sou · H3B394 · 2015-11-05 00:00:00 — taliserad teknik öppnat upp för nya och i flera fall mer effektiva former av deltagande. Digitala tjänster och produkter låter människor i större utsträckning hantera egna myndighetsärenden via exempelvis och e-tjänster, och har gjort det möjligt att ta en mer aktiv patientroll genom att mäta och utvärdera sin hälsa – t.ex. genom hälsoapplikationer i en iWatch och webbplatser så som . Digitali- seringen har möjliggjort att det blivit väsentligt enklare för företag att låta sina kunder ta en aktiv roll i personaliseringen av såväl de produkter de rekommenderar som utförandet av de produkter som de köper, som att ”skräddarsy” sin bil. Digitaliseringen har alltså på många sätt och inom många verk- samheter luckrat upp gränserna mellan producent och konsument.3 Det är en utveckling som även påverkat journalistiken, nyhets- medierna och dem som tidigare benämndes läsare, tittare, lyssnare eller andra slags nyhetsanvändare. I de följande avsnitten i detta kapitel redovisas och diskuteras hur dessa processer har utvecklats – och fortsätter att utvecklas – inom, i relation till samt bortom journalistiken. En utgångspunkt för är att demokratin och mångfalden skulle stärkas om medieborgare mer specifikt produ- cerar och publicerar nyheter, antingen via egna medier och plattformar, s.k. medborgarjournalistik, eller genom involvering via de etablerade nyhetsmediernas medier och plattformar, s.k. del- tagandejournalistik. Denna tes är dock kopplad till flera utma- ningar, inte minst att mångfald av innehåll inte är detsamma som att innehållet är verifierat eller kvalitativt. En annan fråga är med vilka glasögon vi närmar oss journalisternas respektive medie- borgarnas bidrag och om denna form av innehållsproduktion nöd- vändigtvis måste ske inom de etablerade nyhetsmedierna eller i vad mån det låter sig göras via andra medier och plattformar. 3 Bruns, Axel (2012). Reconciling community and commerce? Collaboration between produsage communities and commercial operators. Information, , 15(6), s. 815–835. 4.3Nyhetsmediernas relation till medieborgarna Detta avsnitt diskuterar hur nyhetsmedier i sina digitala platt- formar såväl underlättar som begränsar medborgarnas möjligheter att agera som medieborgare. övergripande utgångspunkt är att det sker ett ömsesidigt och mycket viktigt samspel mellan medier och medieborgare. Medier erbjuder vissa funktionaliteter och värden, som informationsförmedling, gemen- skap och/eller underhållning via text, ljud, bild, video, men också funktioner för att själva producera och sprida innehåll. Vissa av dessa är någorlunda beständiga, medan andra förändras och ytter- ligare värden tillkommer. De funktioner som tillhandahålls möjlig- gör – kanske rentav stimulerar till – en specifik användning. Detta resonemang gäller inte endast digital design, men också tillgängliggörande av nyhetsmedier i en bredare bemärkelse. En internationell jämförelse av tv-nyheter kan tjäna som exempel: I tar man i jämförelse med och flera andra europeiska länder del av lite tv-nyheter. En förklaring är brister i utbudet: de kommersiella tv-bolagen i sänder i princip inga nyheter under bästa sändningstid. I länder med bra utbud av tv-nyheter under bästa sändningstid, framför allt i länder med offentligt finansierade tv-medier, såsom SVT, är tittandet på tv-nyheter följaktligen väsentligt mer utbrett.4 Att medierna tillhandahåller innebär emellertid inte per auto- matik att medborgarna tar del av det.5 De väljer själva i hög utsträckning vad de vill göra och inte göra med medier, beroende på vilka resurser de har och vad de vill få ut av sin medie- användning.6 Det centrala i detta resonemang handlar om vad medierna faktiskt möjliggör och inte möjliggör, och hur medie- borgarna agerar utifrån detta.7 Mer specifikt fokuserar detta avsnitt på den nästintill revolu- tionerande teknikutveckling som skett och som skapat nya och 4Aalberg, , (2012). How Media Inform Democracy – A Comparative Approach. 