sou · H3B310 · 2015-02-26 00:00:00 — En inflyttning av baslinjerna medför av samma skäl inte heller att territorialhavets yttre avgränsningslinje alltid måste flyttas närmare den svenska kusten. Utredningens förslag: Territorialgränsen ska anges i författ- ningstext och ska gälla vid rättsskipning och annan myndighets- utövning liksom i det löpande arbetet inom svenska myndig- heter. Den linje som avgränsar en stats land- eller sjöterritorium mot en annan stats land- eller sjöterritorium eller mot internationellt vatten kallas territorialgräns. Territorialgränsen avgränsar även statens luftrum mot andra staters luftrum eller internationellt luftrum. Begreppet territorialgräns har använts i svenska officiella dokument för att ange hur långt ut i havet som den svenska staten hävdar suveränitet över territorium. Hela den svenska gränsen på land och till havs utgör territorialgräns. En territorialgräns i havet benämns ibland även territorialhavsgräns eftersom den avgränsar statens territorialhav. De avtal om avgränsning av det svenska sjöterritoriet som har ingått med , och avser havsområden där: Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium svenskt inre vatten eller territorialhav angränsar direkt till be- rörd intilliggande grannstats sjöterritorium, havsområdet inte räcker till för att fullt ut utsträcka det svenska territorialhavet till maximalt tillåtna från de svenska baslinjerna i förhållande till berörd motstående grannstat, eller det av andra skäl har funnits anledning att begränsa det svenska territorialhavets bredd. Nedan uppräknade internationella avtal är i kraft och innehåller bestämmelser om den svenska territorialgränsen i havet. Även den skiljedom om Grisbådarna som beslutades i och den konvention angående icke-befästande och neutralisering som antogs i (SÖ 1921:26) innehåller sådana bestämmelser. Överenskommelse med om avgränsning av kontinental- sockeln, (SÖ 1969:3). Överenskommelse med angående vissa gränsförhåll- anden i , (SÖ 1932:1). Överenskommen svensk-dansk note-växling angående genom- farten i sunden mellan och , (prop. 1979/80:43) (SÖ saknas). Överenskommelse med om avgränsning av kontinental- sockeln och fiskezonerna mellan och , Köpen- hamn (SÖ 1985:54). Avtal med om revidering av demarkationslinjen i södra (SÖ 1932:1), 1995 (SÖ 1995:54). Överenskommelse med om avgränsning av kontinental- sockeln i , , och nordligaste delen av , (SÖ 1973:1). 1 permanente d´Arbitrage, Affaire des Grisbådarna: Sentence, La Haye, 23 octobre 1909. Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium Överenskommelse jämte protokoll med om avgräns- ningen i och norra av ekono- miska zon och av kontinentalsockel och fiskezon, (SÖ 1995:18). Överenskommelse med om ändring av mellan och , (SÖ 2010:2). I flera fall baseras dessa överenskommelser på äldre avtal eller för- drag som är i kraft. Vissa gränsavtal har sitt ursprung i fredsfördrag från 1600-, 1700- eller 1800-talen och i konventioner eller en skiljedom . Överenskommelserna har ingåtts och de geografiska koordinater som är fastställda i respektive avtal för punkter som reglerar olika avsnitt av avgränsningslinjerna är angivna med olika stor noggrannhet och uttryckta i olika referens- system. Enligt utredningens direktiv ska de svenska havsgränserna uttryckas i latitud och longitud i det svenska referenssystemet SWEREF 99. En kuststat är enligt UNCLOS artikel 16 ålagd att offentliggöra detaljerad information om gränserna för sitt territorialhav och att deponera relevanta uppgifter hos FN:s generalsekreterare. Utred- ningen anser att de koordinater som fastställs för den yttre av- gränsningen av det svenska territorialhavet ska gälla vid rättsskip- ning och annan myndighetsutövning liksom i det löpande arbetet inom svenska myndigheter så länge berörda författningar är i kraft. Utredningen understryker därför vikten av att berörda författ- ningstexter ändras, och att information om de nya koordinaterna deponeras hos FN utan onödigt dröjsmål när ingår överens- kommelse med en grannstat om