sou · H3B3106 · 2015-12-18 00:00:00 — På liknande sätt kan en ökad offentlig konsumtion innebära ökade resurser till förbättring av sjukvård, barnomsorg, skola och äldreomsorg. Investeringarna ger ingen direkt nytta för hushållen, men är centrala för att öka produktionskapaciteten och arbetsproduktiviteten hos företag, myndigheter samt i samhället i stort. Detta sker genom exempelvis nyinvesteringar i modern teknik, infrastruktur och maskiner. Investeringarna är därmed en viktig komponent när det gäller hushållens framtida välstånd. Nettoexporten talar om hur stor del av produktionen i som förbrukas av andra än de som bor i landet. I avsnitten nedan följer en närmare beskrivning av de fyra områdenas utveckling. Försörjningsbalansens utveckling – 2060 redovisas i tabell 3.4. Tabell 3.4 Genomsnittlig årlig real tillväxt i försörjningsbalansens komponenter, procent Hushållens konsumtion av varor och tjänster uppgår till av BNP och består av utgifter för bl.a. livsmedel, Ett makroekonomiskt scenario –2060 Bilaga 1 till LU15 bostad, transporter, fritid och underhållning. Det är i första hand hushållens inkomster som bestämmer hur mycket de kan konsumera. Deras inkomster härrör i första hand från arbete, från offentliga transfereringar samt från avkastning på sparande. I framskrivningen ökar hushållens förvärvsinkomster i takt med produktivitetsutvecklingen. Det gäller även transfererings- inkomster som antas följa den allmänna löneutvecklingen och därmed produktiviteten i ekonomin. Utbetalningarna från ålders- pensionssystemet minskar något som andel av BNP över perioden.36 Anledningen är framför allt att de äldre antas senare- lägga pensionen. I viss utsträckning kommer dock även ålders- pensionen att minska på grund av en allt högre medellivslängd.37 Premiepensionsutbetalningarna ökar i betydelse i takt med att pensionsbehållningarna i systemet ökar. Kapitalinkomsterna kommer också att öka i betydelse över perioden eftersom en allt större andel av befolkningen kommer att vara i de åldrar där nettotillgångarna är som högst. Tillsammans innebär detta att disponibelinkomsten ökar något som andel av BNP 2014–2060. Tabell 3.5 Pensionsutbetalningar – 2060, procent av BNP Konsumtionsutvecklingen påverkas även av demografiska förändringar, eftersom hushållens konsumtion följer ett livscykel- mönster. Unga och äldre konsumerar mindre än individer i medelåldern bland annat eftersom deras inkomster är lägre. 36 Pensionsutbetalningarna är modellerade med utgångspunkt i ålderspensionssystemets regler. För inkomstpensionerna gäller att storleken på den utgående inkomstpensionen bestäms utifrån pensionsbehållningen som intjänats under arbetslivet dividerad med ett fastställt delningstal som speglar återstående medellivslängd vid den valda pensionsåldern samt en förskottsränta om (s.k. ) som tillgodoräknas pensionen i förväg. Inkomstpensionerna räknas sedan upp med följsamhetsindex, som motsvarar förändringen i inkomstindex minus på . 37 Ålderspensionssystemet innebär att en högre medellivslängd minskar pensionsut- betalningarna vid en given pensionsålder. Bilaga 1 till LU15 Ett makroekonomiskt scenario –2060 Dessutom är konsumtionen i allmänhet högre under den del av livet då det är vanligt att bilda familj.38 Figur 3.14 Konsumtion i olika åldrar, tvärsnitt 2030 Andel av BNP per capita I framskrivningen ökar hushållens konsumtion med i genomsnitt över perioden –2060 (se tabell 3.4), vilket motsvarar den genomsnittliga produktivitetsutvecklingen i närings- livet över perioden. Hushållens konsumtion växer dock snabbare , då ekonomin återhämtar sig från den utdragna lågkonjunkturen. De demografiska förändringarna leder till en marginell dämpning av konsumtionstillväxten , då befolkningen som helhet åldras i relativt snabb takt. På grund av ökningen i disponibelinkomsten kommer dock hushållens konsumtion att öka från av BNP 2025 till av BNP 2060. 