sou · H3B390 · 2015-10-23 00:00:00 — Antalet elever som började i gymnasieskolan var drygt 109 000, vilket innebär att många inte slutförde sina studier – andelen som fullföljde gymnasieutbildningen med ett avgångsbetyg var . Av eleverna som började på ett nationellt program avslutade gymnasieskolan . De elever som byter utbildning, gör studieuppehåll eller börjar på ett introduktionsprogram behöver ofta ett fjärde studieår för att slutföra gymnasieskolan. Nästan var sjunde elev byter studieinriktning i gymnasie skolan.67 Av dem som började på nationellt program 2012 hade bytt program i årskurs 3. Andelen som bytte från ett program varierade från (från ekonomiska programmet) till (från humanistiska programmet). Byte av program innebär ofta att studietiden förlängs genom att elever går om en årskurs. Det gäller framför allt elever som bytt från ett yrkes program och för elever som bytt från ett högskoleförberedande program till ett yrkesförberedande program. Däremot går elever som bytt mellan två högskoleförberedande program oftare i årskurs 2 det andra studieåret (, 2014c). Det är betydligt vanligare att elever vars föräldrar har kort utbildning byter program, liksom att elever med utländsk bakgrund byter program. En förklaring är att fler av dessa elever började på ett intro duktionsprogram. Av dem som började på introduktionsprogram bytte program. Genomströmningen i gymnasieskolan kan jämföras mellan elever som fått avgångsbetyg (Gy 2011) och elever som fått slutbetyg (Lpf 94) då det i båda fallen krävs att de blivit betygssatta i alla 2 500 gymnasiepoäng, men utan krav på minst betyget god känt. Andelen med slutbetyg varierade mellan . Genomströmningen för den första kullen ungdomar som lämnade Gy 2011 med avgångsbetyg skiljer sig därmed inte nämnvärt från tidigare årskullar (, 2014b). En uppföljning av nybörjarkullarna 2003–2008 visar att hoppade av gymnasieskolan innan årskurs 3 (, 2014c). Kring 12–fick inget slutbetyg men gick ändå i 67 Redovisningen baseras på officiella statistik: Tabell 6 B: Studieflöden mellan första och tredje studieåret i gymnasieskolan. Nybörjare i årskurs 1 ht 2012. Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 av nybörjarkullarna fick ett slutbetyg som inte ger behörighet till högre studier, och fick ett slutbetyg som ger behörighet. ökande andelen elever utan slutbetyg från gymnasieskolan. Införandet av programgymnasiet, och framför allt det nya betygssystemet, fick stora konsekvenser för elever med låga betyg från (m.fl., 2014). ökade andelen med oavslutade studier i gruppen bestående av tredjedelen med lägst grundskolebetyg. Nästan hela uppgången i andelen utan slutbetyg från gymnasieskolan är koncentrerad till denna grupp. Gruppens studietid i gymnasie skolan förlängdes också. Antalet elever som fullföljer gymnasieskolan varierar framför allt med årskullarnas storlek men har legat strax under 100 000 elever 2009 (, 2015a). Andelen av nybörjareleverna som fick ett slutbetyg ökade svagt trendmässigt och ligger strax . Andelen 20-åringar med en minst treårig gymnasieutbildning ökade kraftigt efter att gymnasieskolan reformerades 1992, från till att ha legat strax . Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i Anm.: kvalitet förbättrades 2000 vilket gör att jämförelser med tidigare årgångar av registret ska göras med stor försiktighet. Källa: SCB, . 3.4.3Färre läser inriktningar mot yrkesprogram Av dem som sökte till gymnasieskolan 2013 var förstahandsvalet ett högskoleförberedande program för , ett yrkes program för och ett introduktionsprogram 6 procent.68 Av nybörjareleverna i årskurs 1 på nationella program studerade på sitt förstahandsval.69 Andelen som söker sig till yrkesprogram har minskat. Utvecklingen började redan före reformen, men har förstärkts sedan gymnasieskolan reformerades. En orsak till att en del ungdomar valt bort yrkesprogram i den reformerade gymnasie skolan är att dessa program inte längre automatiskt ger grund läggande högskolebehörighet (, 2013c). En tiondel av alla nybörjare i årskurs 1 gick på ett introdukt ionsprogram. Andelen av samtliga elever i årskurs 1 var ännu högre (). Andelen är något högre än den var på det individuella programmet i gymnasieskolan enligt Lpf 94. 