sou · H3B371 · 2015-08-04 00:00:00 — I en debattartikel97 hävdar sex forskare, bl.a. med hänvisning till ovan nämnda forskningsresultat, att omhändertagande av barn motiveras med felaktiga och bristfälliga hänvisningar till anknyt- ningsproblem. Ny forskning visar enligt artikeln att barn till föräldrar med utvecklingsstörning mycket väl kan utveckla trygg anknyt- ning, men att det försvåras om föräldern har utsatts för vanvård.98 De forskare som står bakom artikeln är kritiska till att av barn vars föräldrar har en intellektuell funktionsned- sättning omhändertas. Socialtjänst och domstolar uppmanas att inte rutinmässigt ställa ett barn- mot ett vuxenperspektiv. Dessa perspektiv harmonierar i de flesta fall, såtillvida att barn har rätt till sina föräldrar och föräldrar till sina barn. Såväl barn som föräldrar kan dock behöva kompetent samhällsstöd. , och , unga och vuxna med utvecklingstörning (FUB) har framfört till utredningen att utredningar av barn med funktionsnedsättningar ofta är ofullständiga. Exempel- vis saknas intyg med diagnos av neuropsykiatriska funktionshinder trots att sådana finns att tillgå. Organisationerna hävdar också att omhändertaganden med anledning av påstådda missförhållanden i hemmet ofta har sin grund i ett tidigare bristande stöd till familjen och den enskilde.99 96 (2014) s. 21 ff. och (2013) s. 198 f. Materialet rör 16 familjer, som omfattar 29 barn och 30 vuxna. 97Artikeln var publicerad i mot-funktionsnedsatta.foraldrar/ 98Granqvist P m.fl. (2014). 99Gemensamt möte och efterföljande möten med respektive organisation. utredning och planering av vården har därutöver i en särskild skrivelse till utredningen framfört att en lagbestämmelse behövs som innebär att såväl socialtjänst som domstolar måste ta särskild hänsyn när en funktionsnedsättning föreligger. Förutom att funktionsnedsättningen måste beaktas och sakkunskap inhämtas från experter bör det införas en skyldighet att höra en sakkunnig i mål om LVU. Barnets behov ska på ett tidigt stadium bedömas av ett tvärprofessionellt team. attityd till föräldrar till barn med funktionsnedsättning måste, enligt skrivelsen, bli mindre ifrågasättande.100 Till skrivelsen har bifogats en genomgång av ett antal LVU-domar där barnet har en autismdiagnos. Enligt rapporten har i dessa fall inte barnets diagnos beaktats som en viktig omständighet i den problembild som målats upp kring det aktuella barnets livsförhållanden. Förbundet anser att en allsidig utredning (medicinsk, psykologisk, social och pedagogisk) bör göras då barn uppvisar allvarliga symtom, även i de fall det före- ligger uppenbara brister i föräldraomsorgen. Utbildningsinsatser för efterfrågas, liksom samverkan mellan social- tjänstens IFO-enhet och LSS-enhet, habilitering och viktiga nätverk kring barnet. Förbundet anser att de problem som utgör upprinnelsen till tvångsomhändertaganden sannolikt skulle kunnat avhjälpas om adekvat stöd i skola och hem hade satts in i förebyggande syfte.101 , unga och vuxna med utvecklingstörning (FUB) har framfört att de sett allvarliga rättssäkerhetsproblem vid omhändertaganden av barn. Det har handlat om bl.a. bristfälliga eller obefintliga skriftliga utredningar och fördomsfulla bedöm- ningar av föräldraförmågan hos personer med utvecklingsstörning. Innan LVU blir aktuellt ska ha gett föräldrarna stöd, men ofta saknas kompetens, bl.a. till följd av bristande samverkan mellan de som arbetar med LSS och de som arbetar med barn- och ungdomsvård. Det finns också brister i information till och kommunikation med föräldrar med utvecklingsstörning.102 rättigheter (RFFR) har i skrivelse till utredningen framfört att de anser att det ofta brister i rätts- 100Skrivelse från till utredningen . 101Skrivelse från till . 