omfattning (inhägnad, inpassering, begränsad rörlighet inom byggnaden, m.m.) och om andra skydd. När det kommer till annan verksamhet i datorhallen än ren ut- hyrning av serverutrymme, det vill säga informationstjänstverk- samhet och informationsbehandling, kan följande nämnas. Typisk datorhallsverksamhet är t.ex. molnbaserade tjänster för dokument- hantering, e-post och externa databaser (såsom bilder, videor och kartor) samt olika lösningar för företags kundhanteringssystem. Produktionen av datorhallstjänsterna kan vara företagsspecifik eller samlokaliserad (co-location), vilket innebär att aktören erbjuder sina kunder en datorhallsmiljö koncentrerad till ett ställe. Som exem- pel på verksamhet som i och för sig kan bedrivas i ett datacenter, men som inte ingår i definitionen kan nämnas förlagsverksamhet, telekommunikation och dataprogrammering. När det kommer till den installerade effekten, som har behand- lats något inledningsvis, förutsätter definitionen av datorhall att det är fråga om ett datacenter där den sammanlagda installerade effek- ten för annan utrustning än kyl- och fläktanläggningar uppgår till . Med detta avses den samlade effekten av all den elektriska utrustning som finns i datacentret, utom kyl- och fläktanläggningar. Det är alltså inte bara fråga om själva datorerna, utan även belysning osv. Däremot ingår alltså inte kyl- och fläkt- anläggningar, dvs. anordningar som syftar till att reglera och hålla temperatur och klimatförhållanden i datacentret på en för utrust- ningen och verksamheten ändamålsenlig nivå. De små fläktar som sitter på själva IT-utrustningen är följaktligen inte kyl- och fläkt- anläggningar, utan ska ingå i den sammanlagda effekten. Det kan noteras att när väl effekten för den utrustning som får inräknas överstiger effektgränsen, kommer avdraget respektive återbetalningen av energiskatten på el enligt 11 kap. 9 § resp. 11 kap. 14 § att avse all elförbrukning i datorhallen, dvs. även sådan utrustning som i och för sig inte får beaktas vid beräkningen av definitionens effekt- gräns. För att en datorhall ska föreligga enligt definitionen räcker det inte med att effektgränsen uppnås eller att näringsidkaren bedriver angiven verksamhet. Det krävs också att verksamheten med infor- mationstjänster, m.m. är näringsidkarens huvudsakliga verksamhet och att näringsidkaren utövar sådan verksamhet i datacentret. Den kvantifierande bestämningen ”huvudsakligen” bör tolkas på mot- svarande sätt som i annan skattelagstiftning, dvs. (jfr prop. 1999/2000:2 del 1 s. 502 f). I detta sammanhang bör det, i förekommande fall, ställas i relation till omsättningen i närings- idkarens näringsverksamhet i . Termen näringsverksamhet förekommer i lagen , i 1 kap. 4 §, och avser samma sak som i inkomstskattelagen (1999:1229). Bestämmelsen är ny. Genom den införs begreppet i lag- stiftningen. Det används för att avgränsa den krets som, enligt i 11 kap. 14 §, kan få återbetalning av energiskatt på el som har för- brukats i ett skepp i hamn. Det motsvarar i sak den förbrukning som omfattas av nuvarande 11 kap. 3 § första stycket 2, tillsammans med den begränsning som följer av andra stycket, andra meningen i den bestämmelsen. Ändringarna av bestämmelsen innebär att det bara kommer att vara en skattesats som de skattskyldiga har att hantera. Detta framgår av första stycket. Förslaget motiveras i avsnitt 16.3.3. Skattesatsens stor- lek anges till per förbrukad kilowattimme elektrisk kraft. Beträffande skattesatsen kan följande sägas. Energiskattesatserna på elektrisk kraft framgår av 11 kap. 3 § lagen (1994:1776) om skatt på energi (LSE). På motsvarande sätt anges även energi- och koldioxidskattesatserna