ändrade koordinater för terri- torialgränsen. Sedan inrättade en ekonomisk zon utanför det svenska territorialhavet gränsar svenskt sjöterritorium inte längre till det fria havet. Staters exklusiva ekonomiska zoner, liksom deras angränsande zoner, utgör inte fritt hav (eng. ”high seas”) men har i allt väsentligt status som internationellt vatten. Avgränsningslinjen mellan svenskt sjöterritorium och närmast utan- förliggande maritima zon utgör således avgränsningslinje mellan svenskt sjöterritorium och internationellt vatten, utom i de fall där Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium svenskt sjöterritorium direkt ansluter till en annan stats sjöterri- torium. I sistnämnda fall utgör avgränsningslinjen riksgräns mellan de båda staterna. Begreppet riksgräns har för svensk del sina rötter i då gränser omslöt rikets landterritorium, inklusive alla öar, och skär längs kusten samt vattnen mellan och innanför dem där svensk lag gällde. Alltså långt innan begrepp som baslinjer, inre vatten och territorialhav hade fått den internationella rättsliga och praktiska innebörd de har . Begreppet riksgräns har också använts i nordisk statsrätts- lig terminologi2 och avser den del av en stats territorialgräns som direkt sammanfaller med en annan stats territorialgräns på land, i sjöar, i vattendrag eller i havet. har riksgräns mot , och . För att en gränslinje ska kunna anses som riksgräns ställer folkrätten vissa krav på enighet mellan de berörda staterna avseende gränsens sträckning, dokumentation osv. De nor- diska riksgränserna uppfyller dessa krav. Utredningen anser inte att det finns någon anledning att bryta med traditionen genom att föreslå att detta begrepp inte ska användas , även om det ibland kanske kan uppstå osäkerhet om en viss del av territorialgräns bör benämnas riksgräns eller territorialgräns. Utredningen anser inte att detta är något egentligt problem – i synnerhet inte folkrättsligt. De delar av den svenska territorialgränsen som direkt sammanfaller med en grann- stats territorialgräns på land, i sjöar, i vattendrag eller i havet bör även fortsättningsvis benämnas riksgräns. 2 Ett exempel är ”Charta öfwer den delen av Emillan och NORRIGE” som rörlagdes . Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 4.4Avgränsning av Sveriges sjöterritorium Utredningen har studerat bland annat de avtal som nämns i av- snitt 4.2 och som innehåller bestämmelser som reglerar det svenska territorialhavets avgränsning gentemot intilliggande och motstå- ende stater. En närmare redovisning av genomgången återfinns i avsnitt 4.6. Nedan följer en sammanfattning som redovisar de delar av det svenska territorialhavets gräns som är reglerade i överenskommel- ser med , och . Punkter på territorialhavets gräns som är fastställda i internationella avtal kan inte ändras av utan föregående överenskommelse med berörd grannstat. Avtalsreglerade delar av gränsen påverkas således inte av utred- ningens förslag att vissa av de innanför liggande svenska baslinjerna ska ändras. De delar av territorialhavets gräns som inte är föremål för reg- lering i internationella avtal behöver däremot anpassas till följd av utredningens förslag att vissa svenska baslinjer ska ändras. Det gäller de delar av gränsen som sträcker sig från mot till en punkt utanför och (öster om ), från längs fram till Bornholms-gattet, från norr om upp till söder om , mellan och , samt mot på land och i havet är överenskommen i bilaterala avtal. Den senaste gemensamma översynen genomfördes –1987 men avsåg endast på land. Översynen fast- ställdes 1989. En gemensam svensk-norsk översyn av i havet genomfördes –1981. Då koordinatbestämde tillsammans med dåvarande Geografiske Oppmåling alla gränsmärken i och utanför Idefjorden.3 Översynen fastställdes 3 Rapport till Regeringarna i och från 1979–1981: Rapport från granskning av sjögränsen mellan och , daterad Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium emellertid inte eftersom översynskommissionen hade konstaterat betydande diskrepanser mellan