102Uppgifter som framkom vid möte med FUB . utredning och planering av vården säkerhet och kvalitet i samband med utredningar som ligger till grund för omhändertagande av barn. Främst lyfter organisationen fram de ärenden där socialtjänst och domstol förlitar sig enbart på medicinska utlåtanden trots osäkra diagnoser, exempelvis Shaken Baby Syndrome och Münchhausen by proxy. RFFR anser att utredningar där LVU övervägs ska utföras av en enhet som är organisatoriskt, huvudmannamässigt och personalmässigt helt åtskild från . De som blir utredda måste få ett större inflytande på utredningen och kunna låta sitt juridiska ombud genomföra egna utredningar som kan bidra med en ”second opinion” och bidra till ökad rättssäkerhet. Vidare förordar RFFR att alternativ till placering bör utvecklas.103 9.13Vårdplan inför beslut om placering En vårdplan ska enligt 5 kap. 1 § SoF finnas med i underlaget vid en ansökan om vård enligt LVU. En vårdplan är en övergripande plan över den vård som socialnämnden anser nödvändig. Kravet på vård- plan gäller för övrigt både inför placeringar enligt SoL och LVU (11 kap. 3 § första stycket SoL). Vårdplanen ska upprättas innan socialnämnden fattar beslut om vård så att vårdnadshavare och barn kan ta ställning till om de samtycker till vårdens innehåll eller inte. Vad vårdplanen ska innehålla framgår av 5 kap. 1 a § första stycket SoF. En vårdplan ska, om det inte möter särskilda hinder, beskriva de särskilda insatser som behövs, det sätt på vilket den unges umgänge med föräldrar, vårdnads- havare och andra närstående ska ordnas, målet med vården, och den vårdbehövandes och, i fråga om barn, även hans eller hennes vårdnadshavares syn på den planerade vården. Av 11 kap. 3 § framgår att vårdplanen även ska uppta åtgärder och insatser som andra huvudmän har ansvar för. 103 Skrivelse från RFFR som överlämnades i samband med möte med utredningen 2015-01- 14. Tilläggssynpunkter inkom och . utredning och planering av vården Enligt allmänna råd bör vårdplanen utgöra en egen handling. Detta för att tydligt markera skillnaden mellan utredningen och vårdplanen. Det är inte alltid möjligt att redan vid beslutet, t.ex. vid en ansökan enligt LVU, ange i vilket familjehem eller i vilket HVB som barnet ska placeras. I sådana fall får i stället vårdform anges, t.ex. familjehem eller HVB.104 Se vidare utred- ningens förslag i kapitel 13 när det gäller vårdplanens innehåll och revidering av vårdplanen. Vårdplanen ska, i samband med placeringen, kompletteras med en genomförandeplan som beskriver hur insatserna konkret ska genomföras. I ett ärende enligt LVU får socialnämnden enligt 32 § LVU besluta om läkarundersökning av den unge samt utse läkare för under- sökningen. Om undersökningen inte lämpligen kan genomföras i den unges hem, får nämnden bestämma någon annan plats för den. Rätten har samma befogenhet. Läkarundersökning ska, om den inte av särskilda skäl är obehövlig, ske innan nämnden gör ansökan om vård enligt 4 § LVU. Bestämmelsen innebär en befogenhet att genomföra en läkar- undersökning utan samtycke i en situation där ett ingripande enligt LVU övervägs. Den innebär också ett krav på att en läkarunder- sökning som regel ska göras innan ansökan om vård med stöd av LVU. En läkarundersökning av en underårig bör i första hand ske i samråd med den unge och hans vårdnadshavare. JO har betonat att en läkarundersökning av små barn inför en ansökan om vård med stöd av LVU som absolut huvudregel bör genomföras med vårdnadshavarens samtycke.105 104SOSFS 1997:15 s. 38. 105JO 1994/95 s. 292 och JO beslut med dnr 6320-2009. utredning och planering av vården Möjligheten att besluta om läkarundersökning med stöd av 32 § LVU kan, enligt uppfattning, på sin höjd röra sig om en poliklinisk undersökning och vårdnadshavarens måste informeras före beslutet. Krävs det för undersökning och samtycke inte kan erhållas måste ett beslut fattas om omhänder- tagande med stöd av 6 § LVU, om förutsättningarna i övrigt är uppfyllda.106 Om föräldrarna eller den unge motsätter sig läkarundersökning har socialnämnden enligt 43 § 1 LVU möjlighet att begära polishand- räckning för att genomföra undersökningen. Enligt allmänna råd bör nämnden endast i undantagsfall utnyttja befogen- heten