sou · H3B310 · 2015-02-26 00:00:00 — Som tidigare nämnts observerar vattenståndet vid varje mät- station i ett lokalt höjdsystem. Det beräknade vattenståndet, MW, kan sedan relateras till olika nationella höjdsystem som utnyttjas av olika användare för olika ändamål. har med hjälp av Lant- mäteriets avvägningar av mätstationerna relaterat sina observa- tioner till fasta, landbaserade höjdsystem såsom RH 00, RH 70 och det nya nationella höjdsystemet RH 2000. Det beräknade medelvattenståndet för för alla uttryckt i bland annat RH 2000 redovisas i figur 2.7. Som framgår av tabellen blir medelvattenståndet för exemplet Ratan uttryckt i RH 2000. Inom pågår en övergång till att presentera alla vatten- ståndsvärden uttryckta i RH 2000. Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… Figur 2.7 Beräknade medelvattenstånd för uttryckt i olika höjdsystem Beräknade medelvattenstånd i olika höjdsystem 46' 18'' 54' 11'' 41' 49'' 05' 46'' -93,2 -12,9 54' 57'' 13' 50'' -97,1 -19,9 59' 10'' 53' 42'' -99,7 -20,2 11' 26'' 00' 45'' -23,9 21' 48'' 31' 52'' -92,0 -23,2 24' 31'' 12' 39'' -65,6 -12,2 19' 27'' 04' 55'' -41,5 -5,5 46' 08'' 51' 32'' -38,1 -3,6 33' 13'' 50' 14'' -25,8 -4,6 38' 21'' 17' 04'' -14,5 21' 58'' 05' 50'' -3,6 -3,0 16' 30'' 28' 41'' -3,9 -2,7 06' 19'' 35' 22'' 55' 42'' 19' 43'' -0,08 33' 27'' 21' 28'' -0,08 25' 00'' 49' 47'' -0,08 31' 20'' 53' 37'' -0,06 45' 23'' 54' 12'' -0,06 08' 32'' 34' 45'' -2,2 -0,2 -0,10 17' 53'' 47' 12'' -0,10 14' 59'' 06' 45'' -10,1 -7,1 23' 31'' 55' 09'' 41' 05'' 47' 26'' -18,6 -8,4 05' 36'' 49' 57'' -23,9 -11,9 -0,8 -1,4 20' 51'' 53' 41'' -0,8 -0,8 21' 13'' 13' 04'' -28,7 -14,6 -3,5 -4,1 59' 48'' 07' 38'' -33,8 -16,7 -4,0 -4,6 * Relativ landhöjning (absolut landhöjning - havsnivåhöjning) för mätperioden LOKALT = Stationens egna lokala höjdsystem RH00 = Rikets höjdsystem 1900 RH70 = Rikets höjdsystem 1970 RH2000 = Rikets höjdsystem 2000 EVRF2007 = European Vertical Reference Frame 2007 använder ett medelvattenstånd för baserat på mätningar och analyser, med olika värden för medelvattenståndet i olika havsområden utanför , som referensyta för djup- och höjdangivelser i svenska sjökort. Verket planerar för en successiv övergång till nollnivån i RH 2000 som en Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… ny enhetlig referensyta i sjökorten för alla havsområden längs hela kusten. Nollnivån i RH 2000 blir då normgivande för alla djup- och höjdangivelser liksom för redovisning av strandlinjen i de officiella svenska sjökorten. Bytet av höjdsystem medför att markeringarna av vissa öar, skär, övervattenstenar, bränningar och undervatten- stenar i sjökorten kan påverkas. Det första sjökortet med den nya gemensamma referensytan publicerades . definition av begreppet ”bränning” har definierat en bränning som ett naturligt bildat landområde i havet som ligger på en nivå mellan +0,och -0,i förhållande till medelvattenytan i det havsområde där bränningen i fråga är belägen. Efter övergången till en ny enhetlig referensyta definierar verket en bränning som ett naturligt bildat landområde som ligger på en nivå mellan +0,och -0,i RH 2000 oavsett hur detta inter- vall förhåller sig till de observerade vattenståndsnivåerna eller nivå- erna för beräknade medelvattenstånd, MW, i olika havs- områden längs den svenska kusten. 2.3.5Effekter av den globala havsnivåhöjningen Sedan kontinuerliga mätningar av havsvattenstånd startade har havsnivån längs den svenska kusten höjts med , vilket motsvarar . Den senaste har höjningen varit . förväntas en eskalerande havsnivåhöjning, som kommer att höja det beräknade medelvattenståndet. har utifrån rapporter från FN:s klimat- panel, den holländska , andra forskarrapporter och egna analyser angett cirka en meter som ett rimligt övre värde för den förväntade havsnivåhöjningen längs fram . På många håll i där landhöjningen är stor, exempelvis i , kommer det i praktiken inte att märkas att havsnivån stiger, medan man utmed kusten i tydligt kommer att uppleva allt högre havsnivåer. Nettoeffekten för visas i figur 2.8. Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… ståndet i förväntas komma att höjas med fram jämfört med . Figur 2.8 visar medelvattenståndets förändring åren 1990–2100 i baserat på +1,0 m havsnivåhöjning fram , varav +0,2 m höjning fram . Effekten av havsnivå- höjningen (blå linje) dämpas av den absoluta landhöjningen (röd linje). Resultatet blir en nettoändring av medelvattenståndet (grön linje) som först förväntas sjunka något och ligga års nivå fram till men därefter stiga i allt snabbare takt. Observerade årsmedelvärden visas också i diagrammet (svart linje). Figur 2.8 Medelvattenståndets förändring 1990 2100 i 2.3.6Pågående internationell översyn av referensnivå- och vattenståndsrelaterade begrepp pågår en internationell översyn inom IHO23 av rikt- linjerna för vilka vattenståndsnivåer som bör användas som normeran- de havsvattenstånd vid framställning av officiella sjökort och av inne- börden i de begrepp som används för att definiera sådana referens- 23 Internationella hydrografiska organisationen (), se avsnitt 2.2.1. Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… nivåer och vattenstånd.24 Inom den arbetsgrupp25 som ansvarar för frågan har enighet uppnåtts om ett förslag om vad som bör gälla av- seende havsområden där intervallet mellan högsta och lägsta tid- vatten överstiger (”tidal height”). Man är bland annat ense om att fortsätta att utgå från LAT som referensyta i dessa havs- områden. Referensytor som avviker med en viss nivåskillnad från LAT får användas när de lokala lågvattenförhållandena motiverar detta. En arbetsgrupp inom Östersjöstaternas hydrografiska kom- mission26 har ombetts att se över den del av förslaget som avser havsområden där tidvattenintervallet understiger . Gruppen har föreslagit att medelvattenstånd bör användas som normerande vattennivå för djupdata och annan information till sjöfarten. Medel- vattenstånd betyder i det här sammanhanget antingen en väldefini- erad referensnivå som används inom lantmäteriverksamheten för höjdangivelser på land eller ett lokalt medelvärde beräknat på basis av vattenståndnivåer som observerats . För andra havsrättsliga ändamål, t.ex. uttolkning av bestämmelserna i , har gruppen föreslagit att medelvärdet av årliga högsta/lägsta vattenståndsnivåer som observerats under en lång tids- period ska kunna användas. Om detta förslag accepteras av med- lemsstaterna i , anser att man kan använda noll- nivån i RH 2000 som referensyta i officiella svenska sjökort sam- tidigt som använder en lågvattenlinje baserad på observationer för att identifiera lämpliga baslinjepunkter längs den svenska kusten. Inom EU-samarbetet har man börjat diskutera frågan om lämp- lig referensnivå för högupplösta djupdata men det arbetet uppges ännu inte ha tagit fart. 24IHO resolution 3/1919 as amended. 25Tidal (). 26Chart , , och dess överordnade organ Baltic Sea Hydro- graphic Commission, BSHC. Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 2.3.7Beräkning av låga vattenstånd har på uppdrag av utredningen beräknat två nivåer för låga vattenstånd längs ; lägsta lågvattenstånd, LLW, och medel- lågvattenstånd, MLW, se figurerna 2.9–2.11. De analyser som ligger till grund för bestämmandet av LLW och MLW baseras på timobservationer 1984– 2013 vid mätstationer27. Observationer av låga vattenstånd som är äldre har inte tagits med för någon av stationerna. Mät- perioden är vald med utgångspunkt i utredningens önskemål att observationerna ska vara så aktuella som möjligt och avspegla nu- varande klimatförhållanden. Perioden ska vara tillräckligt lång så att de oceanografiska förhållandena och de framräknade värdena för LLW och MLW vid respektive mätstation ger en representativ bild av de låga vattenstånden vid varje station. Värdena för LLW och MLW vid alla mätstationer baseras således på samma trettioårsperiod. LLW är det lägsta vattenstånd som observerats vid en viss