sou · H3B3102 · 2015-12-14 00:00:00 — Vi föreslår därför två olika alternativa scenarier. Ett där utreder samma andel klagomål som , , och ett där utreder av inkomna klagomål. har i samarbete med utredningen genomfört en undersökning för att få en övergripande bild av hur stor andel av klagomålen som skulle utredas med de kriterier som utredningen föreslår för IVO:s utredningsskyldighet. I undersökningen har granskat 150 slumpmässigt utvalda klagomål som utretts vid tre olika avdelningar på myndigheten, och där beslut har fattats under första tertialet 2015. IVO:s undersökning visar att av dagens utredda klagomål skulle utredas med våra föreslagna kriterier. Utredningen anser det därför rimligt att utgå från att den ärendemängd som utreder kommer att minska om de nya kriterierna för utredningsskyldighet införs. Sammantaget innebär detta att de beräkningar som vi genomfört för att uppskatta hur många ärenden som kommer att utreda i det nya klagomålssystemet består av tre led. Vi har först beräknat hur många klagomål myndigheten kommer att ta emot i relation till dagens volym, vilket vi antar blir cirka 60–. Sedan har vi beräknat hur många procent av de klagomål som utreder som skulle utredas i vårt föreslagna system. Detta antar vi vara cirka 60–. I ett tredje led har vi dessutom beräknat hur många färre ärenden som skulle utreda på grund av de nya kriterierna, nämligen . Samtliga kostnader i beräkningarna är omräknade penningvärde, eftersom det är det år då utredningen föreslår att de nya bestämmelserna införs. Nedan presenteras fyra scenarier som utredningen anser åskådliggör möjliga ekonomiska konsekvenser av våra förslag gällande IVO:s verksamhet. Utfallet i varje scenario presenteras i tabell 10.2, se nedan. av dagens volym av klagomål kommer in till och 15 av dessa ärenden utreds. av dagens volym av klagomål kommer in till och 16 av dessa ärenden utreds. 15IVO utreder som av inkomna ärenden. Som en konsekvens av de nya kriterierna utreder av dessa klagomål. utreder alltså (06*0,6) av inkomna klagomål. 16IVO utreder av inkomna klagomål. Detta för att åskådligöra effekten av att fler klagomål ”kommer rätt” när myndigheten tar emot färre ärenden. Som en konsekvens av de nya kriterierna utreder av dessa klagomål. utreder alltså (0,8*0,6) av inkomna klagomål. av dagens volym av klagomål kommer in till och 17 av dessa ärenden utreds. av dagens volym av klagomål kommer in till och 18 av dessa ärenden utreds. * Bygger på av uppskattad snittkostnad för klagomål som tas emot av myndigheten men ej utreds à , och snittkostnad för klagomål som utreds à . Den minskade kostnaden anges penningvärde. ** Här har den resursförstärkning om som utredningen anser att patientnämnderna bör tilldelas, räknats bort. uppger att kostnaden för ett initiativärende/inspektion var . 17IVO utreder som av inkomna ärenden. Som en konsekvens av de nya kriterierna utreder av dessa klagomål. utreder alltså (06*0,6) av inkomna klagomål. 18IVO utreder av inkomna klagomål. Detta för att åskådligöra effekten av att fler klagomål ”kommer rätt” när myndigheten tar emot färre ärenden. Som en konsekvens av de nya kriterierna utreder av dessa klagomål. utreder alltså (0,8*0,6) av inkomna klagomål. Scenarierna visar att , med utgångspunkt från ovan beskrivna antaganden, kommer att ta emot 4 200–4 900 klagomål och utreda 1 512–2 352 av dessa i det föreslagna systemet. Detta innebär en avsevärd reduktion jämfört med , då tog emot cirka 7 000 klagomål, varav cirka 4 200 utreddes. Detta frigör mellan 75–och möjliggör att kan genomföra ytterligare 813–1 298 inspektioner. genomförde 288 inspektioner i hälso- och sjukvården.19 Scenarier som beskriver konsekvenser av ett krav att i första hand framställa klagomål mot vårdgivaren, men med i övrigt oförändrade kriterier för IVO:s utredningsskyldighet Dessa scenarier beskriver konsekvenser av förslaget att IVO:s utredningsskyldighet infaller först när vårdgivaren givits möjlighet att besvara klagomålet, men att