att anlita polishandräckning i dessa fall.107 9.14.2Ett komplement till den sociala utredningen I förarbetena till LVU betonas att läkarundersökningen är ett viktigt komplement till den sociala utredningen. Liksom utred- ningen i stort har den ett dubbelt syfte. Den ska både utgöra en del av underlaget för bedömningen av om samhället behöver ingripa till den unges skydd med stöd av LVU och tillföra utredningen material av betydelse för behandlingsplaneringen. Utifrån situationen i det enskilda fallet får bedömas hur omfattande en läkarundersökning ska vara. Vad som sagts om behovet av läkarundersökning bör, enligt förarbetena, även gälla vid frivilliga placeringar.108 Enligt allmänna råd kan särskilda skäl för att göra undantag från kravet på läkarintyg vara att den unge redan tidigare genomgått en läkarundersökning eller att det föreligger en tillfredsställande utredning om hans eller hennes hälsotillstånd, t.ex. en barnpsykiatrisk bedömning. Det är socialnämnden som anger läkarundersökningens omfattning och det får bedömas utifrån situationen i det enskilda fallet. Den unges både fysiska och psykiska status bör undersökas. Enligt uppfattning bör undersökningen utföras av allmänläkare eller annan specialist- kompetent läkare med relevant kompetens för det enskilda fallet.109 106SOSFS 1997:15 s. 41. 1989/90:28 s. 69 f. 109SOSFS 1997:15 s. 39 f. utredning och planering av vården Det framgår inte av lagen att läkarintyg ska bifogas till ansökan om vård enligt LVU, men det rekommenderas i allmänna råd om tillämpningen av LVU.110 Det finns ingen systematisk genomgång av läkarundersökningarnas kvalitet och betydelse för bedömningen av vårdbehovet i LVU- ärenden. SKL har dock genomfört en kartläggning111 av antalet barn och unga som genomgått läkarundersökning i samband med placeringen och vilka hinder som finns för att få till stånd en läkarundersökning. Undersökningen visade att barn och unga som var placerade med stöd av LVU läkarundersöktes i betydligt högre omfattning () än de som var placerade enligt SoL (). En knapp tredjedel av barnen visade sig ha behov av uppföljning inom hälso- och sjukvården. Här fanns inga skillnader mellan grupperna. Kartläggningen visade också att merparten av länen har tecknat överenskommelser om läkarundersökning inför placering, men att dessa inte alltid var kända av personalen, varken inom eller hälso- och sjukvården. Läkarundersökningen görs antingen på barnklinik/särskild barn- och ungdomsmedicinsk mottagning eller på vårdcentral. I en del län undersöktes yngre barnen av barnläkare medan de äldre undersöktes av allmänläkare vid vårdcentral. I de län där läkarundersökningarna görs på vårdcentralen upplevdes svårigheter avseende kontaktvägar och beställning av undersök- ningen. Vanliga kommentarer i enkätsvaren visade att det finns en osäkerhet bland de läkare som har till uppgift att undersöka barnet, både gällande hur undersökningen ska gå till och om varför den är viktig. Motsvarande osäkerhet påvisas också bland social- sekreterarna. Enligt de anvisningar som har gällt inom BBIC ska socialsekreteraren förse läkaren med bakgrundsinformation i form av kopia på BVC-journal, skolhälsovårdsjournal m.m. 111SKL (2015a). Totalt omfattade kartläggningen 1 216 barn och unga som, –, stadigvarande och placerades i familjehem eller HVB. 439 av dessa hade blivit läkarundersökta enligt anvisningarna i . Kartläggningen omfattade två enkäter, fokusgrupp och telefonintervjuer. utredning och planering av vården visat sig vara en svår och tidskrävande uppgift. En vanlig kommentar från i enkätsvaren var att det, förutom ett omfattande förarbete också krävs motivationsarbete i förhållande till ungdomar för att undersökningen ska bli av. BBIC-ansvariga på och de regionala utvecklings- ledarna har framhållit till utredningen att omständigheterna kring läkarundersökningen inför en ansökan om LVU ofta kan vara tidspressade, bl.a. eftersom många ansökningar föregås av ett omhändertagande. En undersökning