sou · H3B325 · 2015-03-18 00:00:00 — I avsnitt 4.1 redogör vi för straffbestämmelser avseende bl.a. dessa brott. Vidare är säkerhetsskyddslagen i hög grad uppbyggd kring behovet av åtgärder för att skydda hanteringen av hemliga upp- gifter, dvs. uppgifter som omfattas av sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, och som rör rikets säkerhet. I avsnitt 4.2 redogör vi för bestämmelser om sekretess som kan ut- göra grund för att hanteringen av uppgifterna omfattas av krav på säkerhetsskydd. I fråga om säkerhetsskyddsåtgärder till skydd mot terrorism finns en nära koppling till bestämmelserna om skyddsobjekt i skyddslagen (2010:305). I avsnitt 4.3 redogör vi för de bestämmelserna. 4.1Brott som säkerhetsskyddet ska skydda mot 4.1.1Spioneri och annan olovlig underrättelseverksamhet Ett förstärkt skydd mot främmande makts underrättelseverksamhet Kapitel 19 i (Om brott mot säkerhet) handlar om brott som innebär olika slag av angrepp mot svenska staten vilka främjar utländska intressen. gäller en ändrad lydelse för flera av de centrala straffbestämmelserna och också en ny straffbestämmelse om olovlig underrättelseverksamhet mot Sverige.1 Ändringarna i kapitlet (som också har en ny lydelse av kapitelrubriken) innebär skärpningar i den reglering som bl.a. rör skydd mot främmande makts underrättelseverksamhet. I lag- stiftningsärendet behandlades innebörden av begreppet rikets säkerhet som i bl.a. den nya lydelsen av spioneribestämmelsen kom att ersättas av säkerhet. I 19 kap. 5 respektive 6 § finns bestämmelser om straff för spioneri och grovt spioneri. Detta brott har som föremål för gärningen vissa uppgifter om försvarsverk, vapen, förråd, im- port, export, tillverkningssätt, underhandlingar, beslut eller något förhållande i övrigt, vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men för säkerhet. Denna beskrivning av vilket men (skada) som uppgiftens uppenbarande kan ha är ny. Före lag- ändringen 2014 var motsvarande lydelse; men för totalförsvaret eller eljest för rikets säkerhet. I fråga om spioneribestämmelsens tillämpningsområde gjorde regeringen bedömningen att vilka förhållanden som är av betydelse för säkerhet – och i vilka fall men-rekvisitet är uppfyllt – är delvis avhängigt hur samhället är ordnat samt beroende av hotens karaktär och nationens medel för att möta dessa.2 Regeringen anförde vidare att utvecklingen har fört med sig att uppgifter som är skyddsvärda med hänsyn till säkerhet kan finnas inom fler områden . Det betonades vidare att för frågan om straffansvar det inte är avgörande inom vilket samhällsområde den aktuella uppgiften finns och att spioneribestämmelsen således kan träffa även underrättelseverksamhet som riktar sig mot t.ex. företag, politiska företrädare och universitet, om uppgifterna rör sådana förhållanden som det kan skada säkerhet att en främmande makt känner till. Regeringen anförde också att tillämpningsområdet inte bör begränsas till uppgifter rörande förhållanden av hemlig natur. 1Se SFS 2014:383 som föranletts av beslut med anledning av Prop. 2013/14:51 Förstärkt skydd mot främmande makts underrättelseverksamhet. prop., s. 39. sådan ändrad ordning, som förordats av Svenska advokatsamfun- det, ansåg regeringen kunna innebära att i och för sig straffvärda förfaranden som kan skada skyddsintresset faller utanför tillämp- ningsområdet, t.ex. när det är fråga om uppgifter som hanteras i verksamheter som inte lyder under offentlighets- och sekretess- lagen eller vid sammanställningar av öppna uppgifter.3 Slopandet av den tidigare hänvisningen i men-villkoret till ”totalförsvaret” motiverades på följande sätt:4 Men-rekvisitet innebär att spioneribestämmelsen endast är tillämplig på uppgifter som rör förhållanden av sådan betydelse att dess uppenba- rande för främmande makt kan skada säkerhet. Det är alltså inte tillräckligt för straffansvar att ett förfarande kan skada totalförsva- ret utan att innebära en potentiell skada för säker- het. Trots det nämns