sou · H3B350 · 2015-06-04 00:00:00 — Fler kvinnor än män väljer att läsa vidare på högskolan. Över tid har utbildningsnivån ökat för både kvinnor och män oavsett om man ser till antalet eller till andelen av en årskull som läser vidare. Kvinnor har dock stått för den största ökningen. Kvinnor och män läser i stor utsträckning olika utbildningar även på högskolan. Det enskilt största utbildningsprogrammet är lärarutbildningen, där kvinnor är i majoritet. Den vanligaste utbild- ningsinriktningen för kvinnor är dock hälso- och sjukvård samt social omsorg, där av studenterna är kvinnor och är män. Den könsfördelningen har varit i princip . Den vanligaste utbildningsinrikt- ningen för män är teknik och tillverkning, män och kvinnor. Här har kvinnornas andel mer än fördubblats . Könsfördelningen bland examinerade studenter är relativt stabil . /86 var av de som tog examen kvinnor och män, /13 var andelen kvinnor och andelen män . Kvinnors högre examens- frekvens förklaras bland annat av att många kvinnor läser utbild- ningar som leder till legitimationsyrken och därför inte får börja arbeta utan examensbevis. Män däremot lämnar oftare högskolan 7 SCB definierar elever med utländsk bakgrund som ”elever födda utomlands samt elever födda i med båda föräldrarna födda utomlands”. utan att ansöka om examensbevis, även om de är helt eller så gott som färdiga med sina utbildningar.8 Det sammanflätade mönstret av kön och social bakgrund präglar även högskolesektorn. Studenter med högutbildade föräldrar åter- finns ofta vid äldre, välrenommerade universitet och högskolor och på utbildningar med höga intagningspoäng. Studenter vars föräldrar har lägre utbildning läser oftare utbildningar med lägre söktryck på nya universitet och högkolor.9 En förändring inom den eftergymnasiala utbildningen är att kvinnor i högre grad än tidigare börjat göra bruk av sina höga gym- nasiebetyg och söka sig till traditionellt mansdominerade prestige- utbildningar. Fler kvinnor återfinns på de långa utbildningar som historiskt sett har lett till välavlönade högstatusyrken, som t.ex. läkare, jurist, civilekonom och civilingenjör.10 Med undantag av civilingenjörsutbildningen har dessa långa utbildningar gått från att vara kraftigt mansdominerade till att ha en relativt jämn köns- fördelning bland studenterna. Samma trend återfinns också inom forskarutbildningen, där andelen kvinnor har ökat . var av dem som avlade doktorsexamen män. /13 var könsfördelningen bland de disputerande helt jämn: kvinnor och män. Könsbalansen bland hög- skolans forskande och undervisande personal har också succesivt förbättrats, i synnerhet bland lektorerna. dröjer den ver- tikala ojämställdheten sig kvar. Andelen kvinnliga professorer har ökat kraftigt men det är fortfarande en bit kvar innan könsfördelningen är jämn. Män tilldelas också mer forsk- ningsmedel, även om könsskillnaderna minskar.11 5.3Tre utbildningssfärer med olika könsmönster har män i högre grad börjat söka sig mot kvinnodominerade program i gymnasieskolan. Förändringen gäller både de kvinnodominerade yrkesprogrammen och de studieförbe- 9Lidegran m.fl. (2013). I högskolan är utvecklingen den motsatta, där är det kvinnor som söker sig till mansdominerade utbildningar. Trots dessa förändringar är könsuppdelningen i gymnasieskolan och högskolan fortfarande så stark att det går att tala om två separata utbildningssfärer för kvinnor och män. Till dessa två sfärer kan läggas en tredje, där könsbalansen är relativt jämn. Hit räknas exempelvis de naturvetenskapliga och samhällsvetenskapliga gym- nasieprogrammen, samt vissa längre högskoleutbildningar som läkar- utbildningen.12 De olika utbildningssfärerna har olika social status och följer ett tydligt mönster av kön och klass.13 I den första sfären återfinns främst män vars föräldrar har en lägre utbildning. För den gruppen unga män är gymnasieskolan den viktigaste utbildningsnivån. En majoritet av männen återfinns inom gymnasieskolans yrkesprogram inriktade mot exempelvis