38 I antas dessutom att hälsa och privat konsumtion är komplementära varor, vilket innebär att när hälsan försämras minskar även konsumtionen. Det innebär att den privata konsumtionen i genomsnitt minskar med åldern. Ett makroekonomiskt scenario –2060 Bilaga 1 till LU15 Figur 3.15 Hushållens konsumtion 1980–2060 1980 1990 2000 2010 2020 2030 2040 2050 2060 Källa: SCB och . Offentlig konsumtion är den skattefinansierade verksamheten som vanligtvis bedrivs i offentlig regi inom t.ex. sjukvård, skola och förvaltning.39 Den offentliga konsumtionen uppgick till av BNP 2013. Framskrivningen av den offentliga konsumtionen baserar sig på en beräkning av hur de demografiska behoven av olika skatte- finansierade tjänster kommer att utvecklas. Efterfrågan på dessa tjänster är ofta avgränsade till vissa åldersgrupper, t.ex. äldre- omsorg, utbildning och barnomsorg. Som framgår av figur 2.16 så konsumeras betydligt mer skattefinansierade tjänster av yngre och äldre än av medelålders personer. Den offentliga konsumtionen är relativt hög för barn , medan den är lägst mellan 30–. börjar konsumtionen av skatte- finansierade tjänster öka. Ökningen tilltar sedan med åldern och allra mest konsumeras av de relativt få personer som blir . En 80-åring konsumerar över så mycket offentliga tjänster som en 60-åring, medan en 100-åring konsume- rar mer än tio gånger så mycket. Män utnyttjar de skatte- 39 En del av det som i nationalräkenskaperna kallas offentlig konsumtion är s.k. direkt- konsumtion, dvs. skattefinansierad produktion av privata aktörer direkt för hushållen. Exempel på detta är friskolor och privat äldreomsorg. Bilaga 1 till LU15 Ett makroekonomiskt scenario –2060 finansierade tjänsterna mer än kvinnor i samma åldersgrupp. Dessa tydliga köns- och åldersmönster gör att de totala konsumtions- utgifterna blir beroende av den framtida utvecklingen av antalet personer i olika köns- och åldersgrupper. I framskrivningen efter 2018 antas det att livscykelmönstret enligt figur 3.16 är . Den offentliga konsumtionen per köns- och åldersgrupp antas därmed vara som andel av BNP . Det innebär exempelvis att den offentliga konsumtionen för en 65-årig kvinna 2060 utgör en lika stor andel av BNP per capita som för en kvinna i samma ålder 2018.40 Antagandet medför att den offentliga konsumtionen relateras till välståndsutvecklingen i ekonomin som helhet dvs. BNP per capita. Svag BNP-tillväxt och/eller stark befolkningstillväxt kan då innebära att standarden i offentlig konsumtion försämras, medan en BNP-tillväxt som växer snabbare än befolkningen innebär ökande standard. Ett ökat välstånd i samhället kommer därmed befolkningen till del genom en viss förbättring av kvaliteten i de offentliga tjänsterna. Liknande antaganden görs av bland annat Europeiska kommissionen (2015), Kotlikoff m.fl. (2007), Attanasio m.fl. (2007) och DREAM (2015). I har ytterligare två andra metoder ofta använts i denna typ av framskrivningar. Enligt den ena metoden (bibehållen volym per brukare) antas det att standarden i de offentliga tjänsterna hålls på dagens nivå, i det att en individ får del av samma mängd välfärdstjänster som (definierad i termer av volym per brukare). Eftersom standarden inte förändras innebär det också att den offentliga konsumtionen endast förändras till följd av förändringar i demografin. Den andra metoden (bibehållen personaltäthet) som ibland används utgår från att personaltätheten förblir den samma i produktionen av offentliga varor och tjänster. Eftersom produktiviteten i produktionen av välfärdstjänster antas öka och det dessutom antas att de anställda får mer och mer insatsvaror att arbeta med innebär det att standarden i de offentligt producerade välfärdstjänsterna ökar . 