totalförsvaret särskilt i samband med men- rekvisitet. Utredningen har föreslagit att rekvisitet ”totalförsvaret” ska tas bort från bestämmelsen. Begreppet omfattar både militär och civil verksamhet som behövs för att förbereda för krig. Total- försvarshänsyn spelar av uppenbara skäl en viktig roll vid bedöm- ningen av om en uppgift är av betydelse för säkerhet. Som utredningen har konstaterat fyller emellertid rekvisitet ”totalförsvaret” inte någon självständig funktion för straffbestämmelsens tillämpning. Vid revisionen behölls exempelförteckningen i straffbestämmelsen. Utredningen om förstärkt skydd mot främmande makts under- rättelseverksamhet hade i sitt betänkande (SOU 2012:95) föreslagit att den exemplifierande uppräkningen av uppgifter skulle utgå ur lagtexten. Flera remissinstanser ställde sig tveksamma till förslaget och menade att en sådan ändring skulle medföra en osäkerhet om tillämpningsområdet. Regeringen instämde i kritiken och ansåg att exemplifieringen borde kvarstå. betonade regeringen att uppräkningen inte är uttömmande och att det varken är möjligt eller lämpligt att lämna en uttömmande uppräkning av dessa upp- gifter i paragrafen eller att närmare ringa in de verksamhetsområ- den där de kan finnas. Regeringen anförde vidare att det känsliga kunskapsområde som spioneribestämmelsen är avsedd att skydda inte är utan påverkas av samhällsutvecklingen och att därmed en viss osäkerhet är oundviklig i detta avseende. 3I tidigare förarbeten till spioneribestämmelsen har framhållits att systematiskt insamlande av uppgifter, vilka var och en för sig är ofarliga, kan vara menligt för säkerhet när de sammanställs. Det kan t.ex. gälla uppgifter om trafiken i en viss hamn. prop., s.41. Obehörig befattning med och vårdslöshet med hemlig uppgift I 19 kap. 7 och 8 §§ finns bestämmelser om straff för obehörig befattning med hemlig uppgift. Vid revisionen förenklades brottsbeskrivningen. Brottet skiljer sig från spioneri på så sätt att straffansvar inte förutsätter att gärningsmannens syfte varit att gå främmande makt tillhanda men väl att det varit fråga om uppgifter rörande förhållanden av hemlig natur. I 19 kap. 9 § finns bestämmelser om straff för vårdslöshet med hemlig uppgift. Brottet är ett oaktsamhetsbrott. I övrigt är rekvisiten desamma som vid brottet obehörig befattning med hemlig uppgift. Enligt den nya bestämmelsen om olovlig underrättelseverksamhet mot i 19 kap. 10 § träffas den som ”hemligen eller med användande av svikliga medel antingen bedriver verksam- het vars syfte är anskaffande av uppgifter om förhållanden vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men för säkerhet eller medverkar till sådan verksamhet mer än tillfälligt” av straffansvar. Bestämmelsen har motiverats med att det i betydande omfattning förekommer att främmande makt bedriver oönskad underrättelseverksamhet i som syftar till att komma över uppgifter som är känsliga med hänsyn till säkerhet. Det utmärkande för sådan underrättelseverksamhet är att den sker dolt och med användande av svikliga medel, till skillnad från den legi- tima underrättelseverksamheten som kännetecknas av att den sker öppet och i andra former. Olovlig underrättelseverksamhet mot främmande makt m.m. Vid ändringarna flyttades med viss revision den bestäm- melse om olovlig underrättelseverksamhet som tidigare fanns i 19 kap. 10 § första stycket till en ny paragraf, 10 a §. Bestämmelsen anger att den som, för att gå främmande makt tillhanda, här i landet antingen bedriver verksamhet vars syfte är anskaffande av uppgifter om förhållanden vars uppenbarande för den främmande makten kan medföra men för annan främmande makts säkerhet eller medverkar till sådan verksamhet mer än tillfälligt, döms för olovlig underrättelseverksamhet mot främ- mande makt. Vid revisionen gjordes en språklig förenkling. Den bestod i att ”militära förhållanden” inte längre särskilt anges i bestämmelsen. Därmed blir, menade man i förarbetena, det tyd- ligare