på fossila bränslen i 2 kap. 1 § LSE. ska det enligt bestämmelser i ske en årlig indexomräkning av såväl koldioxid- och energiskattesatserna på fossila bränslen som energiskattesatserna på el. Syftet är att real- värdesäkra skattesatserna. , senast , ska regeringen i en förordning lägga fast det kommande kalenderårets koldioxid- och energiskattesatser med hänsyn till den allmänna prisutveck- lingen. Utredningen föreslår i detta betänkande ändringar av energi- skatten på elektrisk kraft med ikraftträdande . Av praktiska skäl bör därför inte en indexomräkning av energiskatteskattesatsen för elektrisk kraft ske då ändringen genomförs. Detta då indexering normalt görs av regeringen genom en förordning senast i november året innan respektive kalenderår. I stället bör hänsyn till förändringarna i konsumentprisindex tas redan i samband med att ett lagförslag presenteras avseende de skattesatser som bör träda i kraft . Underlaget för omräkningen är skattesatserna för elektrisk kraft som anges i LSE. Detta innebär när det gäller att fastställa energi- skattesatsen på elektrisk kraft , att omräkningen avseende skattesatser baseras på de skattesatser som enligt LSE har gällt . Omräkningen i denna utredning grundar sig på prognostiserad förändring i konsumentprisindex mellan . Omräkningen tillämpas på skattesatsen för elektrisk kraft som omfattas av första stycket fjärde punkten och som med utredningens förslag blir den enda skattesatsen som de skattskyl- diga har att hantera. Enligt prognosen kommer index att öka . Den omräknade skattesatsen enligt prognos blir /kWh. När den faktiska förändringen av konsumentprisindex är känd kan den ligga till grund för den omräkning av skattesatsen på elek- trisk kraft som läggs fram i ett eventuellt kommande förslag av regeringen. Andra och tredje styckena innehåller bestämmelser om indexering som i sak, dvs. bortsett från beloppen, motsvarar nuvarande reg- lering. Bestämmelsen i det nuvarande fjärde stycket utgår och finns som en del av definitionen av i 1 kap. 15 §. Upphävandet av 11 kap. 4 § Eftersom den nuvarande Norrlandsskattesatsen i 3 § 3 föreslås slopas ska paragrafen upphävas. Förslaget motiveras i avsnitt 16.6. I bestämmelsen införs en ny punkt 5. Med den införs en skatt- skyldighet för den som godkänts som frivilligt skattskyldig enligt 6 §. Bestämmelsen är ny. Den anger vem som får godkännas som fri- villigt skattskyldig och som därigenom blir skattskyldig enligt den nya punkten 5 i femte paragrafen. Förslaget motiveras i avsnitt 16.4.1. Bestämmelsen har utformats med förebild i 4 kap. 3 § som be- handlar godkännande av s.k. upplagshavare, samt vad som i 4 kap. 5 § föreskrivs om möjligheten att återkalla ett sådant godkännande. När det gäller kriteriet ”mycket stor omfattning” gör utredningen i avsnitt 16.4.2 bedömningen att det i förordningen om skatt på energi bör regleras när förbrukning av denna omfattning kan anses föreliga. Utredningen rekommenderar där att så ska vara fallet när förbrukningen uppgår till minst 20 GWh per kalenderår. Som framgår av bestämmelsens andra led måste den överväg- ande delen av elförbrukningen ske i tillverkningsprocessen i indu- striell verksamhet eller i en datorhall. Detta motsvarar de verksam- heter som har lagts till i 11 kap. 9 § genom de nya punkterna 8 respektive 9. Begränsningen motiveras av att endast de som bedri- ver sådan verksamhet bör kunna bli frivilligt skattskyldiga. Med ”övervägande del” avses mer än hälften (se prop. 2009/10:144 s. 35 ang. detta kvantifierande uttryck som också används i 1 kap. 9 § andra stycket). I detta fall relaterar det till all el som näringsidkaren har förbrukat under ett