bygg, el, och teknik. De förhållandevis få män i denna grupp som går vidare till högre utbildning gör det ofta inom teknikområdet. I den andra sfären finns kvinnor vars föräldrar har en lägre utbild- ning. De återfinns på motsvarande sätt inom vård- och omsorgs- utbildningar, men även inom samhällsvetarprogrammet på gymnasiet. Kvinnor i denna grupp läser dock på högskola i högre utsträckning än med män med motsvarande bakgrund. De väljer emellertid främst utbildningar inom skola, vård och omsorg. Den tredje, könsblandade sfären, rymmer de mest prestigefyllda utbildningarna. Här återfinns till stor del ungdomar vars föräldrar är högutbildade. Dessa ungdomar har en tydlig inriktning mot högre utbildning i gymnasieskolan och väljer i stor utsträckning liknande utbildningsvägar, exempelvis de naturvetenskapliga eller samhällsvetenskapliga programmen. Många går också vidare till hög- skolan och läser då i hög grad de längre och () oftast könsbalanserade utbildningarna även där. kan dock köns- balansen i denna sfär komma att förändras, eftersom kvinnors högre betyg medför att andelen kvinnor på de mest eftersökta utbildningarna ökar.14 12Lidegran m.fl. (2013). Det går alltså att tala om tre olika utbildningssfärer inom utbild- ningssystemet, en för unga kvinnor, en för unga män och en köns- blandad. Denna könsuppdelning följer med in i arbetslivet. En del av förklaringen till yrkessegregeringen i arbetslivet står således att finna i utbildningssystemet. Sammanfattningsvis kan konstateras att när det gäller utbild- ningsval samverkar föräldrarnas utbildningsbakgrund på ett tydligt sätt med kön. Unga kvinnor och män vars föräldrar är lågutbildade väljer tydligt könsuppdelade yrkesutbildningar på gymnasiet. Många läser emellertid också studieförberedande program, men fler kvinnor än män till lågutbildade föräldrar går vidare till högre studier. Även på högskolan följer deras utbildningsval i stor utsträckning ett traditionellt könsmönster. De könsstereotypa valen är mindre vanliga bland studenter vars föräldrar är högutbildade. Om man vill förändra detta mönster krävs ett långsiktigt strate- giskt arbete som främjar social mobilitet i samhället. Både på kort och på lång sikt krävs dessutom olika former av vuxenutbildning som kan tillgodose både individens och arbetsmarknadens behov av vidareutbildning och omskolning mitt i livet. 5.3.1Betydelsen av skillnader i utbildning Fler kvinnor än män både påbörjar och avslutar högre studier. En förklaring till det är att många traditionella kvinnoyrken kräver högskoleutbildning.15 En tydlig trend är också att kvinnor numera söker sig till traditionellt mansdominerade prestigeutbildningar. Detta kommer rimligen att stärka kvinnors position på arbetsmark- naden och minska skillnaderna i genomsnittslöner mellan kvinnor och män. Akademiseringen av kvinnoyrken motsvaras inte av samma utveckling inom mansdominerade yrken. Mäns lägre utbildningsnivå behöver dock förstås och diskuteras i relation till den segregerade arbetsmarknaden och till löneskillnaderna mellan kvinnor och män. Så länge arbetsmarknaden fortsätter att vara strukturerad efter kön vad gäller lön, karriär och yrken blir konsekvenserna av mäns lägre utbildning och sämre betyg inte så stora, eftersom kvinnor och män bara till viss del konkurrerar om samma arbeten.16 Arbetsmarknadens segregering och behovet av utbildning kan dock komma att förändras . I takt med ökad utbild- ningsnivå kan utbildning komma att betraktas som ett nödvändigt men inte tillräckligt villkor för anställning. I stället kan andra egen- skaper än formell utbildning komma att öka i värde.17 Kvinnors högre utbildning leder också till att de etablerar sig senare i yrkeslivet än män. Fler män än kvinnor börjar arbeta direkt efter gymnasiet, i branscher med högre genomsnittslöner än i mot- svarande kvinnodominerade branscher.18 I den mån kvinnors längre utbildning inte kompenseras med högre lön finns det därför en risk att löneskillnaderna mellan kvinnor och män inte