att straffbestämmelsen tar sikte på verksamhet som är inrik- tad på att komma över uppgifter om sådana förhållanden som det kan skada den främmande makten att en annan främmande makt känner till, oavsett om det är fråga om militära eller andra för- hållanden. Bestämmelser om underrättelseverksamhet mot person (s.k. flyktingspionage) som tidigare fanns i 19 kap. 10 § andra stycket finns numera i en ny paragraf (10 b). Andra straffbestämmelser i 19 kap. I 19 kap. finns vidare bestämmelser om straff för bl.a. högförräderi, trolöshet vid förhandling med främmande stat, olov- lig värvning, tagande av utländskt understöd och olovlig under- rättelseverksamhet mot person. Den närmare innebörden av dessa bestämmelser utvecklas inte här. 4.1.2Sabotage och andra brott i som kan hota rikets säkerhet I 13 kap. finns straffbestämmelser avseende allmän- farliga brott. Vissa av dessa brott (bl.a. mordbrand, grov mord- brand, allmänfarlig ödeläggelse, sabotage, grovt sabotage, kapning, sjö- eller luftfartssabotage och flygplatssabotage) anses beroende på syftet med brottet utgöra brott mot rikets säkerhet. Flera av de gärningar som beskrivs i 13 kap. (bl.a. sabotage, kap- ning och sjö- och luftfartssabotage, spridande av gift eller smitta) ska i stället under vissa förutsättningar utgöra terroristbrott (se avsnitt 4.1.3). Bestämmelser om straff för sabotage och grovt sabotage finns i 13 kap. 4 och 5 §§ . Sabotage föreligger bl.a. när någon förstör eller skadar egendom som har avsevärd betydelse för rikets försvar, folkförsörjning, rättsskipning eller förvaltning eller för upprätthållande av allmän ordning och säkerhet i riket. Bestäm- melsen omfattar även skadegörelse eller annan åtgärd som allvarligt stör eller hindrar den allmänna samfärdseln eller användningen av telegraf, telefon, radio eller dylikt allmänt hjälpmedel eller av anläggning för allmänhetens förseende med vatten, ljus, värme och kraft. I 18 kap. finns bestämmelser till skydd för rikets inre säkerhet. I 1 § stadgas om straff för uppror när någon företar hand- ling i uppsåt att med vapenmakt eller annars med våldsamma medel omstörta statsskicket eller för att framtvinga eller hindra åtgärd eller beslut av statschefen, regeringen, eller högsta domarmakten. 4 § handlar om olovlig kårverksamhet, som består i att bilda eller delta i sådan organisation som lätt kan utvecklas till sådant makt- medel som militär trupp eller polisstyrka. Den som utövar olaga tvång eller olaga hot för att påverka den allmänna åsiktsbildningen kan enligt 5 § dömas för brott mot med- borgerlig frihet. Tjänstefel och brott mot tystnadsplikt I 20 kap. 1 § finns bestämmelser om straff för tjänste- fel. Brottet innebär att någon uppsåtligen eller av oaktsamhet vid myndighetsutövning genom handling eller underlåtenhet åsido- sätter vad som gäller för uppgiften. Bestämmelser om brott mot tystnadsplikt finns i 20 kap. 3 § . Där anges att den som röjer en uppgift, som han eller hon är skyldig att hemlighålla enligt lag eller annan författning eller enligt förordnande eller förbehåll som har meddelats med stöd av lag eller annan författning, eller som olovligen utnyttjar en sådan uppgift, om inte gärningen annars är belagd med straff, ska dömas för brott mot tystnadsplikt. Bestämmelsen är i första hand en till offentlighets- och sekretesslagen kopplad sanktionsbestämmelse. Andra straffbestämmelser i som kan vara relevanta för säkerhetsskyddet Ytterligare ett antal straffbestämmelser i kan beroende på omständigheterna ha betydelse för säkerhetsskyddet, även om bestämmelserna inte direkt pekar ut rikets säkerhet som det intresse som ska tillgodoses genom straffsanktionerna. Både tillgreppsbrott och trolöshetsbrott (t.ex. stöld och förskingring) i 8 respektive 10 kap. kan utgöra angrepp mot rikets säkerhet. Bland brotten mot frihet och frid i 4 kap. kan nämnas 6 § andra stycket om olaga intrång. Bestämmelsen syftar till att skydda lokaler där människor arbetar eller annars vistas. Genom