kalenderår. I bestämmelsen, som anger när skattskyldigheten inträder, ändras första punkten genom att det på två ställen läggs till en hänvisning till den som är skattskyldig enligt den nya femte punkten i femte paragrafen, alltså den frivilligt skattskyldige. Bestämmelserna i första stycket punkten 6 ändras så att det framgår att rätt till avdrag enligt denna punkt förutsätter att avdragsrätt inte redan följer av någon av punkterna 2, 3 eller 6. Punkterna 8 och 9 är nya. De motiveras i avsnitt 16.3.3 respek- tive 15. Med dem införs en rätt till avdrag för skatt på elektrisk kraft som förbrukats i tillverkningsprocessen i industriell verksam- het (punkten 8) eller i en datorhall (punkten 9). Sistnämnda be- grepp definieras i den nya bestämmelsen 1 kap. 14 §. I båda fallen utgör ett medgivet avdrag ett statsstöd. Avdrag enligt punkten 8 får endast göras i den mån avdragsrätt inte följer av punkterna 2, 3, 5 eller 6. Någon motsvarande reglering beträffande punkten 9 är inte nödvändig, eftersom den verksamhet som förutsätts bedrivas i dator- hallen, enligt 1 kap. 14 §, inte är av det slaget att den skulle kunna berättiga till avdrag enligt någon av de övriga punkterna i bestämmelsen. En förutsättning för avdrag enligt punkterna 8 och 9 är också att den skattskyldige inte är en otillåten stödmottagare. Andra stycket är nytt. Det anger i första meningen med vilket belopp avdrag får göras i de fall som lagts till genom punkterna 8 och 9. Beloppet korresponderar mot skattesatsen i 3 § och bygger likt detta på en prognos i enlighet med vad som framgår av kommentaren till den bestämmelsen. I andra meningen anges att avdrag endast får medges om den skattskyldige lämnar uppgifter om stödmottagare som avses i 1 kap. 13 §. Detta är således en nödvän- dig, men inte i sig tillräcklig, förutsättning för avdrag. I det nya tredje stycket införs en indexering som fungerar på samma sätt som andra indexeringsbestämmelser i lagen. De belopp som indexeras i detta sammanhang är de två beloppen angivna i andra stycket, dvs. Det belopp som ska åter- betalas och efterföljande år baseras därmed på skillnaden mellan de indexerade beloppen multiplicerade med den relevanta elförbrukningen enligt punkten 8 eller 9. Ändringen i första stycket innebär att den återbetalning som före- skrivs i bestämmelsen även kommer att gälla energiskatt på elek- trisk kraft som har förbrukats i yrkesmässig växthusodling. Denna omfattas inte av bestämmelsen. Ändringen föranleds av att den lägre skattesatsen, till följd av en ändring i 11 kap. 3 § (slop- andet av punkten 1), inte längre kommer att utgå direkt via el- leverantören. I stället får växthusodlarna ansöka om återbetalning. Förslaget motiveras i avsnitt 16.3.3. Bestämmelsen är ny. Med den införs, genom första stycket, en rätt till återbetalning av energiskatt som beträffande tillverkningsprocessen i industriell verksamhet och datorhallar korresponderar mot avdrags- rätten enligt 9 § och som kan användas av dem som inte kan få statsstödet direkt som ett avdrag eftersom de inte är skattskyldiga. Därutöver införs en rätt till återbetalning för elektrisk kraft som har förbrukats som . Även en sådan återbetalning utgör ett statsstöd. Förslaget motiveras i avsnitt 16.3.3. För samtliga åter- betalningssituationer gäller att sökanden inte får vara en otillåten stödmottagare och att sökanden måste lämna uppgifter om stöd- mottagare som avses i 1 kap. 13 §. Detta är nödvändiga, men inte i sig tillräckliga villkor för återbetalning. Vad som avses otillåten stöd- mottagare definieras i den nya 1 kap. 12 §. Vad som avses med land- ström definieras i 1 kap. 15 §. Andra stycket första meningen anger med