68Det är möjligt att söka till två av de fem introduktionsprogrammen på motsvarande sätt som de nationella programmen, programinriktat individuellt val och yrkesintroduktion. För programinriktat individuellt val finns behörighetskrav, men inte för yrkesintroduktion. 69Alla är inte behöriga till sina val. Andelen behöriga är på studieförberedande program och på yrkesförberedande. Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 kraven i Gy kan ha bidragit, men ökad invandring av ung domar i gymnasieåldern spelar också in (, 2013c). Andelen flickor och pojkar är totalt sett jämn på nationella program, men flickorna var i majoritet på högskoleförberedande program () och i minoritet på yrkesprogram (). På programnivå fanns betydande skillnader i könsför delningen (se tabell 3.4). Anm.: Med avslutade avses elever som tagit gymnasieexamen eller ett studiebevis där eleven blivit betygssatt i kurser om minst 2 500 poäng enligt Gy 2011. Källa: (2015a). De största programmen är samhällsvetenskap och naturvetenskap med cirka 20 000 respektive 15 000 nybörjare (något färre som slutför). Yrkesprogrammen är förhållandevis små i relation till de högskoleförberedande programmen och de största har färre än 6 000 nybörjare. Yrkesprogrammen är i hög grad dominerade av endera könet. Flickorna är i tydlig majoritet på program med inriktning mot hantverk, vård och omsorg, hotell- och turism, naturbruk och barn och fritid, medan pojkarna är i majoritet på program med inriktning mot VVS, el- och energi och bygg och anläggning och industriteknik. Andelen pojkar som går på program med en tydlig dominans av flickor har ökat med (SCB, 2014c). Det har inte skett någon motsvarande ökning av flickor på program med tydlig dominans av pojkar. Både efterfrågan på och utbudet av yrkesprogram har minskat i och med den reformerade gymnasieskolan 2011. Andelen elever som går på yrkesprogram har minskat trendmässigt men Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i Antalet skolor med minst ett yrkesprogram minskade mer än antalet skolor med minst ett högskoleförberedande program. Förändringen var större för fristående skolor än för offentliga. som Gy 2011 införts har ungdomskullarna minskat kraftigt medan utbudet av gymnasieutbildningar, framför allt i fristående skolor, hade ökat . Det har inneburit en stor konkurrens om elever och att eleverna haft stora valmöjligheter (, 2013c). Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 Elever enligt Gy 2011. Programmen är sorterade efter andel flickor inom typ av program. Källa: officiella statistik, tabell 1A och tabell 5A. Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i 3.4.4Brister i gymnasieskolans kvalitet Bristerna i betygssättningen gör att betygen inte fullt ut kan användas som mått på de kunskaper eleverna fått. Det framgick av avsnittet om och gäller även för gymnasieskolan. För gymnasieskolan finns det inga nationella och få internationella kunskapsutvärderingar.70 För att få en uppfattning om hur väl gymnasieskolan fyller sina uppgifter att förbereda eleverna för yrkesverksamhet eller fortsatta studier kan avnämarstudier och olika mått på ungdomars verksamhet efter gymnasieskolan användas. Mer formella indikationer är de examensbevis som utfärdas och grundläggande högskolebehörighet (som baseras på betygen). En slutsats från en analys baserad på bland annat mönstringsdata tyder på att de försämrade kunskapsresultaten från tycks förvärras ytterligare (m.fl., 2014). Antalet studier av gymnasieelevernas kunskaper är begränsade. Men de elever som går på gymnasiet och läser de mest avancerade kurserna i matematik och fysik har undersökts vid två tillfällen, 1995 och 2008.71 Svenska elever presterade på en låg nivå i matematik och på en genomsnittlig nivå i fysik jämfört med övriga länder som deltog 2008. Resultaten hade försämrats kraftigt i både matematik och fysik. Det var för gruppen med relativt låg presterande elever som resultaten försämrades mest. I matematik fördubblades andelen elever som inte nådde upp till medelgod kunskapsnivå i matematik, från till . Andelen elever som bedöms prestera på den mest avancerade kunskapsnivån 70 Undersökningen av vuxnas färdigheter, PIAAC, och mönstringsresultat för män har använts för att bedöma resultaten i gymnasieskolan. 