bestämmelsen ges stöd för att kunna avvisa eller avhysa obehöriga personer från myndigheters och företags lokaler. I 4 kap. finns också bestämmelser om brytande av post- och telehemlighet, intrång i förvar, olovlig avlyssning och dataintrång (8–9 a och 9 c §§). Även dessa brott kan beröra förhållanden av betydelse för rikets säkerhet. Till följd av EU:s rambeslut om terrorism infördes det särskilda terroristbrottet i 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott.5 Straffbestämmelsen är konstruerad på så sätt att ett kvalificerande rekvisit gäller för att vissa uppräknade brott ska anses vara terroristbrott. Det kvalificerande rekvisitet ställer upp krav på att gärningen allvarligt kan skada en stat eller mellanstatlig organisation och att avsikten med gärningen är att 2002/03:38 Straffansvar för terroristbrott, bet. 2002/03:JuU12, rskr. 2002/03:148 EGTL164/2002. 1.injaga allvarlig fruktan hos en befolkning eller befolknings- grupp, 2.otillbörligen tvinga offentliga organ eller en mellanstatlig organisation att vidta eller att avstå från attvidta en åtgärd, eller 3.allvarligt destabilisera eller förstöra grundläggande politiska, konstitutionella, ekonomiska eller sociala strukturer i en stat eller i en mellanstatlig organisation. De gärningar som kan utgöra terroristbrott räknas upp i lagens 3 §, och är bl.a. mord, dråp, grov misshandel, människorov, olaga frihetsberövande, grov skadegörelse, mordbrand och grov mord- brand, allmänfarlig ödeläggelse, sabotage och grovt sabotage, kapning och sjö- eller luftfartssabotage, flygplatssabotage och spridande av gift eller smitta. Allmänt om offentlighet och sekretess Reglerna i offentlighets- och sekretesslagen gäller i första hand myndigheters verksamhet men de gäller även hos bl.a. kommunala bolag och stiftelser samt hos vissa utpekade organ (2 kap. 1, 3 och 4 §§). Sekretess innebär ett förbud att röja en uppgift, vare sig det sker muntligen, genom utlämnade av en allmän handling eller på något annat sätt (3 kap. 1 §). Det saknar således betydelse om uppgiften dokumenterats i en allmän handling, i en handling som inte är allmän eller om den inte alls har dokumenterats. Det innebär att iakttagelser av objekt också kan omfattas. Kopplingen mellan säkerhetsskyddslagen och offentlighets- och sekretesslagen Som framgår av redovisningen av säkerhetsskyddslagen i kapitel 3 är säkerhetsskyddslagen i hög grad uppbyggd kring behovet av åtgärder för att skydda hanteringen av hemliga uppgifter. Med hemlig uppgift avses en uppgift som omfattas av sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen och som rör rikets säkerhet (4 § 1 Bestämmelserna om informations- säkerhet tar sikte på hemliga uppgifter (7 § 1 säkerhetsskydds- lagen). Också bestämmelser om placering i säkerhetsklass (17 § säkerhetsskyddslagen) utgår från att en anställd eller den som annars deltar i verksamheten får del av hemliga uppgifter.6 Säkerhetsskyddsförordningen innehåller bestämmelser om hante- ring av hemlig handling, dvs. en handling som innehåller hemlig uppgift. En hemlig handling kan vara en allmän handling, en intern handling, en minnesanteckning eller ett koncept som innehåller hemliga uppgifter. Även lagringsmedier och annat liknande arbetsmaterial är att jämställa med hemliga handlingar, om de inne- håller hemliga uppgifter. I offentlighets- och sekretesslagen är det främst den s.k. försvarssekretessen i 15 kap. 2 § som avser förhållanden av bety- delse för rikets säkerhet. Det finns andra sekretessbestämmelser där det primära skyddsintresset är ett annat men som kan avse förhållanden som i vissa fall kan vara av betydelse även för rikets säkerhet. Det gäller för utrikessekretessen i 15 kap. 1 §, och förundersökningssekretessen i 18 kap. 1 §. Men även andra bestäm- melser om sekretess i 18 kap. kan ge ledning om vilka slag av för- hållanden som kan vara är av betydelse för rikets säkerhet. I det följande beskrivs nämnda sekretessbestämmelser. En särskild betydelse i