minskar i samma takt som deras högre utbildning ger anledning att tro. Det går dock att se att könssegregeringen i det svenska arbets- livet långsamt bryts upp. är inte längre bland de mest köns- segregerade länderna i . En förklaring till det kan vara att kvinnors högre utbildning ger dem tillträde till tidigare mans- dominerade yrken.19 Jämställdhet i skolan har varit föremål för forskning och spänner över flera forskningsfält. Från att ha handlat om flickor i allmänhet, flickor och teknik och om att uppmuntra flickor att bryta in på traditionellt mansdominerade områden, handlar diskus- sionen i allt högre grad om pojkars situation och sämre skolprestationer.20 En förenklad bild av könsmönstren i skolan visar att pojkar i genomsnitt presterar sämre än flickor som grupp. Flickor presterar alltså bättre, men mår sämre.21 En förklaring till flickors bättre prestationer är att de helt enkelt lägger ner mer tid och engagemang i skolan. Pojkars sämre prestationer brukar ibland 16Löfström (2012). 17Lidegran m.fl. (2013). 20Bondestam (2010). ses som ett uttryck för en ”antipluggkultur” som har sin grund i föreställningar om maskulinitet. Begreppet antipluggkultur har använts för att beskriva hur pojkar i sin strävan efter social status och popularitet har distanserat sig från skolarbete. Att vara duktig i skolan har uppfattats som något feminint. Begreppet synliggör därför de underliggande normer som kan förklara varför pojkar generellt presterar sämre än flickor i skolan.22 Beskrivningar av antipluggkulturer riskerar dock att bortse från den stora variation som finns mellan olika grupper av pojkar och flickor.23 Det finns grupper av svagpresterande flickor som uppvisar tydliga antiplugg- kulturer och långt ifrån alla pojkar underpresterar i skolan.24 har jämställdhetsarbetet i skolan i allt större utsträckning kommit att kretsa kring genusmönster och genuspedagogik.25 Genusperspektiv på pedagogik fokuserar bland annat på frågor om hur lärare talar till, bemöter och behandlar pojkar och flickor på olika sätt och hur detta påverkar barnen.26 Genuspedagogik har främst använts inom förskolan, men har även börjat spridas till och gymnasiet. I linje med detta uppmärksammas hur förskolan och skolan är viktiga normproducenter där uppfattningar om kön skapas, för- ändras och utmanas. Normkritiskt arbete har också visat sig ha goda resultat för skolans jämställdhetsarbete.27 Ett uppmärksammat exempel är Frejaskolan i . Där har ett systematiskt norm- kritiskt arbete lett till att elevernas prestationer har förbättrats markant och att skolmiljön har blivit lugnare, bland annat genom nolltolerans mot ”skojbråk”. Pojkarna har höjt sina betyg, och från att ha legat under riksgenomsnittet ligger de nu betydligt över.28 De grundläggande jämställdhetsproblemen i utbildningssektorn handlar fortfarande om ungdomars könsstereotypa utbildningsval och om hur skolmiljön inverkar på skolarbetet.29 Dessa frågor har analyserats i flera statliga utredningar.30 22För en vidare diskussion om pojkars skolprestationer se SOU 2014:6. 23SOU 2014:61, (2005). 24Ambjörnsson (2004). 25Bondestam (2010). 26Svaleryd (2003), (red. )(2011). 27SKL (2014a). 29Jfr SOU 2014:6. 30Se Delegationen för jämställdhet i skolan (DEJA) SOU 2010:99. Delegationen för jämställdhet i högskolan granskade både forskning och högskoleväsendet (SOU 2011:1). Delegationen för jämställdhet i skolan (DEJA) slog fast att jäm- ställdhetsutmaningarna i skolan är flera. Pojkar som grupp presterar generellt sämre än flickor, programvalen till gymnasiet är könstereotypa och flickor är mer stressade och mår i genomsnitt sämre än pojkar. Pojkar gör sig också skyldiga till trakasserier av olika slag i större utsträckning än flickor, men pojkar utsätts även oftare för trakasserier, inte minst med homofobiska förtecken.31 Arbetet mot kränkande behandling behöver därför stärkas och det krävs tidiga insatser för att stödja pojkar och flickor med psyko- sociala problem. pekade på att skolan står inför flera