vilket belopp återbetal- ning kan göras. Andra meningen innehåller ett tröskelvärde – per kalenderår – som gäller återbetalning för förbruk- ning som avses i punkterna 1 och 2, dvs. i den industriella tillverk- ningsprocessen eller i en datorhall. Begränsningen gäller således inte för . Av det belopp som kan återbetalas enligt första meningen återbetalas endast den del som överstiger tröskelvärdet. Förslaget i denna del motiveras i avsnitt 16.4.2. Tredje stycket anger på vilket sätt och för vilken tid ansökan ska lämnas. Ansökan om återbetalning ska omfatta kalenderår och kan i fall som avses i första stycket 1 och 2 (tillverkningsprocessen i industriell verksamhet resp. datorhallar) enbart lämnas elektroniskt. Om sökanden beräknas förbruka elektrisk kraft i större omfatt- ning, får beskattningsmyndigheten medge att ansökan görs per kalenderkvartal. Ett sådant beslut får återkallas om sökanden begär det eller förutsättningar för medgivande inte finns. Motsvarande reglering finns i 11 kap. 12 §, som har tjänat som förebild för bestämmelsen. Den senare bestämmelsen har kompletterats med en bestämmelse (15 §) i förordningen (2010:78) om skatt på energi, där det föreskrivs att får medge att en ansökan om återbetalning görs per kalenderkvartal om årsförbrukningen av elek- trisk kraft för vilken återbetalning kan medges beräknas uppgå till minst 150 000 kWh. Utredningen lämnar inte något sådant förslag men förordar att den föreslagna lagregleringen kompletteras med en förordningsreglering likt den befintliga. Utredningen rekommen- derar en gräns på 250 000 kWh för industriell verksamhet och dator- hallar. Fjärde stycket anger att ansökan om återbetalning av energiskatt ska lämnas in till beskattningsmyndigheten efter ut- gången av kalenderåret respektive kalenderkvartalet och vara under- tecknad av sökanden eller av den som är ombud eller annan behörig företrädare för sökanden. Den senare regleringen kompletteras med en presumtionsregel i femte stycket som innebär att en begäran som har lämnats för en sökande som är juridisk person, anses ha lämnats av sökanden, om det inte är uppenbart att den som lämnade begä- ran saknade behörighet att företräda sökanden. Bestämmelsen har utformats med förebild i 8 § lagen (2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för hushållsarbete (se. 2014/15:10 s. 27 och prop. 2008/09:77 s. 89). Av första punkten framgår att lagändringarna träder i kraft den 1 janu- ari 2017. Av andra punkten framgår att äldre bestämmelser fort- farande gäller i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 20.2Förslaget till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) Genom ändringen i punkten ) läggs frivilligt skattskyldiga till bland de skattskyldiga som ska registreras av . För- slaget om frivillig skattskyldighet behandlas i avsnitt 16.4. Av första punkten framgår att lagändringarna träder i kraft . Av andra punkten framgår att äldre bestämmelser fortfarande gäller i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Axelborn, P. m.fl. (2012), Effektiv IT-drift inom staten, Förstudie åt E-delegationen. Utgåva 1.0, . (2014), Digital Infrastructure and Eco- nomic Development, . Braunerhjelm, P. och J. , (2015), måste nå global spets- nivå, , . DCD Intelligence (2013), Trends & opportunities in Swedish & Nordic datacenter markets, PowerPoint-presentation. Clerwall, C. (2014), “Enter the ”, Journalism Prac- tice 8(5), s. 519–531. (2012), ”How Clean Is Your Cloud?”, Inter- national, . Deloitte (2015), Digital Infrastructure in the – Driver for the Online Ecosystem, power point presentation, , 2014. Elforsk (2006), Elanvändningen i , Elforskrapport nr 06:05. (2013), Uppföljning