sta- tion . I den bemärkelsen är LLW den svenska lågvattennivå som bäst motsvarar LAT för stater med tidvatten, men värdena beror på helt olika faktorer och ska därför inte jämföras. MLW är medelvärdet av alla års lägsta vattenstånd vid en viss station . I figurerna 2.9–2.11 jämförs värdena för LLW och MLW med nivån för det beräknade medelvattenståndet, MW, för ett visst år vid varje mätstation. Detta årtal kallas epok. För utredningen har valt epokerna 2000, 2015 och 2040. Nivåerna för MW baseras på alla observationer vid respektive station sedan mätningarna startade vid just den stationen. De är be- räknade enligt den metod som illustreras i figur 2.5. Värdet för MW blir därmed jämförbart med andra tillämpningar där värden för det beräknade medelvattenståndet används, t.ex. klimatanalyser. För epoken 2040 (figur 2.11) har använt sig av tillgänglig information om hur det framtida medelvattenståndet förväntas komma att förändras enligt figur 2.8. 27 Vid några av mätstationerna startade de timvisa mätningarna senare än 1984 (1992, 1992 och 1988). Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… Alla nivåer i figurerna nedan uttrycks i RH 2000. har i illustrativt syfte även lagt in nya gränsnivåer för defini- tion av bränning i figurerna. Färgförklaringar till diagrammen i figurerna: MW = beräknat medelvattenstånd , baserat på hela den tillgängliga mätserien för respektive mätstation. MLW = medellågvattenstånd, baserat på mätningar 1984–2013. LLW = lägsta lågvattenstånd, baserat på mätningar 1984–2013. +0,2 m = ny övre gräns för bränning i sjökort, +0,2 m i RH 2000. -0,5 m = ny undre gräns för bränning i sjökort, -0,5 m i RH 2000. Figur 2.9 Havsvattenstånd för epoken 2000 ligger det beräknade medelvattenståndet, MW, vid längs på eller strax över nollnivån. Vid mät- stationerna i varierar MW kring något högre värden. Vid mätstationerna inne i ligger MW mellan 0,1 och 0,2 meter. Lägsta lågvattenstånd, LLW, ligger mellan cirka -0,7 och -0,vid mätstationerna längs . I ligger LLW mellan strax under -0,8 och -1,. Inne i varierar LLW ungefär lika mycket men på litet högre nivåer, mellan cirka -0,5 och -1,. Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… Medellågvattenståndet, MLW, vid mätstationerna längs varierar mellan cirka -0,5 och -0,. I vari- erar MLW mellan cirka -0,6 och -1,. Vid mätstationerna inne i varierar MLW från strax under -0,2 till -0,. Figur 2.10 Havsvattenstånd för epoken 2015 Figur 2.10 visar att nivåerna för genomgående ligger något lägre än för . Vid mätstationerna längs ligger MW kring nollnivån. Detsamma gäller MW i . Vid mätstationerna inne i pendlar MW runt . Både LLW och MLW ligger inom samma intervaller som , med något lägre värden för vissa enskilda stationer. har även analyserat den förväntade framtida utvecklingen av vattenståndsnivåerna längs och prognostiserat värden för då den globala havsnivån väntas ha stigit ytterligare. Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… Figur 2.11 Havsvattenstånd för epoken 2040 Vattenstånd RH2000 (m) -0,2 -0,4 -0,6 -0,8 -1,0 -1,2 -1,4 -1,6 Som framgår av figur 2.11 börjar MW stiga längs , i Öre- sundsområdet och längs söder om . Höj- ningen är störst längs där MW förväntas stiga . fortsätter MW att sjunka, till ungefär lika med nollnivån, vid alla mätstationerna längs främst som en effekt av landhöjningen. Samma utveckling är tydlig även för LLW och MLW. Värdena för LLW och MLW fortsätter att sjunka längs men stiger i alla andra kustområden. 2.3.8Jämförelse mellan vattenståndsnivåer och de låga vattenstånden betänkande Baslinjeutredning presenterades värden för det man då kallade ”lägsta observerade vattenstånd” och ”normalt lågt vatten- stånd” längs den svenska kusten. Dessa nivåer motsvarar ungefär dagens lägsta lågvattenstånd, LLW, och medellågvattenstånd, MLW. En jämförelse mellan de värden som presenterades utred- ning och de data för motsvarande platser som finns i nu- varande databas visar en god överensstämmelse. Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… fanns tio aktiva mareografer där mätningar hade påbörjats mellan åren 1886–1916. För de platser där observationer saknades har baslinjeutredningen troligen uppskattat nivåerna empiriskt. Exakt hur detta har gått till finns emellertid inte doku- menterat. Det är inte heller känt hur gamla uppgifter om lägsta observerade vattenstånd man kan ha beaktat. Uppgifterna kan ha erhållits från hamnkaptener eller kustbor som kunde ange hur lågt vattenståndet hade varit vid extrema förhållanden eller ha upp- skattats från näraliggande platser. Som exempel kan nämnas om- rådet kring , där utredning angav -1,som lägsta observerade lågvattenstånd. påbörjade sina mätningar i först . Dock finns mätningar i databaser från det näraliggande Furuögrund och från dessa mätningar kan en uppskattning ha gjorts som verkar rimlig. Man kan också ha använt finska observationer som stöd. I figur 2.12 presenteras en jämförelse mellan värden för , som är desamma som i figur 2.10, och beräknade nivåer för uttryckta i RH 2000, som motsvarar de värden som redovisades utredning. har använt en linjär interpolation mellan befintliga stationer för att kunna presentera sannolika dåtida nivåer även för de platser som saknade observa- tioner . Värdena för LLW och MLW presenteras i förhållande till respek- tive års medelvattenstånd (MW). Ljusare färger avser värden, mörkare färger avser värden. Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… Figur 2.12 Jämförelse mellan värden för lägsta lågvattenstånd (LLW) och medellågvattenstånd (MLW) samt rekonstruktion av motsvarande värden för Som framgår av figur 2.12 har den stora landhöjningen i norr sänkt det beräknade medelvattenståndet, MW, längs . Förändringen av MW-nivåerna är mindre i söder där en långsammare landhöjning har kompenserats helt eller delvis av den pågående havsnivåhöjningen. Detta resulterar i lägre lågvattenståndsnivåer, LLW och MLW, längs och inne i jämfört med , men högre eller nästan oförändrade nivåer för de låga vattenstånden vid mätstationerna i och längs . Det vore därför rimligt att förvänta sig att vissa av de punkter längs och inne i som baslinje- utredning identifierade som lämpliga att använda som baslinje- punkter, eller andra cirkelbågemedelpunkter, för beräkning av terri- torialhavets bredd numera ligger betydligt högre än den nuvarande strandlinjen vid lågt vattenstånd. I dessa havsområden skulle det också kunna ha tillkommit nya punkter som når upp över havsytan vid lågt vattenstånd och som är belägna längre ut till havs än de punkter som identifierades . Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… I och längs är sannolikheten lägre för att nya punkter som når upp över havsytan vid lågt vattenstånd kan ha tillkommit som en följd av ändrade oceanografiska förhållanden eller på grund av landhöjning. Nya mätinstrument och mer precisa mätmetoder gör också att resultaten från de fältmätningar som utförts av , med hjälp av underlag från Lantmäteriet och , års mätsäsonger torde vara betydligt mer tillförlitliga än de uppgifter som utredning hade tillgång till. Dessa mer exakta mätresultat förväntas därför i många fall leda till ändrade koordinater för punkter som ligger på samma landformationer som vissa av de punkter som identifierades betänkande, även om punkterna i princip är desamma. En annan viktig skillnad jämfört med är att den maxi- mala bredden på det svenska territorialhavet har utökats från 4 . UNCLOS tillåter kuststaten att vid beräkning av territorialhavets yttre avgränsningslinje beakta lågvattensskär som ligger inom ett avstånd av högst territorialhavets bredd från fast land eller från en ö. Sådana lågvattenskär fick även beaktas enligt territorialhavskonvention, men när baslinjeutred- ning gjorde sina analyser var det svenska territorialhavet endast högst brett. Det är således rimligt att förvänta sig att det kan finnas ett antal lågvattensskär längs den svenska kusten som ligger längre än från fast land eller från en ö, och som alltså inte fick beaktas men som kan användas för beräkning av territorialhavets bredd. 