kriterierna för utredningsskyldigheten i övrigt förblir de samma som i dag.20 Detta för att visa alternativ till de förslag som utredningen lägger fram. Nedan följer en beskrivning av de antaganden och beräkningar som utredningen gjort. Steg 1 – klagomål som tar emot Enligt samma resonemang som ovan gör vi ett antagande att tar emot färre klagomål i det föreslagna systemet, eftersom fler patienter i första hand kommer att vända sig till vårdgivaren eller patientnämnden. Eftersom alternativet endast innebär en mindre begränsning av IVO:s utredningsskyldighet, bedömer vi att det är fler som kommer att fortsätta att vända sig till med sitt klagomål än vid den större begräsningen. Detta på grund av den information de får av vårdgivare eller patientnämnd eller på grund av att de tror att det är sannolikt att kommer att utreda deras ärenden. Utredningen utgår därför från att kommer att ta emot av dagens volym av klagomål. Utredningen bedömer att det är 19IVO (2015) Årsredovisning 2014, s. 30. 207 kap. 12 § patientsäkerhetslagen. Inspektionen för vård och omsorg får avstå från att utreda ett klagomål om det är uppenbart att klagomålet är obefogat, eller om klagomålet saknar direkt betydelse för patientsäkerheten och det saknas skäl att överväga åtalsanmälan enligt 23 eller 29 §. osannolikt, i alla fall på kort sikt, att skulle ta emot en mindre volym klagomål än i det beskrivna scenariot med de endast till mindre del begränsade kriterierna för utredningsskyldigheten. Steg 2 – klagomål som utreder utreder i genomsnitt av de klagomål som kommer in till myndigheten. Om tar emot färre klagomål än , som vi påstår ovan, kommer det möjligen att innebära att kommer att utreda ett större antal av de klagomål som kommer in till myndigheten enligt resonemanget ovan. Vi beskriver därför två olika alternativ där , som , utreder av inkomna klagomål, eller av inkomna klagomål. Nedan presenteras två scenarier som utredningen anser åskådliggör möjliga ekonomiska konsekvenser av detta alternativ. Utfallet i varje scenario presenteras i tabell 10.3, se nedan. av dagens volym av klagomål kommer in till och av dessa ärenden utreds. av dagens volym av klagomål kommer in till och av dessa ärenden utreds. * Bygger på av uppgivna snittkostnader för klagomål som tas emot av myndigheten men ej utreds à och snittkostnaden för klagomål som utreds à . Den minskade kostnaden anges penningvärde. ** Här har den resursförstärkningen som utredningen anser att patientnämnderna bör tilldelas, på räknats bort. uppger att kostnaden för ett initiativärende/inspektion var . Scenarierna visar att , med utgångspunkt från ovan beskrivna antaganden, kommer att ta emot 5 600 klagomål och utreda 3 360– 4 480 av dessa. I scenario 6 blir klagomålshanteringen dyrare, vilket inte ger något utrymme för omfördelning av resurser till patientnämnden och för utveckling av en patientcentrerad tillsyn. I scenario 5 blir kostnadsminskningen hos större, , men ändå inte av den storleksordningen att vi bedömer att den är tillräcklig för omfördelning av resurser till patientnämnder och till en patientcentrerad tillsyn. Utredningen anser att det är mest sannolikt, och lämpligt, att de förslag som vi lägger fram kommer att få konsekvenser liknande de som presenteras i scenario 2. Scenariot innebär att av dagens volym av klagomål kommer in till och att av dessa inkomna ärenden utreds. Av dessa utreds . utreder alltså av inkomna klagomål. Vårt val grundar sig på följande argument. Utredningen gör bedömningen att av de som anmält klagomål till inte först har varit hos vårdgivaren Detta visar att det finns en teoretisk möjlighet att hälften av de som anmält ett klagomål till skulle kunna vända sig till en annan aktör i det framtida systemet. Enhetlig nationell information, som beskriver att inte utreder ärenden där vårdgivaren inte givits möjlighet att besvara klagomålet samt anger att vårdgivaren och patientnämnden är första linjen i klagomålssystemet, skulle sannolikt leda till att