befintliga gränsmarkeringar i terrängen och på kartan. territorialhav börjar vid Gränsboj 2 som utgör den svenska baslinjepunkten 1. Från Gränsboj 2 in mot land avgränsas inre vatten mot norskt sjöterritorium av via riksgränspunkterna XIX–I fram till strandkanten inne i . Från gränsboj 2 ut mot havet avgränsar svenskt territorialhav från norskt sjöterritorium fram till punkten 3 i den överenskommelse med om avgränsning av kontinental- sockeln som ingicks (SÖ 1969:3). Från punkten 3 går den svenska territorialgränsen i havet söder- ut högst från de svenska räta baslinjerna tills den utanför och (öster om ) möter den första av de elva begränsningspunkter för det svenska territorialhavets bredd som har beslutat med anledning av den svensk-danska note- växling angående genomfarten i sunden mellan och som genomfördes (prop. 1979/80:43). Terri- torialgränsen i havet går sedan vidare mellan resterande åtta svenska begränsningspunkter längs fram till den tionde och elfte punkten, som båda ligger 4 nautiska mil utanför Kullen. Därifrån ansluter territorialgränsen till den gränslinje i som överenskoms i den Deklaration med om vissa gräns- förhållanden i som ingicks (SÖ 1932:1). Någon regelbunden gemensam översyn av den svensk- danska tycks inte förekomma. och kom överens om transformerade geografiska koordinater enligt det europeiska referenssystemet EUREF 89 för brytpunkt- erna utmed gränsen i den södra delen av När demarkationslinjen upphör fortsätter den svenska terri- torialgränsen via ytterligare två begränsningspunkter 4 nautiska mil utanför , som har beslutat i enlighet med note-växling, till en tredje begränsningspunkt varifrån territorial- gränsen sedan går vidare österut högst från de /och undertecknad av utsedda gränskommissarier, regi- strerad av 82.04.20 Dnr 1101-82. 4 Avtal med om revidering av demarkationslinjen i södra (SÖ 1932:1), 1995 (SÖ 1995:54). Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium svenska baslinjerna längs . I Bornholms-gattet finns också en begränsningslinje mellan ytterligare två punkter som beslutats av enligt note-växling. Territorialgränsen i havet fortsätter sedan högst från de svenska baslinjerna öster om och vidare norrut i upp mot . och har eget territorialhav. I söder om ansluter territorialgränsen till den avgränsningslinje för kontinentalsockeln som anges i den överenskommelse jämte protokoll med om avgränsningen i och norra av ekonomiska zon och av kontinentalsockel och fiskezon som ingicks (SÖ 1995:18). Koordinaterna för den punkt där territorial- gränsen ansluter till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln kan bestämmas av . Längre norrut ansluter även terri- torialgräns till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln i en punkt som utgör början på ett avsnitt av den svensk-finska , en så kallad riksgränspunkt. Punktens koordinater bör bestämmas av och gemensamt. Därefter sammanfaller och territorialgränsen med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln fram till södra stranden på ön . Från sammanfaller och territorial- gränsen med den avgränsningslinje för kontinentalsockeln som anges i den överenskommelse med om avgränsning av kontinentalsockeln i , , och nordligaste delen av som ingicks (SÖ 1973:1) fram till en punkt där territorialgräns lämnar avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. I denna riksgränspunkt upphör således mot i . Punktens koordinater bör bestämmas av och gemensamt. Den svenska territorialgränsen fortsätter att sammanfalla med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln fram till en punkt utan- för där territorialgränsen lämnar avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. Punktens koordinater kan bestämmas av . Territorialgränsen fortsätter norrut högst från de räta baslinjerna till en punkt utanför där den åter ansluter till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. Punktens koordinater kan bestämmas av . Territorialgränsen sammanfaller sedan med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium genom Kvarken upp till en punkt utanför där territorial- gränsen åter lämnar avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. Även koordinaterna för denna punkt kan bestämmas av . Den svenska territorialgränsen fortsätter norrut högst från de räta baslinjerna till en punkt utanför där den åter ansluter till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. Punktens koordinater kan bestämmas av . Territorialgränsen samman- faller sedan med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln fram till punkten 2 överenskommelse, där mot börjar igen. Koordinaterna för denna punkt bör bestämmas av och gemensamt. Territorialgränsen sammanfaller sedan med fram till en punkt öster om den befintliga svenska baslinjepunkten 103 där gränsen korsar baslinjen och svenskt territorialhav upphör. Punktens koordinater bör bestämmas av och gemensamt. fortsätter norrut och avgränsar svenskt inre vatten i och upp genom gränsälvarna. Den svenska mot på land och i havet ut till högst från de svenska baslinjerna är överens- kommen i bilaterala avtal och är föremål för regelbunden gemen- sam översyn. Den senaste översynen genomfördes –2007 och fastställdes genom överenskommelse med (SÖ 2010:2). har den sträckning man enades om vid översynen (SFS 2010:241). I de fall det skulle förhålla sig så att vissa koordinater som har fastställts i avtal kan anses tveksamma i något avseende, eller inte tillräckligt noggrant inmätta, redovisas detta förhållande i den mer detaljerade genomgången av avtalen i avsnitt 4.6 nedan. Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 4.5Förslag till anpassade avgränsningslinjer för Sveriges sjöterritorium Utredningens förslag: Den anpassade gränsen för det svenska territorialhavet dras som räta geodetiska linjer mellan ett antal brytpunkter som har beräknats från de uppdaterade svenska baslinjerna, eller som cirkelbågar med radien från lågvattenskär utanför baslinjerna, eller i förekommande fall som den i avtal specificerade linjetyp mellan punkter vars geo- grafiska koordinater har transformerats eller överförts oföränd- rade från gällande internationella avtal. Punkterna benämns territorialpunkter. De numreras i löp- nummerordning från mot till mot söder om . Territorialpunkterna runt och numreras separat. Territorialpunkternas geografiska koordinater anges i SWEREF 99. De geografiska koordinater som redovisar territorialgränsens sträckning i havet ska finnas allmänt tillgängliga i digitalt format utan kostnad så att gränsen kan markeras på elektroniska sjö- kort och märkas ut i andra sammanhang med stöd i för- fattningstext. I dagens värld krävs att kuststaterna kan ange sina territorialgränser i havet i digitalt format. Koordinatsatta gränser i digital form är en förutsättning för att svenska myndigheter, t.ex. Försvarsmakten, ska kunna använda informationen som beslutsunderlag och inte endast som beslutsstöd vilket är fallet. Geografiska koordinater som redovisar territorialgränsens sträckning i havet bör finnas allmänt tillgängliga utan kostnad så att gränsen kan mar- keras på elektroniska sjökort och märkas ut i andra digitala samman- hang. Koordinaterna för brytpunkterna i utredningens förslag till anpassad gräns för det svenska territorialhavet har beräknats med utgångspunkt i de baslinjer som konstruerats på basis av de bas- linjepunkter, punkter på lågvattenlinjen och punkter på lågvattenskär som har mätts in eller beräknats under utrednings- arbetet eller har i förekommande fall transformerats eller överförts oförändrade från gällande överenskommelser med , Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium Utredningen föreslår att dessa brytpunkter benämns territorialpunkter och att de numreras i löpnummer- ordning från baslinjepunkt 1 på mot till den punkt på mot söder om där svenskt inre vatten tar vid. Territorialpunkterna runt och bör numreras separat. Koordinaterna för territorial- punkterna ska enligt utredningens direktiv anges i latitud och longitud i SWEREF 99. Utredningen har valt att i den nya lagen om