40 I praktiken innebär det att den offentliga konsumtionen per person inom grupper baserad på ålder och kön antas öka med BNP per capita. Hur mycket tjänster (t.ex. lärartimmar och böcker) dessa resurser räcker till avgörs sedan av hur produktiva utförarna av de offentliga tjänsterna är. Produktiviteten av dessa tjänster antas öka med i genomsnitt . Ett makroekonomiskt scenario –2060 Bilaga 1 till LU15 (2014, 2015) beskriver hur de olika fram- skrivningsmetoderna skiljer sig åt och visar att valet av metod har stor betydelse för utvecklingen i den offentliga konsumtionen. Den metod som används i denna bilaga innebär i allmänhet en kraftigare utveckling av den offentliga konsumtionen jämfört med bibehållen volym per brukare, men en svagare utveckling jämfört med bibehållen personaltäthet.41 Valet av metod i denna bilaga grundar sig i första hand på att metoden är relativt utbredd internationellt, inte minst i de studier som använder sig av liknande modeller som . Figur 3.16 Offentligt finansierade tjänster per person, fördelat efter kön och ålder, 2008 Procent av BNP per capita Anm. Exklusive kollektiv offentlig konsumtion. Skattningar baserade på 2008, SCB. I framskrivningen ökar den offentliga konsumtionen med i genomsnitt 2014–2060. Särskilt stark är tillväxten –2026, då befolkningen åldras allra snabbast. ökar den offentliga konsumtionen med . Ökningen av den offentliga konsumt- 41 Enligt (2014) ökar den offentliga konsumtionen till av BNP 2060 med den framskrivningsprincip som används i denna bilaga. Med de två andra metoderna uppgick den offentliga konsumtionen i stället till av BNP (bibehållen personaltäthet) respektive av BNP 2060 (bibehållen volym per brukare). Bilaga 1 till LU15 Ett makroekonomiskt scenario –2060 ionen sker till största delen inom äldreomsorgen, men även i viss utsträckning inom sjukvården. Notera att den offentliga konsumtionen minskar som andel av BNP 2014–2018. Anled- ningen är den relativt goda utvecklingen i BNP, tillsammans med en svag utveckling av den offentliga konsumtionen under dessa år. Figur 3.17 Offentlig konsumtion 1980–2060 Källa: SCB och . En av de viktigaste drivkrafterna för produktivitetsutvecklingen, och därmed det materiella välståndet, är investeringarna. Genom investeringar underhålls och utökas den realkapitalstock som är nödvändig för produktionen. Dessutom är investeringar en förutsättning för innovationer och utveckling av ny teknik. Investeringarna uppgick till av BNP 2013.42 I framskrivningarna växer investeringarna i genomsnitt 2014–2060, vilket är snabbare än BNP-tillväxten. Detta innebär att produktionen blir allt mer kapitalintensiv med tiden dvs. att realkapitalet ökar relativt till produktionen. Det är ett vanligt fenomen i ekonomier med en åldrande befolkning och minskande arbetskraftstillväxt. Om förhållandet mellan kapital- 42 Notera att detta är enligt tidigare definitioner i nationalräkenskaperna (1995). Se även appendix B. Ett makroekonomiskt scenario –2060 Bilaga 1 till LU15 stock och arbetskraft ska hållas blir behovet av nytt kapital mindre när tillväxten i arbetskraften minskar. Det blir därmed också enklare att öka kapitalstocken per enhet arbetskraft när arbetskraftstillväxten är relativt låg. Därför ökar kapital- intensiteten ofta i övergången till en period med lägre tillväxt i arbetskraften. Snabbast ökar investeringarna under återhämtningen efter finanskrisen eftersom det bedöms finnas ett uppdämt investerings- behov hos företagen. I takt med att osäkerheten kring konjunktur- utvecklingen minskar och ekonomin förbättras antas företagen öka investeringarna i syfte att utöka produktionskapaciteten. antas dock tillväxten avta och på uppgår tillväxten till . Utvecklingen på arbetsmarknaden spelar en central roll för utvecklingen i investeringarna efter 2020. –2035 ökar antalet arbetade timmar lång- sammare, bl.a. på grund av stora årskullar som går i pension. Detta innebär även att investeringarna blir något lägre. När antalet arbetade timmar återigen ökar efter 2035 stiger även investering- arna, eftersom ett större arbetskraftsutbud gör det mer lönsamt att investera i nytt kapital. Investeringarna uppgår på till av BNP. Figur 3.18 Investeringar som andel av BNP 1980–2060 1980 1990 2000 2010 2020 2030 2040 2050 2060 Källa: SCB och . I investeringarna ingår även de offentliga investeringarna, som 2018–2060 