2.3.9Markering av lågvattenskär i sjökorten efter övergången till RH 2000 Lågvattenskär markeras som bränningar eller undervattenstenar i officiella sjökort. Verkets definition av en bränning är ett grund vars högsta punkt ligger mellan -0,5 och +0,. En undervattensten definieras som ett grund vars högsta punkt ligger djupare än -0,. fram kommer vissa bränningar längs att behöva omdefinieras till övervattenstenar i sjö- korten när havsbottnen lyfts upp av landhöjningen. kom- mer tidigare undervattenstenar att kunna definieras som bränningar. Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… försvinner i stället bränningar när havsnivån höjs och vissa övervattenstenar kommer att täckas av vatten och behöva omdefinieras till bränningar. Strandlinjen i havsområden utan stark landhöjning kommer successivt att förskjutas inåt landet. Effekterna blir störst i långgrunda havsområden. Denna förväntade utveckling är oberoende av övergång till RH 2000 som ny enhetlig referensyta. Däremot förväntas vissa ytterligare bränningar tillkomma och vissa tidigare bränningar försvinna i havsområdena utanför flertalet mätstationer på grund av att byter referensyta i sjö- korten. är MW vid mätstationerna i och Kungsvik uttryckt i RH 2000. Detta innebär att i havsområdet utanför dessa två stationer kommer samma landformationer som markerar som bränningar i sjökorten när man använ- der medelvattenståndet som referensyta, att också defini- eras som bränningar efter verkets övergång till RH 2000. I havsområdena utanför alla andra mätstationer, där MW är högre än i RH 2000, kommer vissa tidigare bränningar att ligga högre än i RH 2000 och dessa bränningar torde följaktligen komma att markeras som övervattenstenar i de nya sjö- korten. tillkommer rimligen andra nya bränningar efter- som vissa undervattenstenar som tidigare låg lägre än -0,under referensytan torde komma att markeras som bränningar efter övergången till RH 2000. Nettoeffekten av tillkommande och bortfallande bränningar i ett visst havsområde till följd av övergången till det nya nationella höjdsystemet RH 2000, för att ange höjd- och djupnivåer i sjö- korten, beror på de lokala havsbottenförhållandena. Mest markant torde effekten av övergången till en ny enhetlig referensyta i sjökorten bli utanför mätstationerna vid och Ratan, där MW är . 3Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 3.11965 års betänkande och lagstiftning nuvarande baslinjer och baslinjepunkter identifierades av Baslinjeutredning i dess betänkande Sveriges sjöterritorium (SOU 1965:1). Utredningen såg som sin främsta uppgift att föreslå ett system av räta baslinjer, som – inom ramen för gällande folkrättsliga regler – ger till resultat en klar och enkel territorialgräns utmed de delar av den svenska kusten, där de geografiska förhållan- dena föranleder användning av ett dylikt system.1 Man utgick i sitt resonemang från att inre vatten var en geografisk företeelse vars förekomst bestämdes av kustens naturliga beskaffen- het. En uttalad huvudprincip i utredningens betänkande var därför att enbart geografiska hänsyn skulle bestämma de räta baslinjernas uppdragande och att dessa linjer skulle sammanfalla med ytter- gränserna för vid kusten belägna inre vatten. Baslinjepunkterna identifierades på grundval av hävdvunna svenska regler för hur baslinjer skulle dras och med hänsyn till den folk- rättsliga utveckling som ägt rum samt med visst hänsynstagande till bestämmelserna territorialhavskonvention, även om inte hade anslutit sig till konventionen. Detta kombinerades med tillgängliga sjömätningsdata och uppgifter om nivåer för lågt vattenstånd på vissa platser längs den svenska kusten baserade på historiska mätdata från de tio mareografer som då var i bruk för mätning av vattenståndet och ”kompletterade i vissa fall med observationer på platsen”2. 