utmaningar. Den sjunkande kunskapsnivån är en, och att pojkar i genomsnitt presterar sämre än flickor en annan.32 Skillnader mellan pojkars och flickors prestationer i skolan har dock funnits . Att de först börjat uppmärksammas har sannolikt att göra med diskussionen om att framtidens arbetsmarknad kommer att kräva högre grad av utbildning. Dessutom har ungdomsarbets- lösheten och de sjunkande resultaten i skolan generellt ökat behovet av att uppmärksamma frågan om pojkars prestationer. Det är emellertid viktigt att hålla i minnet att det finns stora skillnader i prestation mellan olika grupper av pojkar och flickor i skolan. De könsbundna utbildningsvalen i kombination med att allt färre väljer att läsa yrkesförberedande program är en stor utmaning för arbetsmarknaden, som behöver sättas i relation både till rekry- teringsbehoven i vårdsektorn och till strukturomvandlingen inom industrisektorn. För att hantera utmaningen krävs att både skolan och arbetsmarknadens parter tydligare signalerar att utbildning kommer att bli allt viktigare . Därutöver har Delegationen för jämställdhet i förskolan (SOU 2006:75) granskat betydelsen av jämställdhet och genus i förskolan. Frågan om betygsgapet mellan flickor och pojkar och dess konsekvenser för framtidens arbetsmarknad har utretts inom ramen för Framtids- kommissonen (, 2012). 31SOU 2010:99, s. 13. 32Löfström (2012). Gymnasieskolan står inför flera utmaningar när det kommer till att främja jämställda utbildningsval. Det finns flera studier som pekar på att skolan bidrar till att etablera olika typer av könsmönster.33 Särskilt tydligt blir det vid studier av yrkesprogram och i skapandet av en yrkesidentitet. En yrkesidentitet skapas genom att normer, värdering och attityder som hör till yrket utvecklas i en process som inom forskningen kallas för yrkessocialisation.34 Det handlar om att som student eller nyanställd lära sig de oskrivna regler som finns på en arbetsplats. Yrkessocialisation handlar alltså inte främst om att ha kompetens för det arbete som skall utföras, utan om att bli medlem i arbetsplatsens kultur. I denna process är föreställ- ningar om vad som uppfattas som kvinnligt och manligt centrala. Det kan handla om tydligt könskodade arbetsuppgifter, om jargongen på en arbetsplats, eller om hur egenskaper som uppfattas som typiskt kvinnliga eller typiskt manliga premieras på arbets- platsen. För elever som gör otraditionella utbildnings- och yrkesval kan stereotypa normer om kön innebära svårigheter. Svårigheterna har dock delvis olika karaktär för kvinnor och män. Män uppfattas ofta som en tillgång i kvinnodominerade yrken. De antas till exempel ofta, i egenskap av att vara män, vara starka och bra på teknik, och får främst ägna sig åt den typen av arbetsuppgifter även i kvinno- dominerade yrken. Män antas också kunna höja statusen och lönerna i kvinnodominerade yrken.35 kan män som väljer kvinno- dominerade yrken ifrågasättas av både omgivning och av kvinnliga kollegor. Det gäller kanske i synnerhet män som arbetar inom barnomsorgen, men även andra typer av vård- och omsorgsyrken.36 Kvinnor i mansdominerade yrken förväntas i stället tillföra triv- sel, omsorg, moderlighet och ordning på arbetet, samt acceptera och helst roas av det heterosexuella spelet och inte utmana de rådande manliga maktordningarna. De antas också kunna använda sin 33Hedin & (2013). 34Berger & Luckmann (1967/1998), Lauvås & Handal (2001). 35Nilsson Motevasel(2002). 36Nordberg (2005). kvinnlighet för att hantera och lösa problem. Samma kvinnlighet antas också ofta ha en positiv inverkan på kunder.37 Elever som gör otraditionella utbildningsval byter i högre utsträckning än andra gymnasieinriktning. En förklaring till det kan vara att bristande kunskaper om genus inom utbildningarna bidrar till könsstereotypa förhållningssätt som försvårar för eleverna.38 I ljuset av detta framstår det som viktigt att kunskapen om genus ökar både inom skolan och på arbetsmarknaden för att stödja dem som trots allt väljer att bryta mot etablerade könsnormer. 