antas uppgå till av BNP, motsvarande den Bilaga 1 till LU15 Ett makroekonomiskt scenario –2060 genomsnittliga investeringskvoten 2000–2007 (se även avsnitt 3.4.2). I en liten öppen ekonomi som den svenska är exporten och importen av varor och tjänster relativt omfattande. De utgör runt hälften av BNP och har ökat i betydelse . öppenhet mot omvärlden, definierad som exporten plus importen, har efter 90-talskrisen ökat från av BNP till av BNP (se figur 3.19). Exporten har dock ökat något snabbare än importen, vilket har inneburit att har ett relativt stort exportöverskott. Under 1980- talet uppgick nettoexporten till i genomsnitt, men ökade till i genomsnitt 1995–2013. Figur 3.19 Öppenhet samt nettoexport, 1980–2013 1980 1983 1986 1989 1992 1995 1998 2001 2004 2007 2010 2013 Export+import (vänster) Nettoexport (höger) Källa: SCB. Handelsbalansen beräknas som den totala produktionen i minus det som konsumeras och investeras i . Eftersom investeringarna ökar snabbare än produktionen, kommer netto- exporten enligt framskrivningarna successivt att minska. Netto- exporten är dock fortsatt positiv och uppgår 2060 till av BNP (se figur 3.20). Ett makroekonomiskt scenario –2060 Bilaga 1 till LU15 Tillväxten i nettoexporten är positiv under första hälften av framskrivningen, men minskar sedan mot noll. Detta betyder också att nettoexporten blir mindre viktig för ekonomin som helhet, eftersom övriga sektorer i ekonomin växer snabbare än utlands- sektorn. Nettoexport 1980–2060 Källa: SCB och . 3.5Utvecklingen i de offentliga finanserna I detta avsnitt beskrivs utvecklingen i de offentliga finanserna till 2060. Utvecklingen på arbetsmarknaden, och därigenom demo- grafin, har stor betydelse för skatteintäkterna. Men den demo- grafiska utvecklingen påverkar i hög grad även den offentliga sektorns utgifter. Fler äldre i befolkningen innebär högre utgifter till välfärdstjänster och sociala transfereringar. 3.5.1De primära offentliga inkomsterna De primära offentliga inkomsterna består framför allt av skatte- och avgiftsinkomster. Skatten på arbete står för av de totala skatteintäkterna och är därmed den viktigaste inkomstkällan för den offentliga sektorn. Den näst viktigaste inkomstkällan är skatten på konsumtion, som står för av de totala skatteintäkterna. Bilaga 1 till LU15 Ett makroekonomiskt scenario –2060 skatter spelar en väsentlig roll för skatteinkomsterna. Tillsammans uppgick inkomsterna från skatter och avgifter till av BNP 2013. Tabell 3.6 Skatteintäkter till den offentliga sektorn 2013 Procent av totala skatteintäkter Källa: , ekonomiska vårproposition (prop. 2013/14:100). I framskrivningarna antas skattesatserna på arbetsinkomster, transfereringsinkomster, konsumtion och kapital vara konstanta relativt till respektive skattebas. Det innebär att det bara är förändringar i skattebaserna som påverkar skatteinkomsterna. Skatte- och avgiftsinkomsterna minskar marginellt som andel av BNP. Därefter ökar de något igen och uppgår av BNP (se tabell 3.7). Uppgången i skattekvoten förklaras framför allt av att inkomsterna från skatt på kapital ökar i betydelse. Anledningen är att hushållens nettoförmögenhet, och därmed ränteinkomster, ökar snabbare än BNP. Det beror på att den allt högre medellivslängden medför att befolkningen förväntar sig dels att leva längre som pensionärer och dels en lägre ersättningsgrad i ålderspensions- systemet.43 Hushållen ökar alltså sitt sparande för att kunna finansiera en allt längre pensionärstillvaro med en allt lägre ålderspension. Kapitalinkomsterna ökar också i betydelse över perioden eftersom en allt större andel av befolkningen kommer att vara i de åldrar där nettotillgångarna är som högst. Som nämnt i avsnitt 3.4.1 minskar hushållens konsumtion som andel av BNP , vilket innebär att även inkomster från skatt på konsumtion minskar något. Därefter ökar dock hushållens 43 Som tidigare nämnt innebär ålderspensionssystemet att en ökning i medellivslängden medför en lägre ersättningsgrad om pensionsåldern