5Graves, (2007). The affordances of Blogging: a case study in culture and technological effects.Journal of Communication Inquiry 31, s. 331–345. 6Ruggiero, (2000). Uses and Gratifications theory in the 21st century, communication and society, 3(3), s. 3–37. 7Hutchby, (2001). Technologies, texts and affordances. Sociology: the , 35, s. 441–456. väsentligt bättre förutsättningar för medieborgare att själva produ- cera och distribuera olika slags medieinnehåll. Det handlar om den sociala arkitektur som möjliggör ett brett medborgerligt del- tagande,8 som kan tillvarata potentialen i kollektiv intelligens och medskapande av innehåll.9 Utvecklingen har inneburit enorma möjligheter när det gäller att individualisera distributionen efter varje medborgares unika behov och har också bidragit till att stärka tillgängliggörandet av medier. Exempelvis kan människor med synnedsättning i digitala platt- formar anpassa textstorlek, en omöjlighet med den forna tryckta tidningstexten vars grad valts ut för att passa vad en genomsnittlig medborgare bedömer som läsbart. Talsyntes och mobilapplika- tioner höjer ribban för vad som är möjligt. ska noteras att det finns påtagliga tillgänglighetsproblem hos de alltmer populära sociala medierna, exempelvis för dövblinda och människor med lässvårigheter, vilket också framkom i en utvärdering av flera sociala medier 2010.10 När de traditionella medierna, med utgångspunkt i de digitala möjligheterna, breddat sitt erbjudande har landskapet förändrat karaktär. Kapitel 3 har visat hur nyhetsanvändningen snabbt har kommit att förknippas med digitala plattformar, särskilt bland vissa grupper av medborgare. Nyhets- mediernas funktionalitet och värdeerbjudande utformas genom ett samspel mellan människor och digital teknik,11 där exempelvis automatisering av journalistiken blir alltmer utbredd och avan- cerad.12 I de fall detta har gjorts har det vanligtvis tydligt markerats ut vad som är redaktionellt innehåll och vad som är innehåll produ- cerat av medieborgare, ofta genom särskiljande redigering (färger, ramar, upplysningstext). Åsikterna går isär om huruvida med- borgar- och deltagandejournalistik kan ta plats som en viktig del av 8O’, (2007) What is Web 2.0: design patterns and business models for the next generation of software, Communications & Strategies, 65(1), s. 17–37. (1997) Collective Intelligence: Mankind’s Emerging World in Cyberspace, Perseus Books, , MA. 10Cederbom, , , , (2010). Funka.nu – Tillgänglig- hetsgranskning av sociala medier, PTS-ER-2010:32. 11Lewis, , (2015). Actors, Actants, Audiences, and Activities in Work, Digital Journalism, 3(1), s. 19–37. 12Westlund, (2013). : Review and Model of Journalism in an of Mobile Media, Digital Journalism, 1(1), s. 6–26. Ur ett demokratiskt och medborgerligt perspektiv har det i återkommande fall betonats att digitalt deltagande är positivt. Från en kommersiell synvinkel är värdet mer oklart, bortsett från möjligheten att få innehåll producerat till låg eller ingen kostnad alls. Denna åsikt har framkommit såväl under samråd med branschen som genom diskussioner med de till utredningen knutna medieexperterna. Potentiellt skulle det kunna handla om nya intäktsströmmar, stärkt lojalitet, stärkt varumärke – men om nyhetsmedieföretag anser sig ha lite att vinna på ett utökat digitalt deltagande, lär få dylika satsningar lanseras, särskilt i en i övrigt pressad kontext då företagsledningarna måste prioritera hårt. Att nyhetsmedierna värnar journalisternas traditionella funktion och professionella kontroll handlar – enligt de själva – framför allt om att viljan att försvara etik och kvalitet, men också om att ta ansvar. Deras erfarenhet är att det är svårt att upprätthålla det senare inom ramen för även de mest enkla former av del- tagandejournalistik och den typ av interaktiva upplevelser som erbjudits , exempelvis öppna kommentarsfält. Exempelvis har DN genom DN Idé erbjudit möjligheter att följa nyhetsmakeriet från insidan, Norran har tidigare öppnat