5.4.2Studie- och yrkesvägledningens roll har, precis som skolan i stort, ett dubbelt uppdrag. Individens möjlighet till utveckling ska stödjas, som samhällets behov av differentierad arbetskraft ska mötas.39 ska dessutom bidra till individ- ernas kunskaper om valmöjligheter i arbetslivet. Skolans arbete med studie- och yrkesvägledning () är därför viktigt för att påverka och utjämna skillnader mellan könen.40 En väl fungerande studie- och yrkesvägledningen kan göra det möjligt för individer att göra studie- och yrkesval som inte begrän- sas av socioekonomiska bakgrundsfaktorer eller av omgivningens förväntningar. Den kan emellertid också vara en institution som hjälper till att upprätthålla den sociala ordningen där individer slussas till olika sektorer inom samhället i linje med redan etablerade sociala hierarkier.41 En elevs möte med studie- och yrkesvägled- ningen kan därför antingen resultera i att möjlighetshorisonterna vidgas eller begränsas.42 Granskningar visar dock att det finns stora brister i generellt och särskilt när det gäller att motverka att studie- och yrkesval begränsas av kön och kulturell eller socioekonomisk bakgrund.43 I 37Ibid., (2013). 38Hedin & (2013). 39Puaca (2013). 41En analys av hur etnicitet och rasifieringsprocesser påverkar arbetet med genom- fördes inom ramen för utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Se Sawyer & Kamali (2006). 43Skolinspektionen (2013). många avseenden är SYV-arbetet inriktat på att vara ”objektivt” och utgå från individens egna intressen. Det är en rimlig utgångs- punkt, men det föreligger en risk att vägledningen ändå styrs av vägledarens omedvetna uppfattningar om till exempel kön, klass och etnicitet och därmed reproducerar könsstereotypa mönster.44 För att möta denna utmaning krävs utbildning och vidareutbild- ning i genusmedveten och normkritisk studie- och yrkesvägled- ning. Det är angeläget inte minst med tanke på att det är bland elever med föräldrar med lägre utbildning som de mest könsstereotypa valen förekommer. Om studie- och yrkesvägledningen ska kunna bidra till att utjämna könsskillnaderna i elevers val och därmed minska könssegregeringen på den svenska arbetsmarknaden behöver den få högre kvalitet och bli mer prioriterad inom skolan.45 Dels bör vägledningen förekomma regelbundet under skolgången, dels bör skolans ansvar för att motverka att elevers studie- och yrkesval begränsas utifrån kön och social eller kulturell bakgrund förtydligas. 5.5Vuxenutbildning – en allt viktigare väg in i arbetslivet Vuxenutbildning spelar en allt viktigare roll när det gäller arbets- kraftsförsörjning och kompetensutveckling. Det finns flera orsaker till det. En orsak är att en ökande grupp unga lämnar gymnasie- skolan utan fullständiga betyg. Bland unga kvinnor och män som inte avslutat en gymnasieutbildning är arbetslösheten ungefär dub- belt så hög som för dem som har avslutat gymnasiet. Även i övriga åldersgrupper är arbetslösheten hög bland dem som saknar gymnasiebetyg. Andelen arbeten som kräver mindre än utbildning efter har också minskat, som andelen arbeten som kräver en lång gymnasieutbildning eller kort högskoleutbildning har ökat.46 För studenter som lämnar 44Sawyer & Kamali (2006). 45Den pågående (U 2014:01) har bl.a. i uppdrag att analysera studie- och yrkesvägledningens kvalitet och omfattning. har tidigare haft i uppdrag att verka för att förbättra kvaliteten i studie- och yrkesvägledningen. 