Sveriges sjöterri- torium och maritimas zoner fastställa geografiska koordinater för territorialgränsen i havet från baslinjepunkt 1 till baslinjepunkt 103 samt runt och men inte för från baslinjepunkt 1 in mot land i respektive från bas- linjepunkt 103 in mot land via älv. Från baslinjepunkt 1 in mot land avgränsas inre vatten mot norskt sjöterritorium av via den skilje- dom fastställda gränspunkten XIX och de markerade gräns- punkterna XVIII–I fram till strandkanten inne i , i form av räta (geodetiska) linjer enligt bedömning. Punkterna XIX–I mättes senast in av den svensk-norska gräns- kommission som var sammankallad åren 1979–1982 men av skäl som beskrivits tidigare fastställdes inte de inmätta koordinaterna. har därför transformerat koordinater uttryckta i ED 77 UTM zon 32 i informellt arbetsmaterial5 från mätningarna till SWEREF 99 TM och fått fram nedanstående koordinater uttryckta i SWEREF 99 (WGS 84) för dessa punkter. För punkten XX anges de geodetiskt beräknade koordinaterna för baslinjepunkt 1: XX.58-56,536503N och 10-55,074803E, 58-57,626872N och 10-58,991490E, 58-58,643460N och 11-03,984681E, 58-59,508118N och 11-05,542546E, 59-00,903356N och 11-07,028585E, 59-04,755319N och 11-09,210274E, 59-05,256689N och 11-13,491544E, 59-05,574148N och 11-14,767565E, 5 Examensarbete ”Bestämning av sjögränsen mellan och ” utfört inom ramen gemensamma svensk-norska gränskommission. Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium SOU 2015:10 59-05,765948N och 11-15,497363E, 59-05,860248N och 11-16,259511E, X.59-05,974625N och 11-17,342546E, 59-06,372765N och 11-18,150146E, 59-06,705756N och 11-19,574492E, 59-06,898737N och 11-20,394729E, 59-05,906173N och 11-22,104621E, V.59-04,628858N och 11-23,360014E, 59-02,381692N och 11-24,851935E, III.59-01,674213N och 11-25,870727E, II.59-00,812824N och 11-26,556402E, och I.58-59,470144N och 11-27,877294E. , när en gemensam svensk-norsk översyn har genom- förts av i och på land och denna gräns har blivit koordinatsatt, bör hela mot fastställas i form av en sammanhållen lagstiftning. För mot finns redan en lagstiftning av det slaget som fastställer resultatet av den senaste gemensamma gränsöversynen, både på land och i havet i förordningen (2010:241) om mellan och . bör de geografiska koordinaterna för riksgräns både mot och samlas i en gemensam lag som anger hela sträckning. Det svenska territorialhavets gräns dras utanför baslinjerna och följer lågvattenlinjens huvudsakliga riktning i havs- områden med normala baslinjer. Gränsen dras utan- för baslinjerna i form av räta geodetiska linjer mellan varje par av territorialhavspunkter i havsområden med räta baslinjer. I havs- områden där lågvattenskär förekommer utanför baslinjerna dras gränsen i form av en cirkelbåge vars radie är räknat från det berörda lågvattenskäret. I havsområden där territorial- havets gräns är reglerad i internationella avtal dras gränsen mellan transformerade koordinater för de punkter som är reglerade i berört avtal och med den linjetyp som anges i avtalet. I vissa fall har de avtalsreglerade koordinaterna inte transformerats utan överförts oförändrade till utredningens förslag. I något fall där linjetypen inte anges i avtalet har bedömt vilken linjetyp som bör användas. Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium En koordinatförteckning med samtliga territorialpunkter samt de mellanliggande punkter som är ett resultat av segmenteringen av långa linjer och cirkelbågar redovisas i bilaga 5 till detta betänk- ande. Samtliga dessa koordinater ska ingå i koordinatbilaga 2 till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. I figur 4.1 anges territorialgränsens sträckning i havet. Figur 4.1 Territorialgränsens sträckning Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 4.5.1Förslag till territorialgräns runt fast land och Utredningen utgår från att anpassade territorialgräns i havet ska börja vid baslinjepunkt 1 på mot där svenskt inre vatten upphör. Territorialpunkt 1 utgörs således av Gränsboj 2 som markerar den punkt