sou · H3B3103 · 2015-12-08 00:00:00 — insatser mot skadliga inslag i medier, svenska språket, internationellt kulturellt samarbete, allt i den mån ovannämnda ärenden inte hör till något annat departement, förlängning av fideikommiss eller inlösen av fideikommiss- egendom av kulturhistoriska skäl, 21 Senaste lydelse 2014:1460. samordning och utveckling av allmänna frågor om det civila sam- hällets villkor, samordning av statsbidrag till det civila samhällets organisationer, bidrag till och allmänna frågor om allmänna samlingslokaler, allmänna val och frågor om valdeltagande, förtroendevaldas vill- kor, medborgarnas inflytande, insyn och delaktighet i samhället, demokratisk medvetenhet och förebyggande arbete för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism, i den mån sådana ären- den inte hör till något annat departement, samordning och utveckling av frågor om de mänskliga rättig- heterna på nationell nivå, i den mån sådana ärenden inte hör till något annat departement, diskriminering på grund av diskriminering på grund av kön, könsöverskridande identitet kön, könsidentitet eller köns- eller uttryck, etnisk tillhörighet, uttryck, etnisk tillhörighet, reli- religion eller annan trosuppfatt- gion eller annan trosuppfatt- ning, funktionsnedsättning, sexu- ning, funktionsnedsättning, sexu- ell läggning eller ålder, i den ell läggning eller ålder, i den mån mån sådana ärenden inte hör till sådana ärenden inte hör till något annat departement, något annat departement, främlingsfientlighet, rasism, homofobi och andra former av intole- rans, i den mån sådana ärenden inte hör till något annat departe- frågor på nationell nivå om frågor på nationell nivå om situationen för homo-, bi- och situationen för homosexuella, bi- sexuella och transpersoner, i den mån sådana ärenden inte hör till uttryck, i den mån sådana ären- något annat departement, samt den inte hör till något annat samordning och utveckling av departement, samt samordning och utveckling av sådana frågor, nationella minoriteter i , i den mån sådana ärenden inte hör till något annat departement, samt samordning och utveckling av sådana frågor, det samiska folkets språk och kultur, trossamfund, Med transpersoner avses i denna förordning transsexuella, intersexuella eller personer med en könsidentitet eller ett könsuttryck som skiljer sig från för den könstillhörighet som ursprung- ligen har tilldelats dem. Lagstiftningsärenden som gäller arkivfrågor, kulturmiljöfrågor, åldersgränser för film som ska visas offentligt, radio och television med undantag av lagstiftning om missbruk av yttrandefriheten, bibliotek, i den mån sådana ärenden inte hör till något annat departement, fördelning av vissa statsbidrag till regional kulturverksamhet, diskriminering på grund av diskriminering på grund av kön, könsöverskridande identitet kön, könsidentitet eller köns- eller uttryck, etnisk tillhörighet, uttryck, etnisk tillhörighet, reli- religion eller annan trosuppfatt- gion eller annan trosuppfatt- ning, funktionsnedsättning, sexu- ning, funktionsnedsättning, sexu- ell läggning eller ålder, i den ell läggning eller ålder, i den mån mån sådana ärenden inte hör till sådana ärenden inte hör till något något annat departement, nationella minoriteter i , i den mån sådana ärenden inte hör till något annat departement, det samiska folkets språk och kultur, trossamfund, Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2002:989) om statligt stöd för verksamhet som förebygger och motverkar diskriminering Härigenom föreskrivs att 1 § förordningen (2002:989) om stat- ligt stöd för verksamhet som förebygger och motverkar diskrimi- nering ska ha följande lydelse. Statligt stöd enligt denna för- Statligt stöd enligt denna för- ordning får lämnas till organisa- ordning får lämnas till organisa- tioner och stiftelser för verk- tioner och stiftelser för verk- samhet som syftar till att före- samhet som syftar till att före- bygga och motverka diskrimi- bygga och motverka diskrimi- nering på grund av kön, köns- nering på grund av kön, köns- överskridande identitet eller ut- identitet eller könsuttryck, etnisk tryck, etnisk tillhörighet, religion tillhörighet, religion eller annan eller annan trosuppfattning, läggning och ålder. Stöd lämnas i mån av tillgång på medel. Vid fördelning av stöd bör en geografisk spridning över hela landet eftersträvas. Denna förordning träder i kraft . 22 Senaste lydelse 2014:963. Denna förordning innehåller bestämmelser om statsbidrag till organisationer för homosexuella, bisexuella eller transpersoner.Med transpersoner avses i denna förordning transsexuella, intersexuella eller personer med en könsidentitet eller ett köns- uttryck som skiljer sig från nor- men för den könstillhörighet som ursprungligen har tilldelats dem. förordning om ändring i förordningen (2008:349) om statsbidrag till organisationer för homosexuella, bisexuella, transsexuella eller personer med könsöverskridande identitet eller uttryck Härigenom föreskrivs att 1 och 2 §§ samt namnet på förord- ningen (2008:349) om statsbidrag till organisationer för homo- sexuella, bisexuella, transsexuella eller personer med könsöver- skridande identitet eller uttryck ska ha följande lydelse. Förordningen (2008:349) om Förordningen (2008:349) om för homosexuella, bisexuella, för homosexuella, bisexuella transsexuella eller personer med Denna förordning innehåller bestämmelser om statsbidrag till organisationer för homosexuella, bisexuella, transsexuella eller per- soner med könsöverskridande identitet eller uttryck. Med könsöverskridande iden- titet eller uttryck avses att någon inte identifierar sig som kvinna eller man eller genom sin klädsel eller på annat sätt ger uttryck för att tillhöra ett annat kön. Syftet med statsbidraget är Syftet med statsbidraget är att stödja organisationernas egna att stödja organisationernas egna initiativ och verksamheter med initiativ och verksamheter med ändamål att stärka ställningen i ändamål att stärka ställningen i samhället för homosexuella, bi- samhället för homosexuella, bi- sexuella, transsexuella eller per- sexuella eller transpersoner. identitet eller uttryck. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2008:1328) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 22 § förordningen (2008:1328) med instruktion för ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I ärenden som prövas enligt bestämmelser som har till syfte att motverka diskriminering på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning ska den ledamot delta som utsetts bland personer som kan anses företräda etniska eller religiösa minoriteter i . I ärenden som prövas enligt bestämmelser som har till syfte att motverka diskriminering på grund av funktionsnedsättning ska den ledamot delta som utsetts efter förslag av Handikappsförbundens I ärenden som prövas enligt I ärenden som prövas enligt bestämmelser som har till syfte bestämmelser som har till syfte att motverka diskriminering på att motverka diskriminering på grund av sexuell läggning eller grund av sexuell läggning eller könsidentitet eller könsuttryck ska uttryck ska den ledamot delta som den ledamot delta som utsetts utsetts efter förslag av Riksför- efter förslag av för bundet för homosexuellas, bi- homosexuellas, bisexuellas, trans- personers och queeras rättigheter. Denna förordning träder i kraft . 23 Senaste lydelse 2014:964. förordning om ändring i förordningen (2012:811) med instruktion för Universitets- och högskolerådet Härigenom föreskrivs att 13 § förordningen (2012:811) med in- struktion för Universitets- och högskolerådet ska ha följande lydelse. Myndigheten ska inom hög- Myndigheten ska inom hög- och på andra sätt främja lika och på andra sätt främja lika rättigheter och möjligheter oav- rättigheter och möjligheter oav- sett kön, könsöverskridande iden- sett kön, könsidentitet eller köns- titet eller uttryck, etnisk tillhörig- uttryck, etnisk tillhörighet, reli- het, religion eller annan tros- gion eller annan trosuppfatt- ning, funktionsnedsättning, sexu- ning, sexuell läggning eller ålder. ell läggning eller ålder. Denna förordning träder i kraft . 24 Senaste lydelse 2014:965. förordning om ändring i förordningen (2015:49) med instruktion för Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor Härigenom föreskrivs att 7 § förordningen (2015:49) med instruk- tion för Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor ska ha följande lydelse. Myndigheten ska inom ramen Myndigheten ska inom ramen för sina insatser arbeta för att för sina insatser arbeta för att grund av kön, könsöverskridande grund av kön, könsidentitet eller identitet eller uttryck, etnisk till- religion eller annan trosuppfatt- ning, funktionsnedsättning, sexu- ell läggning eller ålder. Denna förordning träder i kraft . 2Utredningens uppdrag och arbete Utredningens direktiv, vilka bifogas som bilaga, beslutades vid ett regeringssammanträde . Uppdraget kan delas in i tre huvuddelar, nämligen att överväga 1.en utmönstring av orden ”ras” och ”rasmässig” i lagstiftningen, 2.ändringar av termen ”könsöverskridande identitet och uttryck” och termens definition i diskrimineringslagen och 3.ett stärkt straffrättsligt skydd för transpersoner. Utmönstring av orden ”ras” och ”rasmässig” uttalade att det inte finns någon vetenskaplig grund för att dela in människor i skilda raser och ur biologisk syn- punkt följaktligen heller ingen grund för att använda ordet ras om människor. Enligt vad anförde riskerade användningen av ordet ras i författningstext att underblåsa fördomar. Regeringen uppmanades att göra en genomgång av i vilken utsträckning ras före- kom i olika författningar som inte grundas på internationella texter och där det var möjligt föreslå en annan definition (bet. 1997/98:KU29). Frågan har sedan varit föremål för överväganden inom ramen för två utredningar (se SOU 2001:39 och 2006:22). Utredningarna gav inte underlag för att utmönstra ras ur varje författning där termen förekommer. Däremot har ras ersatts med andra Utredningens uppdrag och arbete uttryck i RF och i diskrimineringslagen (2008:567) och medvetet utelämnats i några lagar. Regeringen har i flera lagstiftningsärenden uttalat sin ambition att i ett annat sammanhang se över frågan om utmönstring av ras ur all lagstiftning (prop. 2007/08:95 s. 120, prop. 2009/10:85 s. 123 och prop. 2011/12:45 s. 94). Enligt direktiven ska en sådan översyn göras . Utredningen ska ta ställning till om orden ras och rasmässig, an- vända om människor, bör tas bort från de lagar där de förekommer och eventuellt ersättas med något annat uttryck. I de lagar som ändring föreslås ska utredningen lämna lagförslag. På vissa ställen i direktiven talas om författningar, till skillnad från lagar. Utredningen har under hand inhämtat att ”lämna nöd- vändiga författningsförslag” används i direktivens sammanfattning med syftning på samtliga deluppdrag, däribland ett där såväl lagar som förordningar ingår, men att den del av uppdraget som avser utmönstring av orden ”ras” och ”rasmässig” ska uppfattas på det sätt som anges i den del av direktiven där detta deluppdrag be- handlas, det vill säga så att det endast omfattar lagar. Enligt direk- tiven undantas dock lagen (1994:1219) om den europeiska konven- tionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grund- läggande friheterna från översynen. En utgångspunkt enligt direktiven är att en utmönstring och even- tuell ersättning av orden bör ske i största möjliga utsträckning. Vidare ska ställningstagandena göras i förhållande till varje enskild lag. I direktiven ställs vidare upp ett antal villkor för att en utmöns- tring ska kunna ske. Till en början får en utmönstring inte medföra ett svagare skydd för någon skyddad grupp. Vidare ska även i fortsättningen uppfylla sina internationella åtaganden, varvid det enligt direktiven är viktigt att beakta hur tolkningen och tillämp- ningen av en bestämmelse som har sin bakgrund i en internationell rättsakt kan påverkas av en ändring. Härtill får en utmönstring inte Utredningens uppdrag och arbete leda till en ”oönskad” utvidgning av bestämmelsens tillämpnings- område. Slutligen, vad gäller straffrättsliga bestämmelser, måste det straffbara området vara tillräckligt noggrant avgränsat även efter en utmönstring. Ändring av termen ”könsöverskridande identitet och uttryck” och definitionen i diskrimineringslagen Bakgrunden till översynen är enligt direktiven att termen köns- överskridande identitet eller uttryck har mötts av kritik sedan den infördes som ny diskrimineringsgrund i diskrimineringslagen . Kritiken har huvudsakligen gått ut på att den valda formuleringen är skriven med ett avvikarperspektiv, det vill säga att den utgår från en uppfattning om och definierar dem som inte följer denna. Enligt direktiven avviker den nuvarande formuleringen också från benämningen i internationella dokument. I uppdraget ingår att ta ställning om det finns ett behov av att ändra termen könsöverskridande identitet eller uttryck och defini- tionen i diskrimineringslagen och andra författningar där uttrycket förekommer samt att lämna nödvändiga författningsförslag. Utred- aren har tolkat uppdraget så att det, förutom lagar, även omfattar att ta ställning till om termen bör ändras i de förordningar där den förekommer. Enligt direktiven får eventuella förslag inte medföra någon ändring av bestämmelsernas tillämpningsområde. Utredningens uppdrag och arbete Stärkt straffrättsligt skydd för transpersoner I samband med att bestämmelserna om hets mot folkgrupp och straffskärpningsregeln i 29 kap. 2 § BrB senast ändrades framförde RFSL synpunkten att grunden könsidentitet borde läggas till i båda bestämmelserna. Regeringen ifrågasatte inte att enskilda trans- personer ofta drabbas av hot, våld och andra kränkningar, men noterade att bestämmelsen om hets mot folkgrupp inte tar sikte på dessa sorters övergrepp mot enskilda, utan på hets mot kollektivt bestämda grupper. Även om det skulle förekomma hetspropaganda mot transpersoner som grupp, saknades det enligt regeringen be- lägg för att detta skulle ha skett på ett sådant sätt att det skulle kunna motivera någon ytterligare begränsning av yttrandefriheten. I fråga om straffskärpningsregeln anförde regeringen att straffmät- ningsreglerna i BrB inte bör vara annat än exemplifierande och att omständigheter av alltför specifik karaktär därför inte borde till- föras (prop. 2001/02:59 s. 37 f. och s. 56 f.). Regeringen tillade dock att exempelvis transsexualism och transvestism redan omfattas av straffskärpningsregelns grund ”annan liknande omständighet”. Enligt direktiven finns det skäl att överväga om det straffrätts- liga skyddet för transpersoner bör stärkas. Som skäl för detta anges att de remissynpunkter som framfördes lagstiftnings- ärende har upprepats från olika håll, vilket kan tyda på att det finns ett praktiskt behov av lagstiftning mot hets mot trans- personer som grupp, samt den internationella utvecklingen på om- rådet. Varken bestämmelserna om hets mot folkgrupp i BrB och TF (som YGL hänvisar till), bestämmelsen om olaga diskriminering i 16 kap. 9 § BrB eller åtalsregeln avseende förolämpning i 5 kap. 5 § BrB omfattar transpersoner. Däremot omfattas transpersoner av straff- skärpningsregeln i 29 kap. 2 § 7 BrB. Enligt direktiven ska utredningen ta ställning till om trans- personer bör höra till de grupper eller personkretsar som omfattas av bestämmelserna om hets mot folkgrupp, olaga diskriminering Utredningens uppdrag och arbete och åtal avseende förolämpning. Vidare ska utredningen ta ställning till om eventuella ändringar i de nämnda bestämmelserna, till exem- pel med hänsyn till intresset av enhetliga lagtekniska lösningar, bör medföra någon ändring i straffskärpningsregeln. I den mån utred- ningen anser att det straffrättsliga skyddet för transpersoner ska stärkas, ska den också lämna författningsförslag. I direktiven ges ett antal utgångspunkter som utredningen ska för- hålla sig till. För det första bör tryck- och yttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp även i fortsättningen motsvara BrB:s straffbestämmelse fullt ut. Utredningen måste göra en noggrann avvägning mellan å ena sidan intresset av en så vidsträckt tryck- och yttrandefrihet som möjligt och å andra sidan behovet av ett utökat skydd för trans- personer. I det sammanhanget ska även de krav som följer av Europa- konventionen beaktas. För det andra bör de grupper eller personkretsar som bestäm- melserna om hets mot folkgrupp, bestämmelsen om olaga diskrimi- nering och åtalsregeln avser skydda, om möjligt, avgränsas på samma sätt i samtliga dessa bestämmelser även i fortsättningen. Utredningens arbete inleddes . Utredningsarbetet har bedrivits på sedvanligt sätt och utred- ningen har hållit sju sammanträden varav två tvådagars internat- sammanträden. Flera interna arbetsmöten har hållits mellan utred- aren och sekreteraren. I våra direktiv har angetts att utredningen ska samråda med be- rörda myndigheter och organisationer. Detta samråd har till över- vägande del skett genom att de närmast berörda myndigheterna funnits representerade i expertgruppen. Experterna har bidragit inte bara med erfarenheter och värdefulla synpunkter utan också med material. Vidare har utredningen arbetat med två referensgrupper. Till den ena referensgruppen inbjöds ett tiotal organisationer som kunde Utredningens uppdrag och arbete tänkas ha intresse för frågan om utmönstring av orden ”ras” och ”rasmässig”. Av dessa valde tre organisationer att delta: Afro- svenskarnas , Judiska och Ungdom mot rasism. Till den andra referensgruppen inbjöds organisationer som kunde tänkas ha intresse i frågorna som rör transpersoner. Denna referensgrupp kom att bestå av företrädare för föreningen (Kön Identitet Mångfald), (Full Personality Expression ), SADB (Antidiskrimineringsbyråer), Rättighetscentrum , Diskrimineringsbyrån , RFSL, RFSL Ungdom, RFSL:s brottsofferjour och TGEU (Trans- gender Europe). Utredaren och sekreteraren har haft två möten med respektive referensgrupp. Referensgrupperna har på ett aktivt och förtjänstfullt sätt bistått utredningen med synpunkter. Utredningen har genom sekreteraren haft en mängd kontakter med myndigheter, forskare och olika delar av civilsamhället. och regeringen har i olika sammanhang uttalat att det inte är önskvärt att använda ordet ras om människor i författningar, främst med argumenten att det ur biologisk synpunkt inte går att dela in människor i olika raser och att det därför inte finns någon grund för att använda ordet ras om människor och att termen ris- kerar att underblåsa fördomar. Enligt kommittédirektiven har utred- ningen därför som utgångspunkt att det inte är önskvärt att an- vända termen ras i lagarna. Den fråga som ska övervägas är om det i förhållande till varje enskild lag är möjligt att ta bort termen och eventuellt ersätta den med något annat uttryck. Förutsättningar för att en utmönstring ska kunna göras är att den inte medför ett svagare skydd för någon skyddad grupp och att även fortsättningsvis uppfyller sina internationella åtagan- den. Denna del av betänkandet kommer därför inledas med en genomgång av de internationella åtaganden som har direkt eller in- direkt anknytning till svenska lagar som innehåller termerna ras och rasmässig. Därefter följer en genomgång av de svenska lagar som innehåller termerna. Detta för att termernas syfte och inne- börd i de olika internationella instrumenten respektive lagarna på- verkar bedömningen av om en utmönstring riskerar att inskränka bestämmelsernas tillämpningsområden eller göra att inte uppfyller sina internationella åtaganden. Innan utredningen redo- visar sina överväganden och förslag redovisas också de uttalanden och kritik som termerna mött i lagstiftningsärenden, de utmöns- tringar som redan skett, behandlingen av frågan i senare tids lag- stiftningsärenden, den internationella kritik som framförts mot de utmönstringar som skett samt synpunkter som framförts i utred- Nämnda avsnitt är avsedda att belysa de överväganden som utredningen står inför. Det finns ett flertal internationella konventioner och andra inter- nationella instrument som är bundet av och som, direkt eller indirekt, har genomförts i svensk lag genom svenska författningar som innehåller termen ras. Nedan följer en kortare genomgång av sådana internationella åtaganden. Det kan poängteras att rasbegreppet förekommer på olika ställen i de internationella instrument där endast vissa bestämmelser tas upp nedan samt i ett flertal andra internationella instrument och policydokument, såsom om medborger- liga och politiska rättigheter, om ekono- miska, sociala och kulturella rättigheter, om barnets rättigheter (), rekommen- dation No. R (87) 15 om användning av personuppgifter inom polis- sektorn m.m., (nr 105) angående avskaffande av tvångsarbete och (nr 111) angående diskrimi- nering i fråga om anställning och yrkesutövning. FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna antogs av 1948. I artikel 2 förbjuds diskriminering. Artikeln stadgar att var och en är berättigad till alla de fri- och rättigheter som omfattas av förklaringen utan åtskillnad av något slag såsom på grund av ras, hudfärg, kön, språk, religion, politisk eller annan uppfattning, natio- nellt eller socialt ursprung, egendom, börd eller ställning i övrigt. Det innebär att förklaringens diskrimineringsförbud gäller i för- hållande till de rättigheter som upptas där. Diskrimineringsför- budet är dock generellt på så sätt att det gäller oavsett på vilken grund en person diskrimineras. Den allmänna förklaringen skapades ursprungligen inte som ett rättsligt bindande instrument. Stora delar av den, däribland för- budet mot diskriminering, anses dock med tiden ha blivit sedvane- rättsligt bindande och binder på så sätt medlemsstaterna (se Ett rättvisare samhälle – internationella och svenska regler mot diskrimi- nering, – Principen om icke-diskriminering i internationell rätt, Makkonen, 2003, s. 48). Det skydd för mänskliga rättigheter och principen om icke- diskriminering som kommit till uttryck i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna har senare utvecklats och förstärkts genom ett flertal bindande konventioner som också innehåller förbud mot diskriminering, däribland rasdiskrimineringskonventionen. Internationella konventionen om avskaffandet av alla former av rasdiskriminering Enligt artikel 1.1 i konventionen avses med uttrycket rasdiskri- minering varje skillnad, undantag, inskränkning eller företräde på grund av ras, hudfärg, härkomst eller nationellt eller etniskt ur- sprung, som har till syfte eller verkan att omintetgöra eller inskränka erkännande, åtnjutande eller utövande, på lika villkor av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter på politiska, ekonomiska, sociala, kulturella eller andra områden av det offentliga livet. I artikel 2 stadgas att konventionsstaterna fördömer rasdiskri- minering och förbinder sig att med alla lämpliga medel och utan dröjsmål föra en politik som syftar till att avskaffa rasdiskrimi- nering i alla dess former och till att främja förståelsen mellan alla raser. Varje konventionsstat ska därför förbjuda och med alla lämp- liga medel, däribland genom sådan lagstiftning som påkallas av om- ständigheterna, göra slut på rasdiskriminering som utövas av en- skilda personer, grupper och organisationer. Enligt artikel 4 i rasdiskrimineringskonventionen fördömer kon- ventionsstaterna all propaganda och alla organisationer som grundar sig på uppfattningar eller teorier om att någon ras eller person- grupp av viss hudfärg eller visst etniskt ursprung är överlägsen någon annan, eller som söker rättfärdiga eller främja rashat och diskriminering i någon form. Konventionsstaterna förbinder sig bland annat att vidta vissa i artikel 4 punkterna a–c angivna åtgärder för att avskaffa all uppmaning till eller utövande av sådan diskri- minering.