sammanhanget har bestämmelsen om försvarssekretess i 15 kap. 2 § OSL. De villkor som gäller för att försvarssekretessen ska vara tillämplig är dels att en uppgift ska röra verksamhet, planläggning eller annan förberedelse för att för- svara landet eller i övrigt röra totalförsvaret, dels att uppgiften – om den röjs – kan skada landets försvar eller på annat sätt vålla fara för rikets säkerhet. För att en uppgift ska rymmas i sekretess- området krävs att ett röjande av uppgiften innebär en minskad förmåga att försvara landet (avser främst det militära försvaret) 6 I säkerhetsskyddslagen används uttrycket rör rikets säkerhet i 6 § om säkerhetsskydd medan det i 17 § om säkerhetsklasser talas om betydelse för rikets säkerhet. Förarbetena till säkerhetsskyddslagen ger ingen ledning huruvida någon skillnad i sak är avsedd. eller minskade möjligheter att uthärda ett krig (till exempel för- sörjningsfrågor). Om det kan antas att ett röjande av en uppgift leder till att får minskad försvarsförmåga, försvarsvilja eller eliminerar eller minskar effekten av ett framtaget försvarssystem, så anses ett sådant röjande skada landets försvar. En sådan uppgift omfattas således av försvarssekretess. Försvarssekretess kan t.ex. i fråga om Försvarsmakten vara tillämplig i såväl nationell som internationell verksamhet. Uppgif- ter inom det civila försvaret kan också omfattas av försvarssekre- tess om uppgifterna rör verksamhet som behövs för att förbereda det civila samhället för krig. I det civila försvaret ingår samhällsvik- tig infrastruktur som t.ex. elförsörjning, vattenförsörjning, tele- kommunikation, hälso- och sjukvård, radio och tv. Uppgifter som omfattas av försvarssekretess rör alltid rikets säkerhet. Sådana uppgifter ska således ges ett säkerhetsskydd. Utrikessekretess enligt 15 kap 1 § OSL gäller först och främst upp- gifter som rör förbindelser med annan stat. Exempel på sådana förbindelser är utrikespolitiska förbindelser, handelsförbindelser och kulturella förbindelser. Bestämmelsen om utrikessekretess har sin största betydelse för regeringen, och utrikesrepresentationen, men den kan också aktualiseras i annan verksamhet. För att sekretess ska gälla för en uppgift krävs att ett röjande av uppgiften kan antas störa mellanfolkliga förbindelser eller på annat sätt skada landet. Skadan ska vara väsentlig och mindre missnöjen eller störningar i förbindelserna räcker inte för sekretess. Uppgifter som omfattas av utrikessekretess kan ha betydelse för rikets säkerhet och är då hemliga uppgifter. Uppgifter som omfattas av utrikessekretess bedöms sällan röra rikets säkerhet. Sådana uppgifter kan dock förekomma t.ex. vid förberedelser för försvaret av som inbegriper stöd från andra stater eller mellanfolkliga organisationer. Bestämmelser i 18 kap. offentlighets- och sekretesslagen I 18 kap. OSL finns bestämmelser främst till skydd för det allmän- nas brottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhet. Beroende på omständigheterna kan uppgifter som skyddas genom dessa bestämmelser anses röra rikets säkerhet. Det kan också vara så att uppgifterna omfattas av sekretess med stöd av bestämmelserna om försvarssekretess eller utrikessekretess. Enligt 18 kap. 1 § OSL gäller sekretess för uppgift som hänför sig till förundersökning i brottmål eller till angelägenhet som avser användning av tvångsmedel i sådant mål eller i annan verksamhet för att förebygga brott, om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksam- heten skadas om uppgiften röjs. Sekretess gäller, under motsva- rande förutsättningar, för bl.a. uppgift som hänför sig till annan verksamhet som syftar till att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott och som bedrivs av en åklagarmyndighet, Polismyndig- heten, Säkerhetspolisen, , eller Kustbevak- ningen. I 18 kap. OSL finns också sekretessbestämmelser till skydd för bl.a. underrättelseverksamhet (2 §), kvalificerade skyddsidentiteter (5 §) säkerhets- eller bevakningsåtgärd (8 §), chiffer och kod (9 §), upplysning som kan användas i syfte att åstadkomma kärnspräng- ning eller spridning av kärnvapen (12 §) och risk- och sårbarhets- analyser (13 §). Flera av bestämmelserna har tillkommit eller materiellt sätt ändrats sedan säkerhetsskyddslagen infördes. Det kan finnas anledning att redogöra för bestämmelserna som avser säkerhets- eller bevakningsåtgärd, chiffer och kod och om risk- och sårbarhetsanalyser. I fråga om säkerhets- och bevakningsåtgärd gäller sekretess för uppgift som lämnar eller kan bidra till upplysning om säkerhets- eller bevakningsåtgärd, om det kan antas att syftet med åtgärden motverkas om uppgiften röjs och åtgärden avser 1.byggnader eller andra anläggningar, lokaler eller inventarier, 2.tillverkning, förvaring, utlämning eller transport av pengar eller andra värdeföremål samt transport eller förvaring av vapen, ammunition, sprängämnen, klyvbart material eller radioaktiva ämnen, 3.telekommunikation eller system för automatiserad behandling av information, 4.behörighet att få tillgång till upptagning för automatiserad be- handling eller annan handling, 5.den civila luftfarten eller den civila sjöfarten, 6.transporter på land av farligt gods, eller Det handlar således om sekretess för olika brottsförebyggande åtgärder som i huvudsak hänför sig till annan verksamhet än polisens. Vissa av åtgärderna syftar endast indirekt till att förebygga brott. För sekretess krävs att det vid en prövning ska kunna antas, att ett röjande av uppgiften motverkar syftet med säkerhets- eller bevakningsåtgärden. Innebörden av vissa av punkterna finns anledning att beröra. Första punkten avser byggnader eller andra anläggningar, lokaler eller inventarier. Med anläggningar avses bl.a. kulvertsystem, upplag och uppställningsplatser. Det är således inte enbart ut- rymmen med en omslutningsyta (huskropp, berganläggning eller motsvarande) som omfattas utan även öppna inhägnade ytor. Säkerhets- eller bevakningsåtgärder för byggnader, anläggningar och lokaler avser utformningen av tillträdesbegränsning som ska hindra att obehöriga får tillträde till utrymmen eller att upptäcka obehöriga. Dessa åtgärder kan även syfta till att hindra eller upp- täcka avlyssning. Exempel på säkerhets- eller bevakningsåtgärder är byggnadstekniska åtgärder (mekaniskt inbrottsskydd), teknisk bevakning (inbrottslarm, passerkontroll och övervakningssystem) och bevakning. Byggnadsritningar och projekterings- handlingar för exempelvis inbrottslarm som kartlägger säkerhetsåtgärder eller säkerhetsbrister är också sådana uppgifter som kan omfattas av den aktuella bestämmelsen. Sekretessen kan även gälla uppgifter om instruktioner och tjänstgöringslistor som rör bevakningen. Tredje punkten avser telekommunikation med vilket avses överföring av meddelanden med telefoni, tråd, radio eller liknande metod. Syftet med att skydda telekommunikationer är att hindra brott mot rikets säkerhet samt sabotage eller brytande av post- Sekretessbestämmelsen syftar även till att skydda data- och telekommunikationer för att t.ex. hindra brott mot rikets säkerhet. Sekretessen avser uppgifter som rör skyddet för telekommunikation som, om de röjs, kan leda till att syftet med säkerhetsåtgärderna motverkas. Uppgifterna kan avse såväl fysiska som logiska företeelser. Exempel på uppgifter som kan omfattas av sekretessen är frekvenser och sändningsmetoder för radiokom- munikation, adressinformation i tele- och datakommunikations- nätverk t.ex. IP-adresser. Uppgifter som lämnar eller kan bidra till upplysning om säkerhetsåtgärder i ett it-system omfattas också av bestämmelsens tredje punkt. Säkerhetsåtgärder behöver inte enbart vara av teknisk natur utan kan även röra administrativa rutiner som utgör en del av säkerhetsåtgärderna i ett it-system, exempelvis rutiner för analys av säkerhetsloggar. Det är inte enbart de säkerhetsåtgärder som syftar till att säkerställa sekretessen för uppgifterna i ett it-system som omfattas av sekretess.