färre patienter vänder sig till i första hand. Vi gör även bedömningen att fler patienter kommer att få sina behov tillgodosedda av den hantering av klagomålet som sker hos vårdgivaren och hos patientnämnden, och att dessa patienter därför inte kommer att vända sig till för en ytterligare bedömning av klagomålet. Sammantaget innebär detta att kommer att ta emot färre klagomål. Vi bedömer det dock inte sannolikt att hela den grupp om av patienter som omnämns ovan kommer att ändra sitt beteende och i första hand vända sig till vårdgivaren eller patientnämnden i det framtida klagomålssystemet, även om patienterna kommer att informeras om att så ska ske. Vi gör bedömningen att en förhållandevis stor grupp patienter kommer att fortsätta att vända sig till direkt. Vår bedömning är därför att kommer att ta emot av dagens volym av klagomål. Det finns inga tydliga tecken på en ökning av antalet klagomål som kommer in till tillsynsmyndigheten. Däremot kan man tänka sig att framtidens patienter, som kan komma att vara bättre informerade och ställa högre krav på vården, eventuellt också kommer att vara mer benägna att klaga. Vårdanalys undersökningar visar att en klart större andel yngre respondenter än äldre uppgav att de velat framföra ett klagomål eller synpunkter, 22 respektive 13 procent.21 Vår bedömning att tar emot av dagens ärendemängd tar således höjd för en eventull ökning av klagomål , och är i vår mening en försiktig bedömning av det minskade antalet klagomål som kommer att komma in till myndigheten. På så sätt undviks att underskatta hur många klagomål som, i alla fall på kort sikt, kommer att inkomna till . Om tar emot av den ärendemängd som inkommer till myndigheten innebär det att de tar emot 4 900 klagomål. Detta innebär en minskning med 2 100 klagomål . 21 Myndigheten för vårdanalys (2015) Patientlagen i praktiken: en baslinjemätning, s. 147. möjligt att antalet anmälningar som inkommer till kommer att minska ännu mer när vårdgivarnas klagomålshantering har förbättrats ytterligare och det nya systemet är väletablerat. utreder i genomsnitt av de klagomål som myndigheten tar emot. Utredningen anser dock att om det blir färre patienter som skickar in anmälningar till bör de anmälningar som inkommer i större utsträckning vara sådana som faller inom ramen för IVO:s utredningsskyldighet. Vi har därför i det scenario som vi valt bedömt att det är sannolikt att kommer att utreda av de klagomål som inkommer till myndigheten. har undersökt hur stor andel av de klagomål som myndigheten utreder som skulle utredas med de nya kriterier som vi föreslår, vilket resulterade i . Utredningen anser att undersökningen är ett tillförlitligt underlag och bedömer att en sådan minskning är sannolik. Vi har därför minskat antalet ärenden som ska utreda med . Vi bedömer därför att det är sannolikt att kommer att utreda 2 352 klagomål till en kostnad av . kommer sannolikt ta emot 2 548 klagomål som inte kommer att utredas men måste behandlas av myndigheten, till en kostnad av . Kostnaden för IVO:s klagomålshantering är enligt utredningens beräkningar . Utredningen bedömer således att det, som ett resultat av våra förslag, kan anses skapas ett finansiellt utrymme om inom IVO:s anslag. Konsekvenser av utredningens övriga förslag Utredningen föreslår att ska säkerställa att patienterfarenheter fortlöpande används som underlag för beslut om tillsynens inriktning. Myndigheten ska även inom ramen för sin tillsyn höra patienter och närstående om de förhållanden som tillsynen rör, om detta inte är olämpligt eller obehövligt. Detta kan innebära att det måste ske en viss metodutveckling på myndigheten. Denna utveckling anser vi dock vara en del av den metodutveckling som myndigheten fortlöpande måste bedriva med hänsyn till hälso- och sjukvårdens ständiga förändring, och ryms därmed inom nuvarande anslag. Övriga förslag bedöms inte påverka IVO:s kostnader. 