som görs på vård- centralen blir som regel inte särskilt omfattande. Det saknas ofta bakgrundsmaterial om barnets eller den unges tidigare sjukvårds- kontakter. Det anses vara bättre och lugnare för barnet eller den unge att genomföra undersökningen när han eller hon väl blivit placerad. Det skulle också vara en fördel med tanke på fortsatta vårdkontakter. Utredningen har haft begränsade kontakter med läkare som utför dessa undersökningar, men mött exempel på att läkarunder- sökningen anses fylla en viktig funktion. Som exempel nämns att den unge som ska placeras har diabetes och en bedömning behöver göras om den unge kan klara sin medicinering själv. Det kan också handla om att bedöma risk för psykos eller suicid. 9.14.4Regler och rekommendationer om intyg inom hälso- och sjukvården Av 6 kap. 10 § patientsäkerhetslagen (2010:659, PSL) följer att ett intyg om någons hälsotillstånd eller vård ska utformas med noggrannhet och omsorg. har utfärdat föreskrifter om utfärdande av intyg inom hälso- och sjukvården m.m. (SOSFS 2005:29) samt i anslutning till dessa publicerat ett Meddelandeblad . Föreskrifterna omfattar bl.a. regler om rutiner för kvalitet och säkerhet och kompetens hos den som ska utfärda intyget. Till föreskrifterna finns blanketter för olika intygslag bifogade, dock inte för läkarintyg med stöd av 32 § LVU. utredning och planering av vården 9.15Allmänt om hälsoundersökning i samband med placering 9.15.1Stora hälsoproblem har påvisats har studier visat att många barn som möter inte har fått del av den basala hälsovård som är till för alla barn. Det beror bl.a. på uteblivna hälsokontroller, ibland även i vård t.ex. på grund av upprepade omplaceringar.112 Även efter en placering är risken stor att barnens hälsa inte uppmärksammas på det sätt som behövs. En svensk journalstudie har redovisat påtagliga brister i den basala hälsovården och omhändertagande av hälsoproblem hos barn i familjehem liksom i kommunikationen mellan olika aktörer inom hälsovården. Studien visade att av barnen saknade en eller flera rekommenderade vaccinationer när de uppnådde skolåldern. Var femte barn hade inte fått någon fyrårskontroll och synundersökning hade bara genomförts hos hälften av barnen. Undersökningen fann även brister i uppföljningen av tandhälsan och hög nivå av psykisk ohälsa.113 Vid en standardiserad läkarundersökning av 120 sydsvenska barn och ungdomar i åldern 0–framkom i samband med social utredning ett mycket stort behov av en lång rad nyupptäckta, utredningskrävande symtom och tidigare kända somatiska besvär. Vartannat barn behövde minst en remiss till specialist.114 Av den kartläggning som genomförts av SKL, och som redovisas i avsnitt 9.14.3, framgick att en knapp tredjedel av de undersökta barnen visade sig ha behov av uppföljning inom hälso- och sjuk- vården.115 112Nordens Välfärdscenter (2015) s. 7. 113Kling S (2010). 114Socialstyrelsen (2015b). 115SKL (2015a) s. 5. utredning och planering av vården 9.15.2Rekommendationer om undersökning av barns och ungas hälsa inför placering I och vägledning om placerade barns skolgång och hälsa betonas vikten av att utreda barnets fysiska och psykiska hälsa inför placering.116 Rekommendationerna i denna vägledning byggde på de hittillsvarande anvisningarna för läkar- undersökning i BBIC, som har modifierats i den nya versionen av BBIC som lanseras . Enligt de nya anvisningarna i ska , om det inte är omotiverat, verka för att få till stånd en hälsoundersökning och undersökning av tandhälsan för alla barn och unga som ska placeras eller har blivit placerade. Både fysisk och psykisk hälsa och eventuell psykiatrisk problematik ska uppmärksammas.117 Om det vid hälsoundersökningen, som kan utföras av sjuk- sköterska inom barnhälsovård eller skolsköterska inom elevhälsan, framkommer tecken på ohälsa eller försummad hälso- och sjukvård ska en läkarundersökning göras. Framkommer tecken på psykisk ohälsa, psykiatrisk problematik eller behov av utvecklingsbedömning ska en