av elområdesrefor- men – en delrapport, 2013:12. (2014), Utvärdering av effekterna av elområdesindelningen, 2014:08. (2007), De elintensiva företagens undantag i el- certifikatsystemet, ER 2007:46 (2013), Långtidsprognos 2012, ER 2013:03. (2014), Scenarier över energisystem, ER 2014:19. (2014), Beräkningskonventioner 2015, En rapport från skatteekonomiska enheten i . Henrekson och Stenkula (2006), Företagsstruktur och nyföretagande i , IFN Policy Paper nr 4, 2006. IEA (2013), Nordic energy technology perspectives, (), . IVA (2013), Energieffektivisering av tjänstesektor, Kungl. (), 2013. Jordahl, H. (red.) (2012), Den svenska tjänstesektorn. Studentlitte- ratur, . ITPS (2007), Svenskt näringsliv i en globaliserad värld, A2007:004. ITPS (2009), Konkurrenskraft på branschnivå, A2009:003. (2012), ekonomi – Ett långsiktsscenario fram , Specialstudie nr 20, . (2013), Vem ska betala för den förnybara el- kraften – Analys av kvotplikten inom elcertifikatsystemet, Miljöeko- nomi Specialstudie nr 35, . Koomey, J. (2011), ”Growth in data center electricity use 2005 to 2010,” , CA: Analytics Press. (2014), Strategi för att skapa en världs- ledande teknikregion i för klimatsmarta effektiva data- center, . Mikusinska, M. (2012), Comparative Life Cycle Assessment of Sur- gical Scrub Suits - The Case of Reusable and Disposable Scrubs used in Swedish Healthcare, of Science Thesis , 2012. Montel Kraftaffärer nr 10, 2015. (2012), Sektorsunderlag industri – Underlag till färdplan 2050. (2013), Framtida energiomställningar i historiskt perspektiv, Rapport 6550, . (2015), ’s Center Opportunity – From the Industrial Heartland to Digital , . Profu (2012), En realistisk framtidsbild? Regeringen (2015), ekonomiska vårproposition. Förslag till riktlinjer. Proposition 2014/15:100, s. 34–35. (2015), Elanvändningen i historiskt ljus – NEPP:s scenarier /2050, utifrån en historisk tillbakablick. Presentation för IVA, . SCB (2014), Företagens ekonomi 2012. Statistiska meddelanden NV 19 . SCB (2014b) El-, gas- och fjärrvärmeförsörjningen 2013. Statistiska medelanden EN 11 . SCB (2015), Tvätt- & textilserviceindex, Index för . (2014), En moden svensk ekonomisk historia, 4 uppl. 2014, , . (2014), Vartannat jobb automati- seras – utmaningar för . SOU 2003:38 Svåra skatter. SOU 2013:46 Beskattning av mikroproducerad el, m.m. (2014), framtida elbehov – Hur mycket elkraft behövs?, . Söder, L. (2013), På väg mot en elförsörjning baserad på enbart för- nybar el i . En studie om kraftsystemets balansering. Ver- sion 3.0., . Tangerås, T. och S-O (2009), Market power in the Nordic electricity wholesale market: A survey of the empirical evidence, Energy Policy, Vol. 37, Issue 9, , 3681– 3692. Tillväxtanalys (2009) Kulturnäringar i svensk statistik - Förslag till avgränsning för framtida kartläggningar, rapport /PM 2009:02, . Tillväxtanalys (2014) Digitaliseringens bidrag till tillväxt och kon- kurrenskraft i , rapport 2014:13,. (2014), Etableringen av Facebooks europeiska data- center i och – en ex-ante utvärdering, publikationer Rapport 0170, . (2013) – The ways and means to unlock private finance for green growth. Wölfl, A. (2005), Economy in Countries /Centre d'études prospectives et d'informations internatio- nales (CEPII), Science, Technology and Industry Working Papers, 2005/03, . Återvinningsindustrierna (2013), Reklamblad Återvinst, reklambilaga i , . & , C. (2006), The EMEC model: Version 2.0, . Öster, S. (2015), Lägre skatt på elförbrukning inom tvätterinäringen – För konkurrensen och miljöns skull!, en rapport för tvätteri- förbundet. Sektorsneutral och konkurrenskraftig energiskatt på el Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare ska överväga om den nuvarande modellen för uttag av energiskatten på el är ändamålsenlig samt lämna författ- ningsförslag. Den allmänna utgångspunkten för uppdraget är att en förändrad energiskatt på el ska vara förenlig med unionsrätten, att det svenska näringslivets internationella konkurrenskraft bibehålls och att snedvridningar ska undvikas i möjligaste mån. Vid utform- ningen av systemet i allmänhet, och eventuella särskilda nedsätt- ningar i synnerhet, ska utredaren beakta riskerna för omotiverade företagsombildningar eller tekniska lösningar som enbart syftar till skattemässiga fördelar. Utredaren ska bl.a. beakta risken för snedvridningar samt beakta företagens konkurrenssituation när det gäller industrin i allmänhet och basindustrin i synnerhet men även för företag med annan verk- samhet än traditionell industri, t.ex. företag som bedriver infor- mations- och kommunikationsverksamhet. Utredaren ska också beakta de administrativa aspekter som aktualiseras och vid utform- ningen av förslag sträva efter att minska den administrativa bördan för aktörer och berörda myndigheter. Samtliga frågeställningar ska analyseras ur ett juridiskt, samhälls- ekonomiskt, offentligfinansiellt och administrativt perspektiv, och för uppdragets alla frågor ska förenligheten med EU:s statsstöds- regler och unionsrätten i övrigt analyseras och bedömas. Uppdraget ska redovisas . Energiskatten på el har traditionellt ansetts vara en fiskal skatt, men är skatten ett kostnadseffektivt och viktigt styr- medel för att uppnå målen för effektivare energianvändning, efter- som den är resursstyrande genom att vara prispåverkande. Den svenska industrin verkar på en internationell marknad. Av kon- kurrensskäl beskattas därför el som används i tillverkningsprocessen i industriell verksamhet samt i de areella näringarna med en låg energiskatt, medan el som används i servicesektorerna eller av hus- hållen har en avsevärt högre skatt. Nuvarande beskattningsordning innebär att vissa företag som inte tillhör traditionell industri, men likväl är utsatta för internationell konkurrens, betalar en högre energiskatt för den el de förbrukar. Ett exempel är informations- och kommunikationsföretag vars förbrukning av el i datorhallar beskattas enligt den högre normalnivån. För sådana företag kan erbjuda bl.a. goda förutsättningar genom ett svalt klimat, stabil elproduktion, driftsäkra elnät, väl utbyggt fiberoptiskt nät och ett internationellt sett lågt elpris. är vidare attraktivt för dessa och andra företag genom en generell och konkurrenskraftig bolagsskatt och en stabil arbetsmarknad. Trots dessa förutsättningar kan företag som inte tillhör traditionell industri på grund av energi- beskattningen uppfatta det som att de befinner sig i en ofördelaktig konkurrenssituation sett ur ett internationellt perspektiv. Regeringen strävar efter att fortlöpande erbjuda goda villkor för företag och investeringar i . Regeringen anser att det är vik- tigt att ta hänsyn till den förändring av näringslivets sammansätt- ning som sker över tiden och till hur företagsstrukturen kan för- väntas komma att se ut . Regeringen följer därför noga utvecklingen och ser löpande över vilka möjligheter det finns att förbättra företagens villkor. En utredning av energiskatten på el kan förse regeringen med underlag i sitt fortsatta arbete med att, med beaktande av miljö- och energieffektiviseringsmålsättningar, säkerställa svenska företags konkurrenskraft även på . Det finns ett unionsgemensamt ramverk för energibeskattningen av energiprodukter och el genom rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet, det s.k. energi- skattedirektivet.