10.2.2Konsekvenser för landsting och kommuner Enligt gällande och föreslagen lagstiftning ska varje landsting och varje kommun ha en eller flera patientnämnder. I princip samtliga kommuner har slutit avtal med landsting om att patientnämnd även ska hantera klagomål avseende sådan hälso- och sjukvård för vilken kommunen är huvudman. Inledningsvis beskrivs konsekvenserna av IVO:s förändrade utredningsskyldighet för patientnämnderna. Sedan beskrivs konsekvenser relaterade till det förtydligade uppdrag som utredningen föreslår för nämnderna. På grund av svårigheter att förutse patienters och närståendes beteenden i det nya klagomålssystemet samt på grund av att patientnämndernas registrering och arbetssätt skiljer sig åt , finns ett antal osäkerhetsfaktorer i utredningens beräkningar. Vi anser dock att antagandena och beräkningarna nedan på en övergripande nivå beskriver vilka konsekvenser våra förslag kommer att få för nämndernas verksamhet. finns i landet 17 patientnämnder i län där befolkningen varierar mellan cirka 443 000 invånare () och 127 000 invånare (). Många av dessa län har cirka 300 000 invånare.22 Dessa patientnämnder tar emot mellan cirka 550 ärenden och 1 500 ärenden per patientnämnd. En del av skillnaderna i antalet ärenden hos dessa patientnämnder beror på olikheter i hur man registerar och definierar ärenden. sticker ut som den absolut minsta regionen med cirka 57 000 invånare och 217 klagomål. I de tre storstadsregionerna finns det tre patientnämnder som har ett befolkningsunderlag om 2,2 miljoner invånare (), 1,6 miljoner invånare () respektive 1,3 miljoner invånare ().23 Dessa patientnämnder tar emot cirka 5 000 ärenden var . 22Befolkningsstorlek per län –, SCB. Konsekvenser av IVO:s förändrade utredningsskyldighet En del av de klagomål som hanterar ska i stället patientnämnderna och vårdgivarna ta omhand om våra förslag genomförs. Utredningen bedömer att av de 2 100 klagomål som uppskattningsvis inte kommer att anmälas till enligt det valda scenario 2, se tabell 10.2, skulle sannolikt en större del framställas till vårdgivaren. Undersökningar från Vårdanalys och från Svenskt kvalitetsindex visar att anmälare verkar vända sig till vårdgivaren i första hand. Vi gör därför antagandet att två tredjedelar eller 1 400 klagomål skulle skickas in till vårdgivaren och en tredjedel, 700, till patientnämnden. skulle i det nya systemet inte utreda 2 548 av de klagomål som skulle komma in till myndigheten. Vi antar att av anmälarna i dessa ärenden först framställt sitt klagomål till vårdgivaren, eftersom vi anser att det är sannolikt att många, dock inte alla, anmälare följer den enhetliga nationella information om klagomålssystemets uppbyggnad som vi föreslår ska tas fram. När beslutar att inte utreda dessa klagomål är det ingen idé att skicka tillbaka dem till vårdgivaren eller patientnämnden utan de avslutas hos . 1 707 ärenden avslutas på detta sätt. Kvar blir 841 ärenden som kan överlämnas till patientnämnden eller vårdgivaren, eftersom vårdgivaren inte har fått möjlighet att besvara klagomålet. Om hälften antas överlämnas till vårdgivaren och hälften till patientnämnden blir det 420 ärenden till patientnämnden och 420 ärenden till vårdgivarna. Totalt sett uppskattas patientnämnden därför ta över 1 120 ärenden från och vårdgivarna 1 820 ärenden. Se tabell 10.4 nedan. Patientnämnderna skulle alltså ta över 1 120 klagomål från enligt våra antaganden och beräkningar. Dessa har vi fördelat per patientnämnd utifrån hur många klagomål som inkom till per län . Utifrån den enkät som skickats ut till samtliga patientnämnder har utredningen beräknat att en årsarbetskraft hos patientnämnden kan handlägga cirka 365 ärenden. I tabell 10.5 nedan redovisas antal ärenden från som patientnämnderna skulle ta emot fördelat per län samt vilken andel av en årsarbetskraft de nya ärendena som nämnderna tar över från skulle ta i anspråk. Tabellen visar att antalet nya ärenden skulle variera stort mellan olika patientnämnder. De tre patientnämnderna i storstadsregionerna skulle ta emot 135–259 nya ärenden per