sou · H3B357 · 2015-06-11 00:00:00 — Som exempel på bedömningar som kan granskas inom ramen för tillsynen och som även berör verksamheten vid Nationellt forensiskt centrum är hur en brottsutredning har tagit. Enligt artikel 6 i har var och en rätt till en förhandling inför domstol inom skälig tid för prövning av en 25Europakonventionen gäller som lag, se lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. 26Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden, remissyttrande , dnr 122-2013. Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). , remissyttrande , dnr UFV 2013/1030. Yttrande över betänkandet SOU 2013:42 Tillsyn av polisen. Kontroll av regelefterlevnad i polisens verksamhet anklagelse mot honom eller henne för brott.27 Dröjsmål i den brottsutredande verksamheten är generellt sett av betydelse för berörda enskilda. För enskilda som är häktade i avvaktan på att den tekniska utredningen ska färdigställas är eventuella dröjsmål av synnerligen stor betydelse. Om tillsynsmyndigheten får indika- tioner på att enskilda på grund av dröjsmål vid brottsutredningar regelbundet är häktade än vad som annars varit påkallat är det alltså lämpligt att den granskar detta. Bestämmelser innefattande proportionalitets- och lämplighets- avvägningar finns inte bara i och 2 kap. regeringsformen. Nedan återges exempel på sådana avvägningar i andra föreskrifter. Enligt 8 § första stycket polislagen ska en polisman ingripa på ett sätt som är försvarligt med hänsyn till åtgärdens syfte och övriga omständigheter. Om tvång måste tillgripas ska det ske endast i den form och i den utsträckning som behövs för att det avsedda resultatet ska uppnås. Enligt 10 § första stycket polislagen får en polisman, i den mån andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständig- heterna är försvarligt, använda våld för att genomföra en tjänsteåtgärd i vissa angivna situationer. Enligt 10 § polisförordningen (2014:1104) ska anställda vid och Säkerhetspolisen i kontakter med allmän- heten med beaktande av omständigheterna och situationen agera så hänsynsfullt som möjligt, visa behärskning och uppträda på ett sätt som inger förtroende. Enligt 28 kap. 3 a § får husrannsakan beslutas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse. 27 Den relevanta tiden för bedömningen av om artikel 6 i kränkts börjar den dag när en person kan sägas vara anklagad för brott och avslutas den dag då det föreligger slutlig dom, se NJA 2003 s. 414. Kontroll av regelefterlevnad i polisens verksamhet På samma sätt som när det gäller Kriminalvårdens verksamhet är det ofta inte en rimlig prioritering för tillsynsmyndigheten att göra en så fullständig utredning att den kan uttala sig om en proportionalitets- eller lämplighetsbedömning. Om det finns indikationer på strukturella eller allvarliga regelöverträdelser kan det dock finnas anledning att inleda en granskning. Vid klara överträdelser är det alltid möjligt att uttala sig om bedömningen. Bedömningar som i och för sig kan ifrågasättas, men som ligger inom ramen för vad som kan anses godtagbart, bör inte kritiseras. I likhet med vad kommittén har funnit i betänkandet Tillsyn över polisen och ovan angående Kriminalvården ska tillsynsmyndigheten inte ha befogenhet att kritisera polisen bara för att den finner att en myndighetsåtgärd varit olämplig, om inte bedömningen går att koppla till en bindande föreskrift (för kommitténs överväganden se avsnitt 10.5.2).28 11.6Lagprövning och kontroll av normbeslut Kommitténs bedömning: ska enligt 12 kap. 10 § regeringsformen inte tillämpa en föreskrift, om den gör bedömningen att föreskriften står i strid med en bestämmelse i grundlag eller annan överordnad författning. Samma sak gäller om stadgad ordning i något väsentligt hänseende har åsidosatts vid föreskriftens tillkomst. Därtill innefattar uppdraget att utöva tillsyn en befogenhet att granska normbeslut. Kommitténs bedömning i denna del grundas på samma resonemang som förts i motsvarande avsnitt angående Kriminalvården (avsnitt 10.6). ska, liksom alla offentliga organ, utöva sin lagprövningsrätt enligt 12 kap. 10 § regeringsformen. Den bör dock även ha befogenhet att, utan koppling till ett konkret fall, pröva om och Säkerhetspolisens föreskrifter står i strid med en överordnad författning eller om någon bestämmelse har åsidosatts vid föreskriftens tillkomst. Det föreslås alltså inte något undantag 28 Jfr JO, beslut , dnr 1444-2012. I beslutet kritiserade JO brister i kommunikationen inför en så kallad högriskmatch, utan att göra någon koppling till krav i författning. Kontroll av regelefterlevnad i polisens verksamhet innebärande att tillsynsmyndigheten inte ska få kontrollera beslut om meddelande av föreskrifter (normbeslut). Något sådant undantag föreslogs inte heller i betänkandet Tillsyn över polisen. 11.7Tillsynen ska riktas in på förhållanden som är särskilt ingripande eller på annat sätt har stor betydelse för enskilda Kommitténs förslag: Tillsynen ska riktas in på förhållanden som är särskilt ingripande eller på annat sätt har stor betydelse för enskilda. Kommitténs bedömning: Förhållanden som rör utrikes- transporter som utförs med tvång eller frihetsberövade barn bör ofta falla inom denna inriktning. Tillsynen föreslås kunna avse och Säkerhets- polisens samtliga uppgifter och alla bindande föreskrifter som styr hur de ska utföras. Tillsynsområdet blir således brett. JO har i remissyttrandet över betänkandet Tillsyn över polisen framfört att det finns ett behov av vägledning för de prioriteringar som tillsyns- myndigheten måste göra. Enligt JO bör tillsynen i första hand inriktas på verksamhet som är särskilt ingripande eller på annat sätt har stor betydelse för enskilda.29 De huvudsakliga skälen för att utvidga den externa tillsynen över polisen är att det är viktigt dels att åtgärder som polisen vidtar kan granskas eftersom verksamheten innefattar långtgående befogenheter att ingripa i människors liv, dels med ett starkt förtroende hos allmänheten för polisen. En avsaknad av rätt till överprövning av vissa polisiära beslut kan, i viss mån, vägas upp av tillsyn över polisens verksamhet.30 Mot denna bakgrund delar kommittén JO:s bedömning att tillsynen i första hand ska inriktas på förhållanden som är särskilt ingripande eller på annat sätt har stor betydelse för enskilda. 29JO, remissyttrande , dnr R 62-2013. Remiss av betänkande Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). Tillsyn över polisen, s. 123. Kontroll av regelefterlevnad i polisens verksamhet denna inriktning bör tillsynen vara fokuserad på verksamhet som begränsar enskildas rörelsefrihet, inkräktar på deras privatliv, påverkar deras möjligheter att förfoga över sin egendom, som innebär att våld utövas eller liknande. Förhållanden som rör frihets- berövade barn eller utrikestransporter som utförs med tvång bör ofta falla inom inriktningen. Inriktningen när det gäller tillsynen över polisen ska alltså vara densamma som när det gäller tillsynen över Kriminalvården. I likhet med vad som gäller för Kriminalvården är syftet med inrikt- ningen att den ska vara vägledande i de prioriteringar som måste göras, inte att den ska utgöra en absolut avgränsning av tillsyns- ansvaret (avsnitt 10.7). 11.8Förhållanden som faller under annan ordinär tillsyn Kommitténs förslag: ska normalt inte granska förhållanden som annan myndighet har till särskild uppgift att utöva tillsyn över. Kommitténs bedömning: Förhållanden som faller under annan ordinär tillsyn bör inte helt uteslutas från tillsynsmyndighetens tillsynsansvar. Genom att inte helt utesluta sådana förhållanden undviks gränsdragningsproblem. Förutsättningarna för att regel- överträdelser och risker för sådana ska upptäckas förbättras också. bör dock för det mesta endast uppmärk- samma den andra tillsynsmyndigheten på frågor som faller under dess tillsyn och inte själv utreda dem. På så sätt undviks parallella utredningar och motstridiga beslut av olika tillsyns- myndigheter samt att flera myndigheter lägger resurser på