71 TIMSS Advanced organiseras av Achievement (IEA). En tredje undersökning görs 2015. De svenska kursplanerna täcker i stort sett de områden som testas i TIMSS Advanced 2008 enligt . Målgruppen i matematik var samtliga elever på naturvetenskapligt program och av eleverna på tekniskt program. Målgruppen i fysik var av eleverna på naturvetenskapligt program och av eleverna på tekniskt program. (, 2009c). Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 minskade från till . I fysik ökade andelen elever som inte når upp till medelgod nivå från till . Andelen fysikelever på den avancerade nivån minskade från . Andelen elever i som studerar avancerad matematik minskade , men andelarna är ganska höga jämfört med de länder som presterade högst resultat. För var målgruppens andel av årskullen i matematik 2008, vilken var den tredje största bland de deltagande länderna. Det är förhållandevis lättare att uppnå goda resultat när undersökningen snävas av till en mindre grupp, ofta relativt högpresterande elever. Undervisningstiden är låg i jämförelse med övriga länder. Svenska matematikelever använder den största delen av till att arbeta självständigt eller till att lösa problem tillsammans med andra elever. Även i de flesta andra länder är det den vanligaste aktiviteten, men inte i lika hög grad som i . I fysik är självständigt arbete inte lika dominerande och ligger på ungefär samma nivå som övriga länder. Färre med högskolebehörighet på yrkesprogram Av samtliga elever som 2014 fick ett avgångsbetyg från Gy hade av eleverna en grundläggande högskolebehörighet (, 2014b). Det går inte att direkt jämföra med tidigare elevkullar, eftersom kraven i Gy har skärpts och skiljer sig åt från kraven enligt Lpf 94. En principiell skiss över slutdokument från gymnasieskolan före och reform finns i tabellen nedan. Av eleverna som började gymnasieskolan och fick ett slutbetyg hade grundläggande behörighet. Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i Kriterierna för vad som krävs för högskolebehörighet och examen är dock inte identiska mellan Lpf 94 och Gy 2011. Omfattningen på kurserna i svenska, engelska och matematik skiljer sig åt. Dessutom krävs i Gy godkänt betyg i särskilda programgemensamma kurser på yrkesprogrammen. På de högskoleförberedande programmen fick i genomsnitt en högskoleförberedande examen , och andelen varierade från mellan de olika programmen (se tabell 3.6). En högskoleförberedande examen innebär att eleven också har grundläggande behörighet att söka universitet och högskola.72 72 För att uppnå grundläggande behörighet i Gy måste eleven förutom uppnådda krav för examen ha minst godkänt (betyget E) i kurserna matematik 1, engelska 5 och 6 samt svenska eller svenska som andraspråk 1, 2 och 3. I Lpf 94 krävdes följande för att få grundläggande behörighet: Slutbetyg som omfattade 2 500 poäng varav 2 250 poäng skulle vara lägst betyget godkänt. Eleven skulle också ha lägst betyget godkänt i kurserna matematik A, engelska A samt svenska eller svenska som andraspråk A och B. I Gy 2011 krävs alltså sex godkända kurser om 600 poäng i matematik, engelska och svenska. I Lpf 94 krävdes fyra kurser om 400 poäng i matematik, engelska och svenska. I Gy 2011 ska även yrkeseleverna ha minst godkänt (betyget E) i 400 poäng i programgemensamma ämnen. Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 Källa: officiella statistik, tabell 3. På yrkesprogrammen var det en lägre andel, i genomsnitt , av nybörjarna som genomförde gymnasieskolan och tog en yrkesexamen . Andelen varierar mellan mellan olika yrkesprogram. Andelen som också hade en grundläggande behörighet till högskolan var i genomsnitt . Andelen varierar kraftigt mellan program, från på fordon och transportprogrammet till på vård och omsorgsprogrammet. Andelen med grundläggande behörighet till högskolan har minskat kraftigt jämfört med sista årskullen i den gamla gymnasie skolan. Där fick av nybörjarna som gått ett yrkesförberedande program ett slutbetyg med högskolebehörighet (godkända kurspoäng). Likaså fick en något större andel ett slutbetyg (), (, 2014b). Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i Källa: officiella statistik, tabell 3 (2014b). Introduktionsprogrammen ska leda till att eleverna går över till ett nationellt program eller etablering på arbetsmarknaden. Var fjärde nybörjarelev som gick på ett introduktionsprogram gick på ett nationellt program. På introduktions programmen har inte av eleverna fått en examen (, 2014b). Hur stor andel som tar en gymnasieexamen varierar inte bara mellan de olika programmen, utan också beroende på kön, föräldrarnas utbildningsnivå och utländsk bakgrund. Flickor uppnår i högre utsträckning examen än pojkar, framför allt på de högskoleförberedande programmen. Där har i genomsnitt av flickorna fått examen jämfört av pojkarna (, 2014b). På yrkesprogrammen är skillnaderna mindre tydliga och i genomsnitt har av flickorna fått examen jämfört av pojkarna. Elever som har föräldrar med hög utbildningsnivå genomför oftare gymnasiestudierna med examen jämfört med andra elever. Av nybörjarna 2011 fick av dem vars föräldrar hade Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 eftergymnasial utbildning examen . För elever med föräldrar med gymnasial utbildning är andelen och för elever med föräldrar med förgymnasial utbildning . Elever med svensk bakgrund når examen i större utsträckning () än elever med utländsk bakgrund (). Stora skillnader i etablering på arbetsmarknaden och fortsatta studier Hur det går efter gymnasieskolan kan ge en indikation på hur väl gymnasieskolan förbereder för arbetslivet och för vidare studier. har ett regeringsuppdrag att följa upp ungdomars verksamhet efter gymnasieskolan.73 Det finns ännu inga resultat för dem som gått i gymnasieskolan enligt Gy 2011. Men resultaten för gymnasieskolan enligt Lpf 94 kan också visa hur det går för eleverna efter gymnasieskolan. Eleverna som slutade gymnasieskolan 2007–2009 har följts upp via registerstudier ett, tre och efter avslutad gymnasieskola. Även jämnåriga som inte slutfört studierna ingår i uppföljningen (, 2014d). I vilken grad ungdomarna lyckats etablera sig på arbets marknaden eller studerar skiljer sig tydligt åt beroende på om man gått ett yrkesprogram eller ett studieförberedande program. De som har grundläggande behörighet till högskolan studerade i hög utsträckning efter gymnasieskolan, i genomsnitt (se tabell 3.8). Skillnaden mellan yrkesprogram och studie förberedande program är stor. Av dem som slutfört ett studie förberedande program med högskolebehörighet studerade drygt hälften efter gymnasieskolans slut, de flesta på högskolan (). Av de som slutförde ett yrkesprogram med högskole behörighet studerade på högskolan och i annan utbildning. Andelen som studerar på högskolan ökar med tiden och är som störst . De som fått slutbetyg från ett yrkesförberedande program hade en starkare ställning på arbetsmarknaden efter avslutade studier än de som fått slutbetyg från ett högskoleförberedande program. Av dem som fått slutbetyg från ett yrkesförberedande 73 och har tidigare gjort liknande uppföljningar. Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i program med grundläggande behörighet hade en etablerad ställning på arbetsmarknaden. Andelen varierar dock kraftigt mellan olika yrkesförberedande program, från på medieprogrammet till på fordonsprogrammet. Andelen med starkare ställning på arbetsmarknaden ökar efter två och . Av de som avslutade yrkesförberedande program var andelen med stark etablering , och för dem som avslutade . Hur många årskurser man gått i gymnasieskolan och om man fått slutbetyg och högskolebehörighet har också stor betydelse för möjligheterna att etablera sig på arbetsmarknaden och vidare studier. De som slutfört gymnasieskolan men utan behörighet studerar i lägre utsträckning och har svagare anknytning till arbetsmarknaden jämfört med de med högskolebehörighet. Det är även fler som varken studerar eller arbetar bland dem utan behörighet. För dem som inte avslutat gymnasieskolan är mönstret tydligt att ju lägre årskurs man högst gått i, desto svagare är förankringen på arbetsmarknaden och desto vanligare är det att varken arbeta eller studera. Andelen som är etablerade på arbetsmarknaden ökar visserligen även för dem som gått högst årskurs 1 eller 2 men är fortfarande mycket låg. Av dem som gått högst årskurs 1 var andelen etablerade var , och . Av dem som gått högst årskurs 2 var andelen etablerade var , och . En stor andel, mellan , studerar fortfarande på annat än högskola. I grupperna med kort gymnasietid har en större andel enbart gått individuellt program. Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 Förekomsten av studier är baserat på svenskt register över deltagande i utbildning. Etableringsstatus är ett grovt mått som används av flera aktörer och indelningen baseras i huvudsak på individernas årsinkomst samt förekomst av studier och arbetslöshet. Källa: (2014d). Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i Arbetsmarknadsetableringen för grupper med olika bra betyg från har följts upp i en studie med avseende på deras gymnasieprestationer (m.fl., 2014). Där dras slutsatsen att den ökande andelen elever utan gymnasiebetyg inte märkbart tycks ha påverkat arbetsmarknadsetableringen. Förändringarna av sysselsättningen och arbetslösheten bland studiesvaga elever var relativt små för personer i åldern 20–födda på 1970- och 1980 talen. En förklaring som förs fram är att elever utan slutbetyg kan verifiera sina studieresultat i form av ett samlat betygsdokument, och att arbetsgivare möjligen är mer förlåtande mot frånvaro än vad betygssystemet är. En annan förklaring som förs fram är att studiesvaga elever oftare kan ha okvalificerade arbeten med mindre behov av gymnasieutbildning. I studien framgår dock att gruppen med lägst grundskolebetyg har haft en sämre utveckling än gruppen med medelhöga betyg. När arbetsledare med egen erfarenhet av unga medarbetare i en undersökning fick bedöma ungdomarnas förhållnings sätt, förkunskaper och färdigheter bedömde de i stort att ung domarna i stor utsträckning hade de efterfrågade färdigheterna (, 2005). Ungdomarnas förmåga att samarbeta, följa regler, använda datorer och hålla tider bedömdes vara goda. Något sämre var ungdomarna på att ta egna initiativ och lösa problem, enligt arbetsledarna. I vissa näringsgrenar påpekade arbetsledaren brister gällande någon enskild förmåga. Drygt var tredje arbetsledare uppgav att de unga medarbetarna var bättre rustade än . Nästan lika många svarade att de unga var sämre rustade . Arbetsledarna fick även ange hur viktiga olika förmågor var för att klara arbetsuppgifterna. Högst rangordnade arbetsledarna ordningssinne, men även engagemang och initiativförmåga framhölls som viktiga. Förmågan att samarbeta och att kunna arbeta självständigt bedömdes också som viktiga. Lägst var krav på förmågor som var knutna till skolämnen, t.ex. kunskaper i engelska och matematik. Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 Högskolan är mer kritisk Lärarna i högskolan ser brister i studenternas förkunskaper och många menar att förkunskaperna har blivit sämre. I en undersökning gör lärarna bedömningen att gruppen med otillräckliga kunskaper blivit större och att skillnaderna i kunskaper och förmågor mellan de riktigt bra och de lågpresterande har ökat (, 2009a). Lärarna anser att det är vanligt att dagens studenter har svårare än gårdagens att uttrycka sig skriftligt och att de ofta även har sämre kunskaper i matematik och ytliga kunskaper i engelska. Deras uppfattning är också att studenternas motivation och ambition brister. Många studenter kräver alltför mycket hjälp och service och tar, enligt lärarna, inte ansvar för sina studier. Men det finns även positiva förändringar enligt lärarna: studenterna har i allmänhet blivit bättre på att tala inför andra, samarbeta och hantera datorer. Även i en tidigare undersökning bedömde en stor andel, , av högskolelärarna att studenternas förkunskaper och färdigheter inom lärarens ämne försämrats de (, 2005). En tiondel av lärarna ansåg dock att studenternas förkunskaper och färdigheter hade förbättrats. I samma undersökning ställdes frågan om vilka förmågor som var viktiga för att lyckas med studierna. Av de förmågor som lärarna bedömde vara viktigast var det endast studenternas motivation och intresse för studierna som lärarna var relativt nöjda med. När det gäller de övriga förmågorna var skillnaden mellan deras betydelse och studenternas förmåga stor, med störst skillnad när det gällde studenternas förmåga att analysera och problematisera. 3.4.5Fortsatta problem med fullföljande i nya gymnasieskolan När gymnasieskolan reformerades var ambitionen att utbildningsnivån skulle höjas. Så har också skett, fler ungdomar har en minst treårig gymnasieutbildning än . Men en större andel av dem som påbörjar en gymnasieutbildning fullföljer den inte. Det har hänt efter att de tidigare tvååriga yrkesinriktade gymnasieutbildningarna förlängts med , att behörighetskrav för att få börja ett nationellt Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i program har införts och att kraven för att få ett avgångsbetyg från gymnasieskolan har höjts. Såväl förlängningen av den yrkes inriktade gymnasieutbildningen som kraven i det nya betygs systemet förefaller ha haft negativa konsekvenser. Samman fattningsvis tar det för flera elever att slutföra gymnasieutbildningen, en mindre andel slutför utbildningen, och i vissa fall går det sämre på arbetsmarknaden. Det är främst elever med låga grundskolebetyg som påverkats. Effekterna av det tredje studieåret har studerats baserat på en omfattande försöksverksamhet med treåriga yrkeslinjer som gjordes innan gymnasieskolan reformerades. Resultaten visar på en ökad sannolikhet att avbryta gymnasiet för elever med låga slutbetyg från (8,lägre sannolikhet) och som kommer från icke-akademiska hem (, 2012). Övergången till högskolestudier ökade inte, vilket var en av ambitionerna med gymnasiereformen, men möjligen kan förlängningen av yrkesutbildningarna ha lett till högre inkomster på . Risken för arbetslöshet verkar inte heller ha minskat, och för elever med låga grundskolebetyg verkar risken snarare ha ökat (, 2013). Kraven i det nya betygssystemet i gymnasieskolan tycks ha bidragit till att en lägre andel tog examen på normaltid, framför allt för elever på yrkesförberedande program och för dem med låga grundskolebetyg. Även andelen som fullbordade minst tolv skolår minskade något (m.fl., 2010). Analysen baseras på en jämförelse mellan de sista eleverna som sökte till gymnasieskolan med relativa betyg och de första eleverna som sökte med mål- och kunskapsrelaterade betyg. För yrkeseleverna ledde den genom snittligt lägre utbildningsnivån och förlängda studietiden till lägre inkomst (till följd av att färre hade en inkomst). Det kan noteras att andelen som påbörjade en gymnasie utbildning ökade från till när gymnasieskolan reformerades , vilket innebär att det tillkom en grupp med elever som troligen hade svaga studieresultat från . Det kan sannolikt bidra till att förklara att en mindre andel lyckas fullfölja gymnasieskolan. De som saknade tillräckliga kunskaper för att direkt kunna börja på ett nationellt program kunde påbörja ett individuellt program med förhoppningen om att senare gå över till ett nationellt program.