patientnämnd. De resterande mindre patientnämnderna skulle ta emot 10–45 nya ärenden per patientnämnd. Vid de tre patientnämnderna i storstadsregionerna skulle de nya ärendena ta 37–av en årsarbetskraft i anspråk per patientnämnd. Vid de mindre patientnämnderna skulle de nya ärendena ta 3–av en årsarbetskraft i anspråk per patientnämnd. Konsekvenser relaterade till patientnämndernas förstärkta uppdrag Utredningens förslag om ett förstärkt och förtydligat uppdrag för patientnämnderna innebär i huvudsak att patientnämnderna kommer att fortsätta arbeta på ett liknande sätt som . Utredningen bedömer dock att våra förslag kommer att innebära ett ökat antal ärenden, vissa nya uppgifter och därmed en höjd ambitionsnivå för nämnderna. På så sätt aktualiseras finansieringsprincipen och landstingen bör kompenseras för ökade kostnader. Det faktum att patientnämnderna i större utsträckning ska kunna erbjuda stöd och hjälp till patienter och ha en aktiv roll i att säkerställa att patienter får svar av vårdgivarna, exempelvis genom att skriva inlagor eller delta på möten, bedömer vi sammanlagt får konsekvensen av en ökad resursåtgång för patientnämnderna. Utredningens enkät som skickats ut till samtliga patientnämnder visar en viss variation i hur ofta medarbetare från patientnämnden deltar på möten mellan vårdgivare och patient. De flesta patientnämnder deltar ibland eller sällan på dessa möten. I diskussioner med patientnämnder har det framkommit att det inte finns någon stor efterfrågan på att nämnderna ska delta på möten med vårdgivare. Utredningen bedömer dock att vårt förslag kommer att leda till att fler nämnder kommer att delta på möten med patienter. Det är dock inte sannolikt att ökningen av antalet möten kommer vara hög. Därför bedömer utredningen att förslaget kommer innebära en viss men inte betydande kostnadsökning. Utredningens enkät till patientnämnderna visar en ännu större variation i nämndernas svar om hur ofta patientnämndernas medarbetare hjälper patienter att skriva anmälningar eller inlagor. I vissa landsting var detta mycket vanligt, i vissa landsting förekom det aldrig, men det vanligaste svaret var att nämnderna ibland hjälper till att skriva anmälningar eller inlagor. Om patienten har behov av särskilt stöd för att få svar på sina frågor bör nämnderna kunna hjälpa till att sammanfatta frågeställningar och formulera en anmälan. Då flera nämnder redan gör detta i viss utsträckning bedömer utredningen att förslaget kommer att innebära ökade kostnader i olika utsträckning för olika nämnder. Utredningen föreslår även att det i lagen om stöd vid klagomål mot hälso- och sjukvården ska anges att om patienten är ett barn ska barnets bästa särskilt beaktas. Klagomål från barn bör hanteras skyndsamt och en mognadsbedömning bör göras huruvida barnet kan tillgodogöra sig svaret från vårdgivaren utan en vårdnadshavares eller annan vuxens stöd. Nämnden ska även ge barnet sådan information som behövs för att barnet ska kunna ta tillvara sina intressen i hälso- och sjukvården samt säkerställa att barnet får ett svar som det kan förstå. Patientnämnderna tar mycket sällan emot klagomål från barn. i har inrättat en speciell barntelefon och tagit fram en folder riktad till barn om hur man klagar på vården. Trots detta har inga barn ringt till barntelefonen. Utredningen bedömer det därför som osannolikt att antalet barn som kontaktar patientnämnderna skulle öka avsevärt i och med utredningens förslag. Även om några barn skulle höra av sig till varje nämnd skulle det ändå inte innebära några kostnadsökningar, eftersom ärendena är så få. Förslaget att nämnderna ska analysera inkomna klagomål och synpunkter och därefter uppmärksamma eller kommunen på riskområden och hinder för en säker- och patientcentrerad vård bedömer vi kommer att innebära en ökad resursåtgång, då analyser av ärenden på aggregerad nivå med fokus på klagomålens innehåll är ett nytt uppdrag. De flesta patientnämnder gör en sammanställning av de ärenden som