att bygga upp kompetens inom samma områden. Kommittén har i betänkandet Tillsyn över polisen beskrivit Data- inspektionens, Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens och Arbets- miljöverkets ordinära tillsyn över polisen.31 Kommittén föreslog då 31 SOU 2013:42. Tillsyn över polisen, avsnitt 6.4. Kontroll av regelefterlevnad i polisens verksamhet också att Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens verksamhet skulle ingå i den nya tillsynsmyndigheten. Det föreslogs inte någon reglering innebärande att förhållanden som omfattas av annan ordinär tillsyn skulle uteslutas från den nya tillsynsmyndighetens tillsyns- ansvar, t.ex. genom att undanta arbetsmiljö- och arbetstidslagstiftning. Inte heller nu anser kommittén att förhållanden som omfattas av annan ordinär tillsyn ska undantas från tillsynsmyndighetens tillsyns- ansvar. På samma sätt som kommittén har funnit i förhållande till Kriminalvården ska dock tillsynsmyndigheten i praktiken för det mesta endast uppmärksamma, inte själv utreda, frågor som faller under annan ordinär tillsyn. Om tillsynsmyndigheten i en utred- ning uppmärksammar brister eller risker som faller under annan ordinär tillsyn bör det normala förfarandet således vara att tillsyns- myndigheten informerar den andra tillsynsmyndigheten. Den andra tillsynsmyndigheten får sedan närmare utreda påtalade förhållanden, om den anser att det är påkallat. Fördelarna och nackdelarna med att inkludera respektive utesluta förhållanden som faller under annan ordinär tillsyn utvecklas i motsvarande avsnitt beträffande Kriminalvården (avsnitt 10.8). 11.9Enskilda fall får granskas Kommitténs bedömning: Uppdraget att utöva tillsyn innefattar en befogenhet att granska enskilda fall. Det ankommer på myndigheten att avgöra när en utredning är befogad. För att tillsynen ska bli effektiv bör enskilda fall där det finns indikationer på strukturella eller allvarliga regelöverträdelser prioriteras. Den nära relationen mellan polisens och åklagarväsendets brotts- utredande verksamhet får lösas genom samarbete. I den brottsutredande verksamheten finns ett nära samband mellan polis och åklagare. Förundersökning leds i vissa fall av åklagare och i andra fall av polis.32 Åklagarens uppgift som förundersöknings- 32 23 kap. 3 § . Kontroll av regelefterlevnad i polisens verksamhet ledare är att fatta beslut och ge polisen instruktioner om vad som ska göras i förundersökningen. Polisen verkställer flera av åklagarens beslut som t.ex. beslut om husrannsakan eller beslag. Som kommittén funnit i betänkandet Tillsyn över polisen är det för en väl utvecklad tillsyn över polisens brottsutredande verk- samhet nödvändigt att tillsynsmyndigheten i sina uttalanden om eventuella brister och fel i polisverksamheten kan beskriva de faktiska omständigheter som polisen haft för att utföra sin verk- samhet. måste, för att kunna teckna en riktig bakgrund till de förutsättningar som polisen haft att bedriva en brottsutredning, ha möjlighet att återge konsekvenserna för polisen av en åklagares beslut eller underlåtenhet att agera under en för- undersökning.33 Kommittén om tillsynen över polis och åklagare (kommitté som föregick utredning om tillsyn över polisen) fann att granskning av polis och åklagares verksamhet avseende brottsutredning borde vara samordnad så att granskningen belyser hela brottsutredningsverksamheten, dvs. såväl polis som åklagares insatser.34 Beslut av JO gäller ofta både polis och åklagares åtgärder under en brottsutredning.35 Kommittén fann således i betänkandet Tillsyn över polisen att det inte kan uteslutas att en utökad fristående granskning av polisens brottsutredande verksamhet innebär att tillsynsmyndig- heten exponerar åklagarens beslutsfattande funktion inom ramen för en åklagarledd förundersökning. Konsekvenserna var dock enligt kommittén inte av sådan art att de borde hindra inrättandet av ett granskningsorgan för polisens omfattande verksamhet eller att den brottsutredande verksamheten skulle undantas från den föreslagna tillsynsmyndighetens granskningsområde.36 Den föreslagna tillsynsmyndigheten skulle främst granska regel- efterlevnaden i verksamhet och ärenden som kunde antas återspegla generella förhållanden, vilket innebar att tillsynen i normalfallet inte skulle utmynna i uttalanden om enskilda fall. I den bedöm- ningen lade kommittén stor vikt vid vilka konsekvenser det skulle Tillsyn över polisen, s. 214 f. Förstärkt granskning av polis och åklagare, del II s. 173. JO, beslut , dnr 2959-2011. Tillsyn över polisen, s. 213 f. Kontroll av regelefterlevnad i polisens verksamhet få för åklagarna om den föreslagna tillsynsmyndigheten regel- mässigt uttalade sig i enskilda fall.37 Den då föreslagna tillsynsmyndigheten skulle dock inte vara förhindrad att utöva tillsyn över ett enskilt ärende. För det första skulle tillsynsmyndigheten genom stickprov kunna samla in och granska enskilda ärenden i syfte att på systematisk nivå pröva att verksamhetsprocesserna fungerar som avsett. För det andra skulle myndigheten, för att utesluta eller påvisa eventuella övergripande tendenser till brister, kunna uppmärksammas på och granska ett enskilt ärende. Efter en sådan granskning skulle myndigheten kunna göra ett uttalande om att det inom polisen etablerats felaktiga rutiner i förhållande till en viss reglering, som får konsekvenser också utanför det enskilda ärendet.38 Flera remissinstanser har haft synpunkter på kommitténs tidigare bedömning i denna del. JO anförde bland annat att många åtgärder och beslut inom polisen inte kan prövas rättsligt och att det för allmänhetens förtroende för polisen och för tillsynsmyndigheten är av central vikt att även dessa ärenden kan bli föremål för gransk- ning. Utifrån utgör vidare granskningen av enskilda ärenden och klagomål från allmänhet en viktig kunskapskälla för det mer syste- matiska tillsynsarbetet. Viktiga principiella frågeställningar aktualiseras dessutom inte sällan vid sådan granskning. Utan möjligheten att granska enskilda ärenden torde tillsynsmyndighetens tillsyn bli mindre effektiv och riskera att helt missa viktiga frågor av stor betydelse för enskilda. Även om det är angeläget att den nya tillsynsmyndigheten utgår från ett systematiskt perspektiv vid sin granskning bör myndigheten enligt min mening inte fråntas möjligheten att granska enskilda ärenden. Enligt JO utgör inte gränsdragningsproblem gentemot Åklagar- myndigheten något bärande skäl för att begränsa tillsynen till verk- samhet och ärenden som kan återspegla generella förhållanden. 37Ibid, s. 163 f. 38Ibid, s. 164 f. 39JO, remissyttrande , dnr R 62-2013. Remiss av betänkande Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). Kontroll av regelefterlevnad i polisens verksamhet JK framhöll i sitt remissyttrande att tillsynsmyndigheten inte borde fråntas möjligheten att granska enskilda fall. De gränsdragnings- problem gentemot åklagares verksamhet som kan uppkomma skulle enligt JK få hanteras genom samarbete med Åklagarmyndigheten.40 skrev i sitt yttrande att en granskning av enskilda ärenden oftast är en förutsättning för att strukturfel och övergripande fel och brister ska kunna upptäckas. Därtill att det borde vara nödvändigt att granska enskilda ärenden för att kunna uttala sig om regelefterlevnaden i en verksamhet. Avslut- ningsvis konstaterade nämnden att det kunde vara direkt stötande, och inte ägnat att skapa förtroende för vare sig polisen eller till- synsmyndigheten, om tillsynsmyndigheten ansåg sig förhindrad att granska och uttala sig om ett uppenbart rättsstridigt handlande från polisens sida.41 påtalade i sitt yttrande att det är i enskilda ärenden som polisen möter medborgarna och att det är där det finns de tänkbara felgrepp som riskerar att orsaka missnöje och miss- troende. Enligt myndigheten är det viktigt att det avsedda tillsyns- ansvaret kopplas nära till de åtgärder, händelser, omständigheter eller förhållanden som innebär risker för minskat förtroende.42 Statskontoret avstyrkte förslaget att