nyhetsredaktionen och bjudit in medieborgare att hjälpa till att utforma såväl agendan som innehållet. Det kan mycket väl finnas goda redaktionella och demokratiska skäl till de satsningar som görs, men i de flesta fall finns påtagliga krav på att dessa kan motiveras också ur ett affärsmässigt perspektiv. satsning på debattforumet Newsmill (2008–2013) kan tjäna som exempel. Newsmill växte snabbt i popularitet, hade som mest omkring 80 000 till 100 000 unika besökare , och publicerade totalt omkring 6 000 artiklar av diverse medieborgare (inklusive experter) som bidrog till mångfalden med sina perspektiv och erfarenheter. Webbplatsen fokuserade på nyhetskommentarer och debatt och blev nominerad till i kategorin Årets förnyare för sitt bidrag till opinionsjournalistikens utveckling. Newsmill lades ner . Verksamheten bar då sina egna kostnader, men uppnådde trots detta inte affärsmässiga förväntningar.13 Uppfattningarna om Newsmill var delade: webbplatsen fick kritik av somliga journalister, bl.a. med hänvisning till ”fördumning” och att personer med nazistisk ideologi tillåtis skriva texter.14 Det finns med andra ord utmaningar kring att uppnå såväl ekonomiskt bärkraftig verksamhet som ett kvalitetssäkrat innehåll. Detta kapitel visar att medieborgarna inte bidrar på ett långsiktigt hållbart och tillräckligt aktivt vis till journalistiken för att det skulle ha någon nämnvärd påverkan på helheten. Såväl journalistiken som journalister behövs. Det är följaktligen inte möjligt att föra ett resonemang om att medieborgare skulle kunna fylla de luckor i lokal nyhetsbevakning som kan uppstå om tidnings- företag stänger ner sin verksamhet på vissa orter. 4.3.1Design för digitalt deltagande Möjligheter och begränsningar till interaktivitet påverkas via designen av nyhetsmedierna. I detta avsnitt behandlas de sätt på vilka nyhetsmedier möjliggör digitalt deltagande via sina egna digitala plattformar, inte i vad mån de interagerar med medie- borgare via andras plattformar. Detta är självfallet en signifikant avgränsning med tanke på att nyhetsmedierna förflyttat mer och mer av sin interaktion med medieborgarna till andras digitala plattformar, i synnerhet Twitter och Facebook. Den förflyttningen – från plattformar de äger och kontrollerar själva till plattformar andra styr över – innebär att såväl det offentliga samtalet som intäkter förskjuts till dessa plattformar. Det råder inga tvivel om att det finns många goda exempel på hur nyhetsmedier främjat digitalt deltagande och enga- gemang via sociala medier. Ett exempel är när DN lanserade kampanjen #jagdelar med det explicita syftet att ”stå upp för medmänsklighet och humanitet”. Kampanjen fick stöd av 100 kända svenskar, och har spridits brett. Detta avsnitt avser fortsättningsvis diskutera hur nyhetsmedier möjliggjort eller begränsat digitalt deltagande via sina egna platt- 13Bygger på uppgifter lämnade av . Se även: sv.wikipedia.org/wiki/Newsmill. 14Ge inte Newsmill , Journalisten, publicerad . Det finns likheter, men också väsentliga skillnader, vad gäller att interagera med en stationär eller bärbar dator, en surfplatta, en smart mobil eller en ”smart watch.” Hårdvaran begränsar vad som är möjligt att åstadkomma med olika slags mjukvara, och det är i kombination med den senare som användarupplevelsen tar form. Den upplevelse olika plattformar erbjuder kan såväl begränsa som möjliggöra medieborgarnas deltagande. Designen av de digitala plattformarna sätter ramarna för såväl innehållsproduktionen – så som den journalistiska nyhetsprocessen – som för förutsättningarna för medieborgare att bli delaktiga i denna. Hur olika slags användarupplevelser faktiskt utvecklas är sammankopplat med incitamenten för organisationen att ta en viss riktning, såsom dess redaktionella och affärsmässiga mål, liksom dess organisationskultur. kan dessa vara i konflikt med varandra, eller andra strukturer, strategier och kulturer som har anammats inom organisationen.15 Exempelvis kan nämnas att (2012). The