XX som fastställdes i en internationell skiljedom mellan och . Territorialpunkt 1 har de beräknade koordinaterna 58-56,536503N och 10-55,074803E. Därifrån sammanfaller territorialgränsen med mot i form av räta linjer (kompasslinjer) till punkterna 1 och 2 i den överenskommelse med om avgränsning av kontinental- sockeln som ingicks (SÖ 1969:3). Dessa två punkter ligger på den linje som enligt skiljedomen ska dras västerut i sydlig riktning från punkten XX ut till öppet hav för att avgränsa svenskt och norskt territorialhav. var de båda staternas territorialhavsbredd 4 nautiska mil. Punkten 1 är den punkt där dåvarande territorialgräns mötte 19-graders- linjen. Punkten 2 är den punkt där dåvarande territorial- gräns mötte 19-graderslinjen. Territorialpunkt 2 och 3 har de trans- formerade koordinaterna 2.58-54,806429N och 10-45,386357E, och 3.58-53,536297N och 10-38,334538E. Territorialgränsen fortsätter att sammanfalla med i riktning mot punkten 3 överenskommelse i form av en rät linje (kompasslinje). Enligt beräkningar ligger skärningspunkten mellan den överenskomna avgränsningslinjen och en linje från närmaste svenska baslinje nordnordost om punkten 3. I denna nya skärningspunkt upphör mellan och . Territorialpunkt 4 har de beräknade koordinaterna 58-45,730378N och 10-35,610148E. Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium Territorialgränsen fortsätter söderut i form av räta geodetiska linjer via åtta beräknade brytpunkter från de svenska bas- linjerna. Territorialhavspunkterna 5–12 har de beräknade koordina- terna 5.58-45,503830N och 10-35,648249E, 6.58-31,096014N och 10-38,337545E, 7.58-27,122597N och 10-40,432933E, 8.58-15,482219N och 10-50,883377E, 9.58-02,477398N och 10-57,763414E, 10.58-02,263510N och 10-57,879828E, 11.58-01,840967N och 10-58,117893E, och 12.58-00,785156N och 10-58,712361E. Territorialgränsen fortsätter därefter söderut i form av en rät geodetisk linje tills den utanför och möter den första av de elva brytpunkter som fastställts av med anledning av den överenskomna svensk-danska note-växling angående genom- farten i sunden mellan och som ingicks . Gränsen fortsätter (i form av räta geodetiska linjer) mellan dessa brytpunkter fram till och med den tionde befintliga punkten, förutom längs de delar av sträckan som ligger längre ut från de uppdaterade svenska baslinjerna än . Där har den anpassade territorialgränsen dragits närmare land än tidigare så att det svenska territorialhavets bredd ingenstans ska överstiga . Utredningens förslag till anpassad territorialgräns har därför tretton brytpunkter vilket är fler än den befintliga terri- torialgränsen längs motsvarande sträcka. De befintliga brytpunkterna har transformerats från RT 38 till SWEREF 99. Territorialpunkt- erna 13–25 har de transformerade respektive beräknade koordina- terna 13.57-58,823854N och 10-59,815011E, 14.57-50,078674N och 11-08,854189E, 15.57-40,479868N och 11-12,153844E, 16.57-27,181573N och 11-31,251376E, 17.57-22,982104N och 11-35,150895E, 18.57-10,383676N och 11-41,050254E, 19.56-58,385229N och 12-00,347797E, Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 20.56-39,663843N och 12-16,578750E (ny brytpunkt), 21.56-39,106676N och 12-17,162777E (ny brytpunkt), 22.56-38,219758N och 12-17,925039E (ny brytpunkt), 23.56-37,787399N och 12-17,559257E (ny brytpunkt), 24.56-22,989601N och 12-07,047402E, och 25.56-18,150293N och 12-19,552496E (ny brytpunkt). Territorialgränsen fortsätter sedan i form av en cirkelbåge på ellipsoiden6 längs den av 1979 fastställda begränsningslinje som ska gå 4 nautiska mil utanför den normala baslinjen, via territorialhavspunkterna 26–28, fram till den elfte bryt- punkten där begränsningslinjen skär den linje mellan Kullen i och Gilbergshoved i som markerar den norra be- gränsningen av . De beräknade koordinaterna för punkt- erna 26–28 och för skärningspunkten med norra begräns- ningslinje, territorialpunkt 29, är 26.56-16,770386N och 12-19,999424E, 27.56-15,897181N och 12-20,790595E, 28.56-14,858345N och 12-22,314087E, och