tillsynsmyndigheten i normal- fallet inte bör granska eller uttala sig om enskilda fall och anförde följande. En tillsynsmyndighet för polisen bör ha ett tydligt uppdrag att granska även enskilda större händelser eller ärenden, t.ex. polisens agerande i samband med större evenemang. Poängen med att inrätta en oberoende tillsynsmyndighet förloras delvis om myndigheten inte granskar enskilda fall, eftersom värdet av att tillsynen är oberoende kanske är som störst i just sådana situationer där många kan vara involverade och berörda av de åtgärder som polisen vidtar.43 Likaså såg och , kort sammanfattat, praktiska problem med att tillsynsmyndigheten inte i 40JK, remissvar, dnr 4498-13-80. Betänkandet Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). 41Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden, remissyttrande , dnr 122-2013. Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). 42Ekonomistyrningsverket, remissyttrande , dnr 3.4-812/2013. Yttrande över betänkandet Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). 43Statskontoret, remissvar , dnr 2013/156-4. Tillsyn över Polisen (SOU 2013:42). Kontroll av regelefterlevnad i polisens verksamhet normalfallet skulle granska enskilda fall och ifrågasatte om en sådan ordning var lämplig.44 Flera remissinstanser framhöll alltså vikten av att det är möjligt att kontrollera enskilda fall. , Ekobrottsmyndig- heten och Säkerhetspolisen var dock i remissyttrandena positiva till kommitténs uttalanden att granskningen ska ske från ett mer systematiskt perspektiv. Enligt innebar en tillsynsmyndighet som ska granska polisens brottsutredande verksamhet att åklagarens själv- ständiga roll exponeras. Det var dock enligt myndigheten godtagbart förutsatt att granskning inte skulle ske av enskilda ärenden.45 Eko- brottsmyndigheten påpekade att svåra gränsdragningsfrågor kan upp- komma i ärenden där åklagare är förundersökningsledare och att det är viktigt att tillsynen över polisens brottsutredande verksamhet inte kommer att inverka på åklagarnas självständiga roll.46 Både Åklagar- myndigheten och fann att det i författnings- förslaget borde tydliggöras att tillsynsmyndighetens granskning inte skulle avse enskilda fall. Säkerhetspolisen uttalade mer allmänt att syftet med tillsynen borde vara att förbättra verksamheten på system- nivå och att den borde avse verksamhet och ärenden som återspeglar generella förhållanden. Granskning av enskilda fall och enskilda befattningshavare borde därför enligt Säkerhetspolisen inte ske i normalfallet.47 I likhet med vad kommittén fann i betänkandet Tillsyn över polisen kan en utökad fristående granskning av polisens brottsutredande verksamhet innebära att åklagarens beslutsfattande funktion i en åklagarledd förundersökning exponeras. Kommittén kan dock inte heller nu se att konsekvenserna är av sådan art att de bör hindra 44Uppsala universitet, remissyttrande , dnr UFV 2013/1030. Yttrande över betänkandet SOU 2013:42 Tillsyn av polisen. Se även , , dnr 600- 1210-13. Yttrande över Tillsyn över polisen, SOU 2013:42. 45Åklagarmyndigheten, remissvar , dnr. ÅM-A 2013/1121. Remissvar över betänkandet Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). 46Ekobrottsmyndigheten, remissyttrande , dnr EBM A-2013/0373. Betänkandet Tillsyn av polisen (SOU 2013:42). 47Säkerhetspolisen, remissyttrande , dnr 2013-13037-3. Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). Kontroll av regelefterlevnad i polisens verksamhet inrättandet av ett organ för tillsyn över polisens verksamhet, inklusive den brottsutredande verksamheten.48 För varje åtgärd i strid med gällande rätt bör det vara möjligt att fastställa om det är polisen eller åklagaren som har varit ansvarig. Om polisens regelöverträdelse är en följd av åklagarens hantering av ärendet kan så framgå av beslutet utan att det innebär att tillsynen eller eventuell kritik riktas mot , Ekobrottsmyndig- heten eller den enskilde åklagaren. Kommittén vill betona att tillsyns- myndigheten endast ska uttala sig om huruvida polisen har följt gällande regelverk. Den ska inte uttala sig om en åklagarens rätts- tillämpning. Om en åtgärd eller en underlåtenhet av en åklagare har varit en del av bakgrunden till polisens åtgärder ska det enbart beskrivas, inte värderas. tidigare kontroll över de lokala polismyndig- heterna omfattade granskning av enskilda händelser.49 Den kontrollen har, såvitt kommittén uppfattat, i allt väsentligt inte föranlett några gränsdragningsproblem i förhållande till den rättsliga kontroll som utövas inom åklagarväsendet. Inte heller betraktas JO:s och JK:s tillsyn över , och de enskilda åklagarna som något hot mot åklagarens självständiga roll under förundersökningen. Om rättssäkerheten för dem som blir föremål för ingripanden från polisen ska stärkas samt allmänhetens förtroende för polisen och tillsynsmyndigheten upprätthållas är det enligt kommittén av vikt att tillsynen kan avse enskilda ärenden. I likhet med vad som påtalats när det gäller tillsyn över Kriminalvården är det svårt att kontrollera regelefterlevnaden utan att granska enskilda fall. Det är i det enskilda fallet som en föreskrift eventuellt har överträtts även om det är tal om systematiska brister, dvs. upprepade enskilda överträdelser. Utan möjligheten att kontrollera enskilda fall finns det också en påtaglig risk för att myndigheten inte uppmärksammas på brister. I förslaget till tillsynslag i betänkandet Tillsyn över polisen fanns inte någon reglering som begränsade tillsynsmyndighetens möjlig- heter att granska och göra uttalanden i enskilda fall. Vad remiss- instanserna reagerat på är uttalanden i betänkandetexten innebärande att granskningen i normalfallet inte skulle avse enskilda fall. 48Se SOU 2013:42. Tillsyn över polisen, s. 213 f. 49Ibid, s. 96 ff. Kontroll av regelefterlevnad i polisens verksamhet ha tagit del av remissynpunkterna vill kommittén nu tona ned dessa uttalanden. Uppdraget att utöva tillsyn innefattar en befogenhet att granska och uttala sig om enskilda fall. Det är i och för sig en nackdel att tillsynsmyndigheten inte kan utöva tillsyn över de olika åtgärderna i ett ärende, oavsett om åklagaren eller polisen ansvarat för dem. Vidare är det problematiskt att tillsynsmyndigheten i tillsynen över polisens brottsutredande verksamhet måste kunna beskriva åklagares agerande under förunder- sökningen, trots att åklagares brottsutredande verksamhet inte omfattas av tillsynsansvaret. Frågan om tillsyn över åklagarväsendets brottsutredande verksamhet ligger dock utanför kommitténs uppdrag. I likhet med vad kommittén har funnit när det gäller tillsyn över Kriminalvården betyder inte möjligheten att granska enskilda fall att tillsynsmyndigheten måste utreda alla eventuella regelöverträdelser. För att tillsynen ska bli effektiv bör enskilda fall där det finns indika- tioner på strukturella eller allvarliga regelöverträdelser prioriteras. I samband med utrikestransporter som kan komma att innefatta tvång finns det en sådan risk för regelöverträdelser att tillsyn regelbundet bör utövas över enskilda fall. Kommittén återkommer till frågan om övervakning av utrikestransporter nedan (avsnitt 12.3.2). Kommittén återkommer också senare till frågan om hur klagomål från enskilda ska hanteras (avsnitt 12.3.3). Som Säkerhetspolisen har påpekat i remissyttrandet skulle det kunna ha negativ påverkan på den polisiära verksamheten när pågående ärenden kontrolleras.50 Ärenden, t.ex. förundersökningar, kan dock pågå och bestå av ett flertal separata åtgärder. Det kan exempelvis finnas skäl att kontrollera om en kroppsvisitation har verkställts i enlighet med gällande rätt, även om förundersök- ningen i sin helhet ännu inte är avslutad. Vidare ska tillsynsmyndig- heten som en del av sin tillsyn utföra inspektioner och övervaka utrikestransporter (se mer avsnitt 12.3.1 och 12.3.2). Även pågående ärenden ska alltså kunna kontrolleras och tillsynsmyndigheten ska ha rätt att på plats granska sådan verksamhet som står under dess tillsyn (se mer avsnitt 15.6).