inkommit i sin årsrapport. Några få nämnder gör en analys av klagomålens innehåll, men de flesta redovisar endast statistik över exempelvis hur många klagomål som inkommit inom vissa kategorier och åldersgrupper. Det föreslagna analysarbetet kommer således sannolikt att innebära att nämnderna kommer att behöva kompetensförstärkning samt skapa strukturer och metoder för analys av ärenden. Vidare måste arbetstid läggas på att utföra analyser samt att återkoppla slutsatser till politiska organ i landsting eller kommun. Det är svårt att exakt förutsäga vad ovanstående förslag kommer att få för konsekvenser för nämndernas arbetsbelastning och kostnader. Utifrån underlag inkomna från patientnämnderna bedömer utredningen att analysarbetet kommer att innebära att varje patientnämnd behöver resurstillskott motsvarande ungefär en halvtidstjänst. Sammanlagda konsekvenser för patientnämnderna Nämnderna bedöms ta emot ett antal nya ärenden från . Enligt tabell 10.5 skulle de 18 mindre patientnämnderna ta emot 10–45 nya ärenden och patientnämnd. Detta skulle ta 3–av en årsarbetskraft i anspråk per patientnämnd. De tre patientnämnderna i storstadsregionerna skulle ta emot 135–259 nya ärenden och patientnämnd. De nya ärendena skulle ta 37–av en årsarbetskraft i anspråk hos dessa patientnämnder. Vi har fått in underlag från 17 mindre patientnämnder som anger att de uppskattar att totalt sett kommer utredningens förslag innebära kostnadsökningar på eller en ny anställd. Två större patientnämnder i storstadsregionerna bedömer dock att de ekonomiska konsekvenserna av utredningens förslag kommer att blir betydligt mer långtgående för deras verksamhet. Nämnderna uppskattar att kostnadsökningen blir 3,8–. Nämnderna uppger även att det är svårt för dem att anställda medarbetare på deltid, delvis för att det är svårt att rekrytera kvalificerad personal till dessa tjänster, men även för att det är olämpligt att en anställd på patientnämnden har en anställning exempelvis någon annanstans i . Detta på grund av vikten av ett oberoende arbetssätt hos patientnämnden. Sammanfattningsvis skulle de 18 mindre patientnämnderna ha behov av en resursförstärkning motsvarande 3–av en årsarbetskraft per hantera nya ärenden som tidigare hanterat direkt. Till detta tillkommer en halvtidstjänst för att analysera klagomål samt ökad resursåtgång för att i större utsträckning erbjuda hjälp att formulera och skriva inlagor samt delta på möten. Totalt bedömer utredningen att förslagen innebär kostnadsökningar motsvarande i genomsnitt en heltidstjänst eller per 18 mindre patientnämnderna. Detta motsvarar per patientnämnd penningvärde. Vid de tre patientnämnderna i , och skulle de nya ärendena ta 37–av en årsarbetskraft i anspråk per patientnämnd. Man kan också anta att den analys som ska utföras kommer att bli mer komplex, då man vid de tre större patientnämnderna kommer att ha ungefär fem gånger så många ärenden som underlag för analysen. därför att dessa tre patientnämnder kommer att få ökade kostnader som motsvarar en heltidstjänst för att utföra analysuppdraget. Ett exempel här skulle kunna vara att man har behov av en controller på och en statistiker på . De tre större patientnämnderna har även ett betydligt större befolkningsunderlag och hanterar upp till fem gånger fler ärenden än de mindre patientnämnderna. De kommer således att hantera betydligt fler ärenden där patienter kommer att behöva extra stöd, exempelvis skrivhjälp samt delta på möten, än de små patientnämnderna. Utredningen anser därför att de tre större patientnämnderna behöver ett större tillskott av resurser än de 18 mindre patientnämnderna. Totalt sett bedömer utredningen att de framlagda förslagen innebär kostnadsökningar motsvarande i genomsnitt tre heltidstjänster eller per i , och . Detta motsvarar per nämnd penningvärde. Sammanlagt innebär utredningens förslag kostnadsökningar för patientnämnderna motsvarande . Både kommuner och landsting är enligt lag skyldiga att ha patientnämnder.