1SOU 1965:1, sid. 35. (1966:119) med förslag till lag om Sveriges sjöterritorium, sid. 10. Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 3.1.1Betänkandets bilaga med tabellförteckning betänkande innehöll förslag till lag om Sveriges sjöterritorium, och kungörelse med närmare bestämmelser om territorialhavets beräk- ning, samt lag om ändring av 1 § tullstadga. Till kungörelsen var fogad en bilaga med rubriken ”Förteckning över baslinjepunkter och cirkelbågemedelpunkter”. Figur 3.1 Förteckningens tabellhuvud i betänkande (SOU 1965:1) Tabellförteckningens första kolumn angav baslinjepunkter num- rerade från 1–103 i löpnummerordning från gränsen mot till gränsen mot . Därefter följde en baslinjepunkt med nummer (104) som betecknades som ”Selkäsarvi. Den finska baslinjepunkten närmast gränsen”. Denna punkt låg på finskt territorium. Kolumn ett angav också baslinjepunkterna 141–161 som avsåg . Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter Förteckningens andra kolumn angav om en viss baslinjepunkt även utgjorde en så kallad cirkelbågemedelpunkt3. Kolumn två i förteckningen innehöll förutom de löpnumrerade baslinje- punkterna i kolumn ett även ett antal ytterligare cirkelbågemedel- punkter längs olika delar av kusten, både vid normala och vid räta baslinjer. Även för dessa cirkelbågemedelpunkter angavs beteck- ning och beskrivning på samma sätt som för baslinjepunkterna. De löpnumrerade punkterna 111–112 i kolumn två avsåg ön i . Punkterna 121–135 avsåg . Övriga cirkelbågemedelpunkter var numrerade från väst till öst med samma nummer som föregående baslinjepunkt följt av ett kolon och därefter ett löpnummer som varje gång började om från 1. Många av dem betecknades som bränningar. Tre av cirkelbågemedelpunkterna i kolumn två skiljde sig från de övriga genom att deras platsnamn var kursiverade vilket, enligt en fotnot till förteckningen, betydde att utredningen ansåg att också dessa punkter utgjorde baslinjepunkter.4 Den tredje kolumnen angav beteckning och beskrivning, oftast i form av geografiska platsnamn. Kolumnerna fyra och fem angav ungefärlig position för varje punkt uttryckt i grader och minuter nord (N) respektive ost (O) med en decimals noggrannhet. Mellan varje par av baslinjepunkter skulle räta baslinjer dras utom i de fall där en asterisk i tabellförteckningen markerade övergång till eller från normal baslinje. utredning angav i sitt förslag till förordningstext att territorialhavets bredd skulle beräknas från alla koordinatsatta punkter i betänkandets tabellförteckning, såväl baslinjepunkter som de ytterligare cirkelbågemedelpunkter som var medtagna i kolumn två. Betänkandets förslag till lagtext var också formulerat på ett sätt som visar att baslinjeutredningens avsikt var att samtliga punkter skulle beaktas vid beräkning av territorialhavets bredd. Maj:ts proposition (prop. 1966:119) med förslag till lag om Sveriges sjöterritorium innehöll inte någon information om betänkandets tabellförteckning. Förteckningen redovisades inte heller på något annat sätt inför behandling av propositionen. 3Punkt på lågvattenlinjen som utgör medelpunkt för en cirkelbåge med territorialhavets bredd som radie. Cirkelbågens yttersta punkt tangerar territorialhavets yttergräns. 437:1 Klotet samt 125 Hamnudden och 130 Kyrkudden på . Dessa tre cirkel- bågemedelpunkter var också betecknade som bränningar. Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter Propositionens förslag till text i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium avvek något från betänkandets förslag. Det framgår av lagförslaget att det var regeringens avsikt att vid räta baslinjer skulle territorialhavet beräknas enbart från dessa linjer, utan beakt- ande av eventuella lågvattenskär som var belägna utanför bas- linjerna.5 Vid normala baslinjer skulle lågvattenskären däremot be- aktas vid beräkning av territorialhavets bredd. 3.1.2Förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium