sou · H3B321d2 · 2015-03-02 00:00:00 — Om andelen av försäkringsersättningen som kommer från den offent- liga försäkringen minskar till förmån för kompletterande ersättningar, finns en risk att premiekollektiv med låg risk väljer att skapa egna försäkringslösningar med egna försäkringsvillkor, som helt ersätter det offentliga systemet. Denna potentiella utveckling gynnar enbart starka grupper med låg arbetslöshetsrisk (akademiker), medan grupper med hög arbetslöshetsrisk (lågutbildade) riskerar att miss- gynnas. Gärna kompletterande försäkringar, men först en rejäl arbetslöshetsförsäkring med rimliga ersättningsnivåer. Handläggningsbestämmelser för arbetslöshetskassor, intern styrning och kontroll samt informationssäkerhet Kommittén presenterar tre förslag som berör arbetslöshetskassor- nas handläggning, interna styrning och informationssäkerhet. För det första föreslår kommittén att bestämmelserna i förvaltnings- lagen görs tillämpliga på arbetslöshetskassornas verksamhet som avser myndighetsutövning. För det andra föreslår kommittén att det införs en skyldighet enligt lag för arbetslöshetskassornas styrelse att se till att arbetslöshetskassan, med beaktande av arten och omfattningen av kassans verksamhet, har tillräcklig intern kontroll och tillräckliga riskhanteringssystem. Enligt kommitténs förslag bör regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer bemyndigas att meddela närmare föreskrifter om hur den interna kontrollen och riskhanteringen ska ordnas. För det tredje föreslår kommittén att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas i lag att föreskriva om informa- tionssäkerhet för arbetslöshetskassor. Reservation och särskilda yttranden anser att samtliga tre förslag är bra. Vi vill dock framhålla att om dessa förslag i förlängningen innebär ökade kost- nader för de enskilda arbetslöshetskassorna bör staten skjuta till ytterligare resurser i form av extra statsbidrag eller liknande. Risken är annars att de enskilda arbetslöshetskassornas medlemmar får bära potentiella kostnadsökningar i form av höjda medlems- avgifter, vilket kan leda till att färre väljer att vara medlemmar i en arbetslöshetskassa. I sammanhanget vill vi framhålla att a-kassornas administrationskostnader bör fördelas solidariskt mellan a-kas- sorna. Därför bör ett förutsägbart system för utjämningsavgifter respektive utjämningsbidrag införas. Vid utformandet av ett sådant system bör a-kassorna själva ha ett avgörande inflytande. Stärkt arbete för likformighet i rättstillämpningen inom arbetslöshetsersättningen Kommittén föreslår att statens arbete med att säkerställa en lik- formig tillämpning inom arbetslöshetsförsäkringen kan stärkas genom att en myndighet beslutar allmänna råd eller lämnar besked i konkreta tolkningsfrågor på ansökan av arbetslöshetskassor (s.k. tolkningsbesked). Kommittén framhåller att ett sätt att säkerställa effektiv inrapportering till myndigheten i ett tidigt skede kan vara att arbetslöshetskassor åläggs en rapporteringsskyldighet. Vidare föreslår kommittén att regeringen bör ta ställning till valet av lös- ning, organisatorisk hemvist för en myndighetsfunktion och följd- konsekvenser i olika avseenden. Kommittén anser att lösningar som bygger på tolkningsbesked är särskilt intressanta att belysa. anser att systemet med allmänna råd är att före- dra framför tolkningsbesked. Allmänna råd torde både vara enklare att administrera, mindre byråkratiskt och mindre resurskrävande än systemet med tolkningsbesked. Vi anser att Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) bör vara den myndighet som ges uppdraget att besluta om allmänna råd. Inom ramen för allmänna råd bör IAF svara på frågor från arbetslöshetskassorna som rör tolkningar, medan kassorna därefter är ansvariga för sina beslut. Vi vill reservera oss mot kommitténs förslag att ålägga arbetslöshetskassorna en rapporteringsskyldighet. Reservation och särskilda yttranden Kommittén föreslår att dagens begränsning av ersättningsperioden i 300 (450) ersättningsdagar bör bestå. Enligt kommittén bör dock bestämmelserna om ersättningsdagar kompletteras med en begräns- ning i kalendertid för att undvika långa tider borta från arbetsmark- naden och för att säkerställa att sökande som befinner sig långt från arbetsmarknaden får det stöd de har rätt till. Begränsningen i kalendertid innebär, enligt kommittén, att tiden för att förbruka de i ersättningsperioden bör vara , d.v.s. som reglerna för överhoppningsbar tid. reserverar sig mot kommitténs förslag. För det första anser vi att man ska ha möjlighet att förlänga ersättnings- perioden, eftersom det finns situationer då en förlängning är det mest rationella. För det andra tillbakavisar vi kommitténs förslag om begränsning i kalendertid av ersättningsperioden. Vi vänder oss mot kommitténs argument att användandet av kalendertid skulle tydliggöra att arbetslöshetsförsäkringen är en omställningsför- säkring. Enligt vår mening är det redan tydligt att så är fallet. Kom- mitténs förslag innebär en försämring jämfört med dagens regel- verk. Det kan vi inte ställa oss bakom. Kommitténs bedömning av utvecklingsmöjligheter Kommittén gör bedömningen att det kan övervägas att en statlig myndighet administrerar den allmänna grundförsäkringen. Enligt kommittén bör det då finnas möjlighet för den statliga myndig- heten att genom avtal för en viss bestämd tid överlämna till en arbetslöshetskassa att administrera den allmänna grundförsäkringen för sina medlemmar. Vidare anser kommittén att ett partssamman- satt råd kan knytas till myndigheten samt att myndigheten även kan få i uppdrag att administrera aktivitetsstödet. delar inte kommitténs bedömning. Kommitténs resonemang om en alternativ administrationsmodell, där en statlig myndighet tar över rollen att administrera grundförsäkringen, ligger i linje med den borgerliga visionen om en obligatorisk och statligt administrerad arbetslöshetsförsäkring. Reservation och särskilda yttranden steg bort från Gent-modellen som kommittén i andra delar av utredningen anser sig värna. anser, till skillnad från kommittén, att arbetslöshetskassorna även fortsättningsvis ska ha huvudansvaret för att administrera arbetslöshetsförsäkringens bägge delar – såväl grundförsäkringen som den frivilliga försäkringen. I sammanhanget vill vi även framhålla att vi anser att ansvaret för aktivitetsstödet bör föras över till arbetslöshetskassorna. Kommittén vill inte utesluta att arbetslöshetskassornas verksamhet skulle kunna utvidgas till att omfatta även administrat- ion av olika former av kompletterande ersättningar vid arbets- löshet. Kommittén framhåller att en modell som kan övervägas för framtiden är att arbetslöshetskassor ges möjlighet att bedriva verk- samhet som underlättar för deras medlemmar att få arbete. anser att kommitténs idé om att utvidga arbets- löshetskassornas verksamhet är intressant. Det är rimligt att arbets- löshetskassornas kompetens och branschkännedom tas tillvara på ett bättre sätt . anser dock att arbetslöshets- kassornas huvuduppgift även fortsättningsvis vara att administrera arbetslöshetsförsäkringen. Det bör vara frivilligt för arbetslöshets- kassorna att åta sig andra uppgifter. Reservation och särskilda yttranden av (M), Finn (M), (FP), (M), (M), (KD) och (C) Innan sjukförsäkringsreformen genomfördes präglades sjuk- försäkringen av att många människor fastnade i långa och passiva sjukskrivningar. Tidsgränserna i rehabiliteringskedjan har varit och är av stor betydelse för att en sådan situation inte ska uppkomma på nytt. Alliansregeringen tillsatte den Parlamentariska socialförsäk- ringsutredningen i syfte att finna lösningar för långsiktigt hållbara socialförsäkringar i bred politisk samsyn. Vi i Alliansen anser att det är av mycket stor vikt att sjukför- säkringen även är utformad så att man tidigt får stöd och hjälp till återgång i arbete. Det föreliggande förslaget innebär att ytterligare vikt läggs vid återkommande uppföljningar och avstäm- ningar. Vid de regelbundna utredningar som nu ska genomföra är det angeläget att det sker fysiska möten mellan den försäkrade och de parter som är av vikt för den fortsatta rehabiliteringen. De förslag som utredningen nu lägger innebär en tydlig för- stärkning av rehabiliteringskedjan. När dessa nya och tidigarelagda insatser är på plats och fungerar fullt ut bör i praktiken den bortre tidsgränsen sakna betydelse. Vi hade helst sett att innan den tas bort så skulle en uppföljning och utvärdering av effekterna av de nya och förstärkta insatserna ha genomförts. För att värna om den breda samsyn som utredningen syftat till har vi dock valt att ställa oss bakom kommitténs förslag. Reservation och särskilda yttranden av (S), (S), (S) och (MP) Socialförsäkringarna är komplexa och många av de frågor som den parlamentariska socialförsäkringsutredningen har behandlat är kom- plicerade. Utredningens ställningstaganden och förslag är ett resultat av kompromisser som varit nödvändiga för att uppnå en bred politisk samsyn om hur socialförsäkringarna kan förbättras och om hur inriktningen av det fortsatta reformarbetet ska utformas. Det är bra att utredningen, genom konstruktiva diskussioner och kompromisser, i så stor utsträckning har arbetat fram gemensamma ställningstaganden och förslag. I några frågor finner vi det nöd- vändigt att avge ett särskilt yttrande. Sjukförsäkringen ska hjälpa människor tillbaka till arbete och egen försörjning. Det är viktigt att även studenter vid högskola ges ett bättre skydd vid sjukdom. Studenter är den enda grupp som inte tillåts vara deltidssjukskrivna. Vi konstaterar med tillfredstäl- lelse att kommittén öppnar upp för att studenter, då särskilda skäl föreligger, ska kunna vara deltidssjukskrivna. Men det kan behövas ytterligare skydd vid sjukdom för studerande. Frågan om kvalific- eringsregler i sjukförsäkringen är en av de delar som behöver beredas vidare, liksom karenstid. I ett modernt samhälle är kunskap och tillgång till välutbildad arbetskraft en viktig förutsättning för utveckling och hållbar tillväxt. Därför bör studier uppmuntras. Den bortre tidsgränsen. Kommittén konstaterar i betänkandet att när de föreslagna för- stärkta insatserna är införda kan den bortre tidsgränsen ersättas av en regelbunden kontroll där utreder den försäk- rades arbetsförmåga, behov av arbetslivsinriktad rehabilitering eller om det är motiverat med sjukersättning. Vi instämmer i kommitténs uppfattning men anser att den bortre tidsgränsen vare sig främjar rehabiliteringsprocessen eller garanterar att de försäkrade får rätt hjälp hos rätt myndighet eller annan aktör. Den borde därför tas bort. Reservation och särskilda yttranden av (FP) har efterfrågat en parlamentarisk utredning om social- försäkringarna , med förebild pensionsöverenskommelse. Bakgrunden var att framförallt sjukför- säkringen var i kris. Precis som det gamla ATP-systemet behövde ersättas av ett nytt, mer långsiktigt hållbart, pensionssystem var det nödvändigt med en genomgripande reform av denna centrala del av socialförsäkringen, i bred politisk enighet för att skapa hållbarhet . Kostnaderna för sjukskrivning och förtidspension var då period- vis mycket höga. fick av befolkningen sin försörjning från sjukför- säkring, arbetslöshetsersättning eller från socialbidrag, dubbelt så många som 1970. Andelen förtidspensionärer var högre än 1970. I jämförelse med resten av EU hade en mycket hög nivå på sjukskrivningarna, och rehabiliteringstiderna var väsentligt längre. De regionala skillnaderna i antal sjukskriv- ningar och i dess längd mellan olika delar av var väsentligt högre än vad som kunde förklaras av skillnader i hälsa. Sjukfrån- varon har också, som kommittén konstaterar i kap 3, varierat mycket , trots att befolkningens hälsotillstånd mätt som självskattad god hälsa i SCB:s ULF-undersökningar stabilt legat på en hög nivå. Det innebar för det första ett stort lidande, för de många som ofta helt slogs ut från arbetsmarknaden. För det andra var det en belastning på de offentliga finanserna, direkt genom utbetalningar av bland annat sjukpenning och sjuk- och aktivitetsersättning, indirekt genom att många människor var från- varande från jobbet. Och för det tredje urholkades legitimiteten och förtroendet för de offentliga försäkringarna. En försäkring vars ekonomiska grund är så skakig att regering och riksdag kontinuer- ligt tvingades till brandkårsutryckningar för att ändra villkoren är svår att lita på, vilket tydligt visades genom att intresset för privata eller avtalsbaserade tilläggsförsäkringar ökade. Omvänt sjunker människors vilja att betala för ett system som uppfattas som alltför lätt att felutnyttja. Reservation och särskilda yttranden har sjuktalen och kostnaderna för sjukförsäkringen sjunkit för att sedan återigen öka något. Alliansregeringens reformer och attitydförändringar har gett resultat. Behovet av en bred politisk enighet om socialförsäkringarnas utformning kvarstår dock. Jag välkomnar och stödjer de förslag som kommittén nu lägger fram för sjukförsäkringen, för arbetsskadeförsäkringen och om ett mer rättvisande inkomstunderlag. Men jag beklagar sam- tidigt att kommittén inte nått längre. delar kommitténs uppfattning att det och endast finns begränsade offentliga resurser till förfogande för reformer av socialförsäkringarna. Icke desto mindre hade vi gärna sett att kommittén hade tagit ställning för ett tydligare samband mellan förmåner och inbetalade . Ju större andel av befolkningen som inte får hela sin inkomst för- säkrad, desto fler börjar ta ut privata tilläggsförsäkringar för att täcka upp den del av inkomsten som den allmänna sjukförsäkringen inte ersätter. Således urholkas tilltron till vårt samhälles allmänna trygghetssystem. De stora förlorarna blir då de som behöver det offentliga sjukförsäkringssystemet mest, det vill säga låginkomst- tagare och sjuka. Ett tydligare samband mellan och för- måner minskar också incitamenten för skatteplanering och -fusk. hade också gärna sett förslag om mer konkreta verk- tyg för att förstärka hälso- och sjukvårdens incitament och möjlig- heter att verka för att patienter ska kunna behålla eller återfå sin arbetsförmåga. Stimulansmedel som sjukskrivningsmiljard, kö- miljard och rehabiliteringsmiljard har fyllt och kan fortsätta fylla viktiga funktioner för att korta väntetider på behandling och rehabilitering, och för att rätt insatser ska sättas in i rätt tid. Vi är dock övertygade om att hälso- och sjukvårdens ordinarie budgetar är än mer effektiva incitament än stimulansmedel. Försöken med FINSAM har, trots att de pågått på många håll, varit alltför halvhjärtade, spretiga och begränsade. Finsamtanken förtjänar bättre. Reservation och särskilda yttranden Allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring Som det redogörs för i avsnitt 22.1 står en inte oväsentlig del av de arbetslösa utanför den frivilliga a-kassan. till hela arbetskraften har täckningsgraden sjunkit. Det kan handla om personer som inte tror att de kommer att bli arbetslösa. Det kan handla om personer som ännu inte kommit in på arbetsmarknaden fullt ut och därför – ibland felaktigt – inte tror att de skulle kunna få a-kassa. Det kan också handla om personer som tjänar så lite att de avstår att betala in medlemsavgiften för att det uppfattas som för dyrt. Oavsett skäl så innebär det lägre medlemsantalet att a-kassan som försäkring både förlorar i legitimitet och effektivitet. har därför sedan mycket länge och i kommittén lyft behovet av en fullt ut allmän och obligatorisk inkomstrelaterad arbetslöshetsförsäkring i statlig regi som kan erbjuda ett relativt gott inkomstskydd för en större del av arbetskraften. Det förslag som kommittén har landat i når i min mening här inte tillräcklig långt. I avsnitt 22.5 föreslås att ersättningen i den all- männa grundförsäkring som finns ska bli inkomstrelaterad. I avsnitt 24:2 görs bedömningen att det kan övervägas om en statlig myndighet i fortsättningen ska administrera denna grundför- säkring. Dessa förändringar vore positiva, men de ändrar inte för- hållandet att det i princip för varje löntagare fortfarande kommer att krävas ett medlemskap i en arbetslöshetskassa för att nå ett relativt gott inkomskydd. Det partiella obligatorium som den allmänna grundförsäkringen utgör har i detta avseende liten faktisk betydelse. Det är istället rimligt att en försäkring som till stor del är oblig- atorisk på finanseringssidan också bör vara det på förmånssidan. Jag menar mot den bakgrunden att den bedömning som kom- mittén gör i avsnitt 22.2 angående en allmän och obligatorisk arbets- löshetsförsäkring borde formulerats mer positivt. I min och Folk- partiets mening överväger fördelarna med en fullt ut obligatorisk försäkring de nackdelar som presenteras. För att värna enigheten i kommittén, och slå vakt om de fram- steg som ändå görs, reserverar sig dock inte. Med detta särskilda yttrande markerar vi dock att vi skulle önskat att kommit- tén föreslagit en allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Reservation och särskilda yttranden av (MP) Gällande kvalifikationskrav för arbetslöshetsförsäkringen står i utredningsbetänkandet, kapitel 22.3 (sid 22) under rubriken mitténs bedömning: ”Kommittén bedömer att sänkta kvalifikationskrav generellt eller för särskilda grupper skulle kunna övervägas.” I likhet med Kommittén anser att det ökande antalet oförsäkrade och underförsäkrade arbetslösa när det gäller arbetslöshetsersättningen är ett problem. Täckningsgraden i denna försäkring har sjunkit vilket till stor del är ett resultat av ett antal politiska beslut. Av de alternativ som presenteras i utredningen för att öka täck- ningsgraden så förordar alternativet med ett Sökvillkor och menar att det är detta alternativ som i första hand bör utredas vidare. Detta alternativ innebär att även den som inte förvärvs- arbetat skulle kunna få rätt till en grundersättning genom att aktivt söka arbete under exempelvis . Det motsvarar kvalifi- kationstiden i arbetsvillkoret. Tid då den sökande arbetar skulle kunna sammanläggas med tid då han eller hon är aktivt arbets- sökande för att uppfylla sökvillkoret. Förslaget öppnar upp för- säkringen för nya grupper av arbetslösa istället för att som vältra över kostnader på kommunerna. I övrigt hänvisas till det gemensamma yttrandet från och Socialdemokraterna. Aakvik, A, Heckman, J, Vytlacil E (2005), Estimating Treatment Effects for Discrete Outcomes when Responses to Treatment Vary: An Application to Norwegian Vocational Rehabilitation Programs, , vol. Adermon, A, , M (2011), and Task- Biased Technological Change: , 1975-2005, , 2011:15. Agell, J, Bennmarker, H (2002), Wage policy and endogenous wage rigity: A representative view from the inside, IFAU Working Paper series 2002:12. , M (2013), Ersättning vid arbetslöshet, , och sparbankerna. , L och Hammarstedt, M (2014), Utrikes födda på den svenska arbetsmarknaden – en översikt och en internationell jämförelse, Underlagsrapport till socialdemokraternas forsknings- kommission. , K, , B, Bränström, R, , C, , E, , L, Ljungquist, T och , G (2013a), Läkares erfarenheter av arbete med sjukskrivning, Lägesrapport , , . , K, , B, , C, , E, , L och Lungquist, T (2013b), Läkares erfarenheter av arbete med sjukskrivning i , resultat från en enkätstudie och jämförelser med 2008 och 2004, , . , K, , C, , M och , A-S (2013c), Ledning och styrning av hälso- och sjukvårdens arbete med patienters sjukskrivning, resultat och jämförelse med 2007, , . , M, , P (2008), Globalisering, arbetskraftens rörlighet och produktivitet. Underlagsrapport nr 23 till . Arbetsförmedlingen (2013a), Insatser från vårdgivare i Arbetsförmed- lingens uppdrag, Skrivelse till , Dokumentbet. Af-2013/134872, diarie- nummer A2013/3407/A. Arbetsförmedlingen (2013b), Arbetsmarknadsutsikterna . Arbetsförmedlingen (2014a), Tidiga och aktiva insatser för sjuk- skrivnas återgång i arbete 6b – Arbetslivsintroduktion, Arbetsförmedlingens Återrapportering . Arbetsförmedlingen (2014b), Arbetsmarknadsrapport . Arbetsförmedlingen (2014c), Var finns jobben? Bedömning och en långsiktig utblick. Arbetsförmedlingen och (2014), Tidiga och aktiva insatser för sjukskrivnas återgång i arbete, rehabiliterings- insatser i samarbete, Återrapportering . Arbetslöshetskassornas (2008), Historik över arbetslöshetsförsäkringen , promemoria hämtad (2012- 04-10) från . Arbetslöshetskassornas (2010), Förstagångsprövning – Ett handläggarstöd till arbetslöshetskassorna. Arbetslöshetskassornas (2011), Normalarbetstid – bakgrund och syfte. Konsekvenser om a-kassan inte längre skulle ha uppgift om den sökandes arbetade tid, promemoria daterad . betänkande 1992/93:AU17, Vissa frågor om arbetslöshetsförsäkringen. betänkande 1993/94:AU18, Den fort- satta reformeringen av arbetslöshetsförsäkringen. betänkande 1993/94:AU26, Den fortsatta reformeringen av arbetslöshetsförsäkringen (förnyad behandling). betänkande 1993/94:AU6, En allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. betänkande 1994/95:AU5, Förändringar i arbetslöshetsersättningen. betänkande 1996/97:AU13, En allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring. betänkande 2010/11:AU9, Arbetslöshets- försäkringen. (2012), Anmälda arbetsskador 2011. (2013a), årsredovisning 2012. (2013b), Belastning, genus och hälsa i arbetslivet, Rapport 2013:9. (2014a), Arbetsorsakade besvär 2014, Arbets- miljöstatistik Rapport 2014:4. (2014b), Årsredovisning 2013. (2012), Förslag till en reformerad arbets- skadeförsäkring. Ariely, D (2010), Predictably Irrational. Autor, D H, , Kearney, M S (2006), The Polarization of the U.S. Labor Market, NBER. (2004), I välfärdsstatens hägn – Autonomi inom arbets- löshetsförsäkringen, doktorsavhandling, , . , S (2006), Rehabilitering: ett långt lidandes historia, Samtal om socialförsäkring nr 10, , . Burtles, G (2008), The rising age at retirement in industrial countries. CRR, Working paper 2008:6. Cahuc, P J & Zylberberg, A (2004), Labor Economics, , , . Campolieti, M, Gunderson, M, , J (2014), The effect of vocational rehabilitation on the employment outcomes of disability insurance beneficiaries: new evidence from , , vol. , K, , P-A, Harkman A, , B (1996), Unemployment duration, unemployment benefits, and labor market programs in , , 59. , M (2008), Arbetsskada – Samspelet mellan skadestånd och andra ersättningsordningar. Congdon, W, Kling, J R, Mullainathan, S, (2011), Policy and Choice: through the of Behavioral Economics. CSN (2012), Uppdrag att se över bestämmelserna om studiemedel under sjukdom. , F, Folta, T, , K (2008), Dynamiken bland företagare, anställda och kombinatörer, IFAU 2008:2. Direktiv 1997:90, Arbetsgivarens åtgärds- och kostnadsansvar vid rehabilitering samt utformningen av försäkringen mot kostnader för sjuklön. Direktiv 1999:44, Den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Direktiv 2000:92, Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet. Direktiv 2004:129, Översyn av socialförsäkringarna. Direktiv 2005:48, Översyn av vissa delar av arbetsgivarens rehab- iliteringsansvar. Direktiv 2005:127, Tilläggsdirektiv till Utredningen om vissa delar av arbetsgivarens rehabiliteringsansvar. Direktiv 2008:11, Översyn av begreppen sjukdom och arbetsförmåga samt en enhetlig bedömning av arbetsförmåga. Direktiv 2008:101, Arbetsmiljöpolitiskt kunskapsråd. Direktiv 2009:91, Elektroniska inkomstuppgifter per individ och månad. Direktiv 2010:48, Hållbara försäkringar vid sjukdom och arbets- löshet. Direktiv 2011:40, Tilläggsdirektiv till Kommittén om hållbara försäkringar vid sjukdom och arbetslöshet (S 2010:04). Direktiv 2012:26, Tilläggsdirektiv till Kommittén om hållbara försäkringar vid sjukdom och arbetslöshet (S 2010:04). Direktiv 2012:90, Tilläggsdirektiv till Kommittén om hållbara försäkringar vid sjukdom och arbetslöshet (S2010:04). Direktiv 2014:39, Stöd och krav avseende arbetslösa personer som tar emot ekonomiskt bistånd. Direktiv 2015:7, Tilläggsdirektiv till Parlamentariska socialförsäk- ringsutredningen (S 2010:04).