inte ökar i motsvarande grad. Även om det i scenariot beräknas att pensionsåldern ökar är denna ökning inte lika stor som ökningen i medellivslängden. Därför minskar ersättningsgraden något. Ett makroekonomiskt scenario –2060 Bilaga 1 till LU15 konsumtion som andel av BNP igen och inkomsterna från skatt på konsumtion ökar därför gradvis –2060. Tabell 3.7 Primära offentliga inkomster –2060, procent av BNP Källa: enligt ekonomiska vårproposition (prop. 2013/14:100) samt (2020–2060). Figur 3.21 Offentliga sektorns primära inkomster –2060 1980 1990 2000 2010 2020 2030 2040 2050 2060 Om man till skatte- och avgiftinkomsterna lägger övriga inkomster, härunder tillräknade inkomster och transfereringar från hushåll, företag och utlandet,44 fås de primära inkomsterna. Övriga inkomster antas uppgå till av BNP, samma nivå som genomsnittet för perioden –2013. 44 I tillräknade inkomster ingår framförallt kapitalförslitning. Transfereringar från hushåll och företag består bl.a. av inkomster från taxor och avgifter som betalas av dem som använder en offentligt finansierad tjänst. Bilaga 1 till LU15 Ett makroekonomiskt scenario –2060 3.5.2De primära offentliga utgifterna De primära offentliga utgifterna består av offentlig konsumtion, offentliga transfereringar samt investeringar. Den offentliga konsumtionen utgör mer än hälften av de offentliga utgifterna och är därmed den största utgiftsposten (se tabell 3.8). Den offentliga konsumtionen beskrevs utförligt i avsnitt 3.4.2. Där framgick det att den offentliga konsumtionen som andel av BNP minskar . Därefter ökar den igen till följd av den åldrande befolkningen och uppgår av BNP. är den offentliga konsumtionen därmed högre än i 2018 som andel av BNP. Primära utgifter i den offentliga sektorn 2013 Procent av totala primära utgifter Källa: enligt ekonomiska vårproposition (prop. 2013/14:100). Tabell 3.9 Primära offentliga utgifter –2060, procent av BNP Källa: enligt ekonomiska vårproposition (prop. 2013/14:100) samt (2020-2060). av de primära offentliga utgifterna består av transfereringar till hushåll, företag och utlandet. I transfereringarna inkluderas exempelvis föräldrapenning, sjuk- och aktivitets- ersättning, arbetslöshetsersättning och ålderspension. De offentliga transfereringarna har minskat kraftigt som andel av BNP och uppgick till av BNP 2013. Bland annat på grund av en förväntad nedgång i arbetslösheten minskar transfereringarna som andel av BNP . Ett makroekonomiskt scenario –2060 Bilaga 1 till LU15 Framskrivningen av transfereringarna efter 2018 baserar sig på en beräkning av hur de demografiska behoven av olika transfe- reringsslag kommer att utvecklas. I likhet med konsumtionsut- gifterna är behoven av transfereringar beroende av ålder och kön (se figur 3.22). Transfereringarna ökar med åldern. De är relativt höga i de åldrar då barnafödandet är som högst, men minskar sedan fram till . Bland annat på grund av högre risk för sjukskrivning ökar transfereringarna dock efter . Efter pensionering ökar transfereringarna kraftigt, särskilt till följd av högre utbetalningar från ålderspensionssystemet. I åldern 20–är transfereringarna till kvinnor i genomsnitt högre än till män, bl.a. eftersom barnbidrag hänförs till kvinnan. Figur 3.22 Genomsnittliga offentliga transfereringar per person vid olika åldrar, 2008/2010 Procent av BNP per capita Anm. Utjämnat data baserad på STAR2008 och STAR2010. I framskrivningarna av transfereringarna antas det som utgångs- punkt att livscykelmönstret enligt figur 3.22 gäller 2019. Ersättningarna i transfereringssystemen antas sedan öka med den genomsnittliga löneutvecklingen i ekonomin. Bilaga 1 till LU15 Ett makroekonomiskt scenario –2060 ersättningsgraden i systemen är . Detta gäller även för transfereringssystem som i grunden saknar regler för en automatisk justering, som t.ex. barnbidrag och studiebidrag. Ett undantag från denna generella framskrivningsprincip är utbetal- ningar från ålderspensionssystemet. Ålderspensionerna beräknas