Tension between Professional Control and Open Participation: Journa- lism and It’s Boundaries. Information, , 15 (6) s. 836–866; , . (2011). Work – Sensemaking of the Mobile Media (R)evolution, : JMG Bokserie no. många svenska nyhetsmedier möjliggjorde för med- borgare att kommentera nyheter på sina nyhetssajter. Emellertid har det utbredda näthatet – bland annat rasism, grova personliga påhopp, hot om våld – resulterat i att många nyhetsmedieföretag valt att begränsa eller helt stänga ner möjligheten att kommentera artiklar. I ett försök att begränsa näthatet men möjliggöra digitalt deltagande införde flera dagstidningar omkring 2011/2012 – såväl som mindre aktörer som – att kommentarer endast kunde skrivas om man var inloggad via sitt Facebook-konto. På så vis var medborgaren inte anonym, och förväntades därmed hålla sig till reglerna. Det har skett en för- bättring, men även efter denna nyordning förekommer hat och hot på dessa nyhetssajter. Därtill inte sagt att involvering av medieborgare genom kom- mentarer till journalistiskt innehåll behöver resultera i hätska och destruktiva diskussioner. Exempelvis visar en forskningsstudie kring kommentarsfälten för The Guardians rapportering kring ett av FN:s klimatmöten att medieborgarna på många sätt bidrog till en nyanserad och fördjupande diskussion. Bland förklaringarna hör att det var ett specifikt ämne som lockade medieborgare med hög kompetens, samt att på ett aktivt sätt övervakade och modererade kommentarsfälten. Journalisterna själva var positiva till medieborgarnas medverkan, men det skedde liten direkt interaktion mellan journalist och medieborgare, interaktionen skedde mestadels medieborgare emellan.16 För att utveckla och erbjuda bra användargränssnitt krävs genomarbetad s.k. user experience design (UX)17. UX design handlar om att förbättra användarens upplevelse och nöjdhet genom god tillgänglighet, användarvänlighet och användbarhet, bl.a. genom estetiska kvaliteter. Det handlar också om att designa för ett bra samspel mellan människa och maskin, s.k. människa-dator inter- 16Graham, , (2015). A of Two Stories from “the ”: Comment Fields at , /Politics, 20(3), s. 17Buxton, (2007). Sketching user experiences: getting the design right and the right design. aktion (MDI),18 och att detta passar in i det större organisatoriska sammanhanget. UX är ett användarcentrerat perspektiv som i grunden innefattar MDI men sträcker sig till alla interaktioner en användare har med ett system, en produkt eller en tjänst. Det innebär att UX också innefattar själva hur själva innehållet presen- teras, tjänstedesign och affärsmodeller och skapande av inter- aktioner på och vid sidan av plattformar. Användbarheten och användarvänligheten i den digitala designen kan såväl främja som hindra olika slags beteenden. Det bredare begreppet interaktionsdesign inbegriper all slags design (produkter, tjänster, miljöer, system etc.), och handlar om att skapa användbarhet och nytta för människor.19 Interaktions- design strävar efter en utformning så att människor enkelt ska förstå vilka valmöjligheter de har, och hur de exempelvis navigerar sig fram på en sajt. Interaktionsdesign och det designtänkande20 som den bygger på innefattar också metoder för problem- formulering, idégenerering, utveckling och testande av innova- tioner som bygger på brett deltagande, experimenterande och iterativ design. I finns en lång tradition av “del- tagandedesign”21 som bygger på involvering av användare och kompetenser från hela organisationen i designarbetet. Att integrera affärsidén med bra UX design är centralt för samtida nyhetsmedieföretag, och är något som de relativt unga amerikanska företagen redan lyckats väl med. Framgångsrik design kan ur nyhetsmedieföretags perspektiv resultera i att människor finner relevant innehåll och navigerar runt länge och att de kommer tillbaka ofta till en nyhetssajt. Användarvänlig design kan också leda till det motsatta, nämligen att människor upplever att de snabbt blir klara med att använda en sajt eller applikation. Exempelvis har Google nått stor framgång genom att människor snabbt hittar det de söker, och att de därmed kan navigera sig vidare. (2012). The Human-Computer Interaction Handbook: Fundamentals, Applications, Third Edition. 