46Löfström (2012). gymnasieskolan utan fullständiga betyg kan vuxenutbildningen vara en andra chans att ta sig in på arbetsmarknaden. En annan orsak till behovet av vuxenutbildning är den bristande matchningen på arbetsmarknaden. Allt färre unga väljer att läsa yrkesprogram på gymnasiet. går långt ifrån alla som har valt ett studieförberedande program vidare till högre studier. Ung- domsarbetslösheten är också hög, som efterfrågan på personer med yrkeskompetens inom framför allt industri, teknik, vård och omsorg är stor.47 Olika grupper av kvinnor och män möter också olika svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Därför är det viktigt att det finns ett utbildningssystem utan återvändsgränder som både under- lättar etablering på arbetsmarknaden och ger möjlighet att byta yrkesinriktning senare i livet. Vuxenutbildningen skulle också kunna användas i syfte att försöka bryta den könssegregerade arbetsmarknaden. Det kan av olika skäl vara svårt att göra otraditionella val tidigt i livet. Ungas utbildningsval är, som framgått tidigare, i hög grad könsbundna. De styrs dels av föräldrarnas utbildningsbakgrund, dels av de normer och värderingar som råder i de sociala sammanhang där valen görs. Dessutom präglas elevernas studieval i många fall av osäkerhet om den framtida yrkesbanan. Vad vänner och klasskamrater tycker kan därför i vissa fall få stor betydelse för de val unga gör, eller över- väger att göra.48 Det kan också vara svårt att som ung förutse vilka långsiktiga konsekvenser dessa utbildningsval kan få. Förutsättningarna för att göra otraditionella och könsöver- skridande val är således långt ifrån optimala . Elever som är i minoritet på en utbildning byter också i högre utsträckning än andra program på gymnasiet, vilket åtminstone delvis beror på pro- blem med särbehandling och trakasserier i studiemiljön för dessa elever.49 Däremot tycks de som gör otraditionella val senare i livet i högre grad trivas och stanna kvar i de yrken de valt. Det talar för att vuxna som av olika anledningar behöver vidareutbilda eller omskola sig och byta yrkesbana mitt i livet är en intressant grupp när det gäller att minska könssegregeringen i arbetslivet. 47Se och 2011, SKL (2013a), LO (2013), (2012). 48Puaca (2013). 49Westling Allodi (2010), SOU 2010:79, Skolinspektionen (2010). att arbetsmarknaden förändras kan behovet av omskolning, och därmed möjligheterna att åtminstone försöka bryta könsuppdel- ningen, antas öka. har ett förhållandevis väl utbyggt system för vuxenutbild- ning. Den kommunala vuxenutbildningen (Komvux) inrättades 1968 för att ge vuxna möjligheter att få utbildning på grundskole- nivå.50 omfattar den tre olika skolformer: vuxen- utbildning (Komvux), särskild utbildning för vuxna (särvux) och utbildning i svenska för invandrare.51 Komvux och särvux är upp- delade i grundläggande och gymnasial nivå. Dessa utbildningar har stor betydelse för alla dem som av olika skäl inte har fullständiga betyg från grund- eller gymnasieskolan. För att minska könssegregeringen på arbetsmarknaden är emel- lertid olika typer av yrkesutbildning för vuxna av större relevans. Sådana utbildningar erbjuds bland annat inom yrkesvux och lär- lingsvux, på och i Arbetsförmedlingens regi. På gymnasial nivå finns en satsning på yrkesinriktad vuxenutbildning (yrkesvux) och en satsning på lärlings- utbildning inom vuxenutbildningen (lärlingsvux). Syftet med sats- ningarna är att motverka brist på personer med yrkesutbildning och att nå de grupper som saknar gymnasieutbildning med yrkesinrikt- ning, eller har en gymnasial yrkesutbildning som behöver kompletteras.52 En prioriterad grupp är personer som oavsett tidigare utbildning har en svag ställning på arbetsmarknaden. Även utrikes födda som behöver komplettera sin yrkesutbildning kan delta i yrkesvux. Antalet platser på de kommunala yrkesutbildningarna varierar mellan kommunerna. I många kommuner är efterfrågan större än platstillgången. Prioriteringen av personer med en svag ställning på arbetsmarkanden innebär därför att möjligheterna för dem som 50SCB (2012). 51Regeringen har lagt ett förslag om att avskaffa den särskilda skolformen svenska för invandrare och istället låta den ingå som en del av den kommunala vuxenutbildningen. Se Regeringens proposition 2014/15:85. 52Regeringens proposition 2008/09:1, Budgetpropositionen . redan har ett arbete att skola om sig inom ramen för den kom- munala vuxenutbildningen är begränsade. Myndigheten för har ansvar för yrkesutbildningar på eftergymnasial nivå.