i stället med utgångspunkt i gällande regelverk och baserar sig bland annat på den tidigare intjänade arbetsinkomsten samt de indexeringsregler som gäller i systemet.45 I praktiken innebär det att pensionsutbetalningarna följer löneutvecklingen i ekonomin. Utbetalningarna från ålderspensionssystemet påverkas även av de demografiska förändringarna samt ökningen i den genomsnittliga pensionsåldern. I framskrivningen efter 2018 är transfereringarna relativt konstanta som andel av BNP och varierar av BNP (se figur 3.23). Även om den åldrande befolkningen har en viss tendens att pressa upp transfereringarna i framskrivningarna, motverkas detta av att pensionsåldern successivt höjs. En senareläggning av pensioneringen innebär att pensionsutbetalning- arna skjuts . Senareläggningen av pensionsåldern antas dock även innebära att andra transfereringar, t.ex. sjuk- och aktivitetsersättning, ökar.46 Sammantaget innebär det att transfereringarna är relativt stabila . 45Pensionsutbetalningarna för ett givet år beräknas utifrån individens pensionsbehållning, ett delningstal samt lönetillväxten i ekonomin justerad för den s.k. tillväxtnormen. Delningstalet är bestämt av kohortens förväntade återstående livslängd vid pensionerings- tidpunkten, de förväntade arvsvinsterna samt de indexeringsregler som gäller åren efter pensionering. 46I praktiken antas att när pensionsåldern ökar med förskjuts de ålders- och könsspecifika transfereringsutgifterna också med . Det innebär att transfereringarna till en 65-åring blir desamma som till en 64-åring, när pensionsåldern höjs från 65 till . Transfereringarna till en 64-åring ändras dock inte. Ett makroekonomiskt scenario –2060 Bilaga 1 till LU15 Figur 3.23 Offentliga transfereringar 1980–2060 1980 1990 2000 2010 2020 2030 2040 2050 2060 De offentliga investeringarna utgör en relativt liten del av de totala utgifterna. I framskrivningen antas det att de offentliga investeringarna uppgår till av BNP , vilket motsvarar den offentliga sektorns genomsnittliga inve- steringskvot för perioden –2013. har de offentliga investeringarna visserligen legat på en något högre nivå som andel av BNP, i genomsnitt av BNP 2009–2013. Ökningen antas dock vara av tillfällig karaktär. Till följd av krisen dämpades BNP-utvecklingen, som de offentliga investeringarna fortsatte att öka i god takt (se figur 3.24). I framskrivningarna antas de offentliga investeringarna därför återgå till samma andel av BNP som – 2013, dvs. (se figur 3.25). Bilaga 1 till LU15 Ett makroekonomiskt scenario –2060 Figur 3.24 Offentliga investeringar och BNP, 2000–2013 Källa: SCB. Figur 3.25 De offentliga investeringarna 1980-2060 De primära offentliga utgifterna minskar från av BNP av BNP 2018, delvis på grund av åter- hämtningen efter krisen. Framförallt till följd av minskningen av de offentliga investeringarna minskar de primära utgifterna även 2019 Ett makroekonomiskt scenario –2060 Bilaga 1 till LU15 och uppgår av BNP. ökar dock de primära utgifterna igen då den offentliga konsumtionen stiger. uppgår de primära offentliga utgifterna till av BNP. Figur 3.26 Primära offentliga utgifter –2060 1980 1990 2000 2010 2020 2030 2040 2050 2060 ökar de primära inkomsterna, medan utgiftskvoten minskar. Detta innebär att det finansiella sparandet stärks och uppgår av BNP (se figur 3.27 samt tabell 3.10).47 Överskotten innebär att bruttoskulden minskar och netto- förmögenheten ökar, vilket även medför att kapitalinkomsterna stiger. innebär de demografiska förändringarna ett gradvist ökat utgiftstryck. Även om skatteinkomsterna också ökar som andel av BNP är utgiftsökningen kraftigare, vilket leder till en successiv försvagning av det primära sparandet. Runt 2035 övergår det primära sparandet från att vara positivt till att vara negativt. Till följd av en relativt hög nettoförmögenhet är kapitalinkomsterna 47 Det bör noteras att prognosen för det finansiella sparandet 2018 i denna bilaga skiljer sig väsentligt från prognosen enligt budgetpropositionen .