19Cross, (2007). Designerly Ways of Knowing. 20Brown, (2009). Change by Design: Innovation. 21Bjögvinsson, , , , & Hillgren, (2012). Design Things and Design Thinking: . Design Issues, 28(3), s. 101–116. Enkelheten i användarupplevelsen på de offentligt finansierade mediernas plattformar skapar en konkurrensfördel. När de kom- mersiella medierna i ökande utsträckning kräver inloggnings- förfarande och/eller betalning medvetandegörs medieanvändarna om att de måste fatta ett köpbeslut. Radio- och tv-avgiften faktu- reras däremot inte via plattformarna och påverkar inte användar- upplevelsen varje gång de ska titta, lyssna eller läsa på /SVT/UR:s webbplatser. Vilka är det då som utvecklar eller, rentav bestämmer över, designen av digitalt deltagande inom nyhetsmedier? Svaret är att det varierar. I vissa fall, som i fallet Dansk Radio (DR), tar egna medarbetare fram näst intill all digital design på egen hand. I andra fall, som för de mediehus som är med i utvecklingsbolaget (med i spetsen), samarbetar man med andra i denna utveckling. Det är också vanligt förekommande att mediehusen köper in olika digitala system och tjänster av externa leverantörer (konsult- och mediebolag etc.), ibland med hemvist i andra länder än . Med andra ord utformar och tillhandahåller utländska företag en del av de digitala plattformar som svenska nyhetsmedier använder sig av, och som sätter de grundläggande villkoren för digitalt del- tagande. Likaså är det endast dessa utländska företag som har insyn i vissa relevanta, detaljerade och sofistikerade datamängder, vilket begränsar de insikter och kunskaper som svensk mediebransch och medieforskare kan utveckla.22 Ofta har medarbetare i tidningsföretag – från såväl redaktionen, som marknads- och it-avdelningen – förhandlat sig fram internt till den design som ska användas exempelvis i en nyhetsapplikation. Har medarbetarna negativa erfarenheter av försök med digitalt deltagande överförs dessa från en kontext (webbplats) till en annan (mobilapplikation), med följden att tidningsföretaget begränsar möjligheterna till digitalt deltagande.23 Utfallet har sedan tillämpats inom det fortsatta interna arbetet. Därtill har dessa erfarenheter kommunicerats till andra svenska tidningsföretag, liksom till 22Ruths, , (2015). Social media for large studies of behavior Large-scale studies of human behavior in social media need to be held to higher methodological standards, Science, 346 (6213), s. 1063–1064. 23Westlund, (2012). Participation-centric: On the Shaping of Mobile Media, Northern Lights, 10(1), s. 107–121. tidningsföretag i andra länder. Att företag såväl kommunicerar med – och lär av – varandra är gängse. Formella såväl som informella utbyten av erfarenheter sker i många branscher. Att ta efter ledande aktörers satsningar och strategier är heller inget ovanligt. Legitimi- teten att göra som andra kan vara viktigare än djupgående bedöm- ningar av om en specifik satsning skulle ligga i linje med ett företags strategi och rymmas inom befintliga resurser. Resultatet blir att flera aktörer tar efter de ansatser som vissa mer innovativa medieföretag utvecklar i en tidig fas. Svenska nyhetsmedier studerar och lär av såväl varandra, som internationella nyhets- medier, och även digitala giganter och företag verksamma inom andra branscher.24 Inom dagspressen har nationella och internationella bransch- organisationer bedömts ha betydelse för de förändringar som sker inom enskilda företag.25 Vad de framgångsrika medieföretagen lyckas med anammas ofta som sanning för vad som bör göras, medan vad dessa företag inte lyckas med ses som exempel på vad andra inte bör satsa på. I relation till deltagande i den journalistiska nyhetsprocessen har det skett en