psykologbedömning eller psykologisk utredning göras.118 Välfärdscenter har i projektet ”barn – Fokus på barn i fosterhem” pekat på behovet av ökad uppmärksamhet kring placerade barns och ungas hälsa.119 I en översikt av kunskaps- läget konstateras att ett första steg vore att erbjuda somatiska hälsokontroller till alla barn vid placering. Hänvisning görs till att detta är rutin i bland annat och samt till den finska barnskyddslagens bestämmelser, som stadgar att alla barn ska få en hälsoundersökning vid placering i familjehem eller i institution. Ett annat enkelt sätt att öka kvaliteten är, enligt Välfärdscenter, att införa rutiner med ett särskilt hälsokort med uppgifter om bland annat vaccinationer, fullgjorda barnhälso- kontroller enligt nationella rekommendationer, genomgångna tand- hälsokontroller, genomgången sjukhus- och poliklinisk vård, medicinering och annan behandling. 116Socialstyrelsen & (2013) s. 10. 117Socialstyrelsen (2015a) s. 71. 118Socialstyrelsen (opublicerat material) BBIC: Samverkan kring barnets hälsa. 119Nordens Välfärdscenter (2015) s. 7 ff. utredning och planering av vården förda hälsokontroller vid placering och rutiner med hälsokort kan familjehem få viktig aktuell information om barnets hälsa. Ytter- ligare ett steg vore att införa systematik i barnavårdens bevakning av den somatiska hälsan hos barn i familjehem. I har flera barnavårdsdistrikt anställt sjuksköterskor inom den sociala barnavården med särskilt ansvar för placerade barns hälsoomhänder- tagande. I fråga om psykisk hälsa rekommenderar Välfärdscenter i sin översikt av kunskapsläget i första hand att barn i familjehem erbjuds en grundlig utredning av deras psykiska hälsa (när det är lämpligt åldersmässigt) och i andra hand att symtom på allvarlig psykisk ohälsa kartläggs med standardiserade bedömningsinstrument och med medvetenhet om dessa instruments begränsningar. Alla barn med resultat på klinisk nivå bör tillförsäkras fortsatt utredning och uppföljning som är individuellt anpassat till barnet och familje- hemmet. Vidare rekommenderas att standardiserade bedömnings- instrument används för att följa barnens utveckling . 9.15.3Hälsoundersökningar och andra undersökningar Olika typer av kontroller, samtal m.m. förekommer i samband med undersökningar av barns och ungas hälsa eller hälsoproblem. Medan läkarundersökning, tandläkarundersökning och psykolog- bedömning är knutna till den profession som utför undersökningen används hälsoundersökning ofta i en vidare bemärkelse, där såväl sjuksköterska som läkare, psykolog eller tandläkare kan vara berörda. Utgångspunkten är att hälsa är ett tillstånd av fysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande och inte endast frånvaro av sjukdom eller skada.120 Det traditionella syftet med hälsoundersökningar bland barn och unga har av och beskrivits som att identifiera oupptäckta funktionssvårigheter, sjukdomar och andra hälsoproblem. Hälsoundersökningarna kan också ge möjlighet att upptäcka om barnet eller den unge har andra allvarliga svårigheter utredning och planering av vården och vara ett bra tillfälle att fråga om det finns något som barnet eller den unge oroar sig för.121 I förhållande till hälsoundersökningar kan exempelvis läkar- undersökningar uppfattas som mer inriktade på iakttagna eller konstaterade hälsoproblem, men läkare kan givetvis vara viktiga också vid bredare undersökningar av barns hälsa. Hälsoövervakning inom barnhälsovården och hälsobesök inom elevhälsan Andra arbetssätt som har beröringspunkter med hälsoundersökningar är hälsoövervakning inom barnhälsovården och hälsobesök inom elevhälsan. Hälsoövervakning innebär, enligt , att man regelbundet följer barns hälsa och utveckling liksom förhållanden i uppväxtmiljön som kan ha betydelse för deras hälsa. Syftet med barnhälsovårdens hälsoövervakning är att tidigt identifiera barn i behov av stöd eller insatser i något avseende.122 Krav på erbjudanden om hälsobesök inom elevhälsan finns i 2 kap. 27 § skollagen (2010:800). Hälsobesöken innefattar allmänna hälsokontroller. Utöver hälsobesöken ska eleven dessutom erbjudas syn- och hörselundersökning och andra begränsade hälso- kontroller (2 kap. 27 § skollagen). Utöver de syften som finns vid hälsoundersökningar kan hälsobesöken också ses som ett särskild arbetssätt med både hälsoövervakande och hälsofrämjande funk- tioner. I det sammanhanget kan hälsobesöken även omfatta hälso- samtal, som är ett samtal mellan eleven och skolsköterskan och som syftar till att främja hälsa och förebygga ohälsa.123 Kraven på hälsobesök ersatte i den nya skollagen de krav som tidigare enbart fanns på hälsokontroller. Valet av termen ”hälsobesök” markerade en förskjutning från ett kontrollerande och till ett mer före- byggande och hälsofrämjande arbetssätt.124 De undersökningar av barns hälsa som är aktuella i samband med utredningar av barns behov av skydd och stöd 121Socialstyrelsen & (2014) s. 154. 122Socialstyrelsen (2014b) s. 74. 123Socialstyrelsen & (2014), s. 153 f. I vägledningens bilaga 11 beskrivs syfte, undersökningar, förslag till remittering m.m. vid specifika somatiska hälsoundersökningar i elevhälsan, se s. 231–242. 2009/10:165, s. 276 och s. 658. utredning och planering av vården kan i praktiken ofta sägas vara kompletterande eller rent av kompenserande i förhållande till den allmänna hälsovård som dessa barn inte alltid fått del av. Det gäller även undersökningar av barnens tandhälsa. Varje landsting ska enligt 5 § tandvårdslagen (1985:125) erbjuda en god tandvård åt dem som är bosatta inom . Folktandvården ska enligt 7 § tandvårdslagen svara för regelbunden och fullständig tandvård för barn och ungdomar till och med det år då de fyller . Hälsoundersökningar av asylsökande m.fl. Enligt 7 § lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. ska ett landsting, om det inte är uppenbart obehövligt, erbjuda barn och vuxna som omfattas av lagen en hälsoundersökning. Det gäller bl.a. ensamkommande barn som är placerade med stöd av SoL eller LVU. Enligt lagens förarbeten syftar hälsoundersök- ningen till tidig upptäckt av akuta sjukdomar, men den är också central för fastställandet av vårdbehovet i övrigt. Särskilt viktigt är det att tidigt uppmärksamma barns och andra särskilt utsatta gruppers hälsa.125 Det finns även särskilda bestämmelser om landstingens skyldighet att erbjuda hälsoundersökning till personer som vistas i utan stöd av myndighetsbeslut eller författning i lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. har i föreskrifter och allmänna råd preciserat hälsoundersökningarnas syfte och innehåll. Där framgår att hälso- undersökningen ska utmynna i en medicinsk bedömning av behovet av viss fortsatt vård. Undersökningen ska innefatta ett samtal om den undersöktes hälsa med avseende på tidigare och nuvarande hälso- tillstånd. En del av samtalet ska avse hur hälsotillståndet kan vara påverkat av den undersöktes psykosociala situation eller av traumatiska upplevelser. Samtalet ska även innehålla frågor om den undersöktes vaccinationsstatus, exponering för smittrisk samt de övriga uppgifter som kan behövas ur smittskyddssynpunkt. Som en del i hälsoundersökningen ska kroppsundersökning och provtag- 2007/08:105. utredning och planering av vården ningar göras, baserade på de behov som har framkommit vid samtalet. Vid hälsoundersökningen av ett barn ska samtalet även innefatta hur barnet påverkas av vårdnadshavarnas och andra familjemedlemmars hälsa. Ett samtal med ett barn ska anpassas till barnets ålder och mognad.126 Den undersökte ska remitteras till en annan vårdgivare om vårdgivaren upptäcker men inte kan tillgodose vissa behov av vård.127 9.15.4Lagstiftning om hälsoundersökningar i andra nordiska länder Barnevernloven har ingen bestämmelse som preciserar att det konsekvent ska företas hälsoundersökningar när barn placeras i familjehem eller i institution. Emellertid har barneverntjenesten rätt att låta läkarundersöka barn vid misstanke om övergrepp (§ 4–3 barnevernloven).