begränsning av medieborgarnas möjligheter till digitalt deltagande via nyhetsmediernas egna platt- formar. Likriktningen riskerar att minska mångfalden, men också att enskilda aktörer inte väger in de specifika förhållanden som råder på just deras marknad. Det är exempelvis inte fruktbart för ett mindre företag att anamma de ansatser som större aktörer utvecklat, i synnerhet de som har sin hemvist i andra länder.26 Vad som framträder som legitima satsningar utifrån ledande företags satsningar kan mycket väl falla väsentligt sämre ut för dem som tar efter. Det är såväl svårt som dyrt för mindre nyhetsmedieföretag att dedicera resurser till tät kommunikation och informations- utbyte med medieborgare. En första slutsats är att design påverkar deltagande, en andra slutsats är att nyhetsmediernas kunskap om och sätt att prioritera, 24Westlund, (2011). Work – Sensemaking of the Mobile Media (R)evolution, : JMG Bokserie no. 25Nordqvist, , , . & Pesämaa, (2010). as Change Agents: The Institutional Roles of , , 7(3), s. 51–69. (red.) (2015). Local Journalism: the decline of newspapers and the rise of digital media. och organisera arbetet med design på, varierar kraftigt, som en tredje slutsats är att flockbeteenden och legitimitets- strävanden bidrar till likriktning i de användarupplevelser som nyhetsmedieföretagen erbjuder. 4.3.2Nyhetsmediernas möjliggörande av medborgardeltagande Medborgarnas ökade orientering mot digitala medieteknologier har resulterat i en medieutveckling som är tätt kopplad till inter- aktivitet och deltagande. Sociala medier påverkar på ett funda- mentalt sätt samhället i allmänhet och nyhetsmediernas roll i synnerhet. För journalisternas del handlar det om hur de hanterar sociala medier i nyhetsprocessen,27 och mer allmänt i sitt yrke. Empiriska studier kring svenska journalister har visat att det i första hand är de som själva använder sociala medier ofta som är mest positivt inställda till att ha dialog med medieborgarna.28 Det finns väsentliga skillnader mellan olika slags digitalt deltagande. och framför tre nivåer:29 –Låg involvering – exempelvis att göra egna inställningar för personaliserat innehåll, liksom att delta i röstningar och gilla händelser i sociala medier. –Medelhög involvering – exempelvis att kommentera eller på andra vis uttrycka sin åsikt. –Hög involvering – exempelvis att skapa och publicera olika slags innehåll. 27Belair-Gagnon, (2015). Social Media at . 28Hedman, , (2013). The Social Journalist: the Social Media Life or Creating a New Digital Divide? 1(3), s. 368–385. Se också , , , , (2015). Appropriating social media: The changing uses of social media among journalists across time, Future of Journalism Conference, den 10–. 29Jönsson, Örnebring, (2011). User-generated content and the news, Journalism Practice, 5(2), s. 127–144. Medieborgare kan engagera sig i olika hög grad i journalistiken, att använda mobiltelefonen för att streama från ett event är ett exempel på hög involvering. Många medier har gradvis anammat och institutionaliserat användning av sociala medier i sitt nyhets- arbete. Exempelvis har flera nyhetsmedier utvecklat specifik policy för hur man ska använda sig av Twitter i nyhetsarbetet, och Twitter å sin sida har hjälpt till genom att tillhandahålla guidelines till journalister.30 använder många nyhetsmedier sociala medier i första hand som ytterligare en plattform för envägskommunikation, snarare än för att möjliggöra dialog med medborgarna.31 Det är också mycket tydligt att andelen trafik till nyhetssajter som kommer in via sociala medier har ökat, även om direkttrafik och trafik via sökmotorer fortfarande har stor betydelse.32 Flera 30Hermida, (2013). #JOURNALISM, Digital Journalism, 1(3), s. 295–313; Belair- Gagnon, (2015) Social Media at . 31Holcomb, , , , (2011). How Mainstream Media Outlets Use Twitter: Content Analysis Shows Evolving Relationship. Project for Excellence in Journalism; , (2013). #JOURNALISM, Digital Journalism, 1(3), s. 295–313. 32Nel, , (2013).