sou · H3B31 · 2015-01-15 00:00:00 — Det starkaste uttrycket för detta är den solidaritetsförklaring som antogs av 2009 (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292). I solidaritetsförklaringen sägs att ska ha förmågan att ge och ta emot militärt stöd. Denna förmåga måste övas för att kunna ha någon trovärdighet. har även svensk försvarspolitik förändrats. Försvarsreformen syftar till att skapa ett försvar bestående av tillgängliga och användbara förband som är redo att nyttjas här och , enskilt och tillsammans med andra, till försvar av och svenska intressen inom landet, i vårt närområde och globalt. Skapande och vidmakthållande av en sådan förmåga kräver utbildning, övning och planläggning. En central del i detta utgörs av kvalificerad övningsverksamhet. För att uppnå en förmåga att möta kvalificerade hot krävs kvalificerade och komplexa övningar, även i högre förbandsnivåer. Det är därför angeläget med internationell samverkan när det gäller kvalificerad övningsverksamhet för att i större förband öva högre konfliktnivåer. Det gäller även för att upprätthålla förmågan att enskilt försvara . Försvarsberedningen konstaterade i sin rapport i en globaliserad värld, Ds 2013:33, att det finns skäl att utifrån det nordiska samarbetet se över regelverket för övningsdeltagande till att också omfatta verksamhet som inte enbart bygger på fredsfrämjande scenarier. Sammantaget finns det alltså anledning att överväga om bemyndigandet i lagen även fortsättningsvis ska avse utbildning och övning för fredsfrämjande verksamhet eller om det ska utvidgas och i så fall på vilket sätt. Utifrån den grundlagsreglerade kompetensfördelning som finns mellan och regeringen är det SOU 2015:1 Bilaga 1 angeläget att lagregleringen av regeringens mandat att sända en väpnad styrka för utbildning utomlands är entydig. ta ställning till hur lagstiftningen bör utformas för att svara mot de förändrade säkerhets- och försvarspolitiska förutsättningarna, bedöma vilka ytterligare förtydliganden som kan behövas, och utarbeta nödvändiga författningsförslag. Utredaren är oförhindrad att ta upp sådana närliggande frågor som har samband med de frågeställningar som ska utredas. Utredaren ska bedöma de ekonomiska konsekvenserna av förslagen för det allmänna och konsekvenserna i övrigt av förslagen. Om förslagen kan förväntas leda till kostnadsökningar för det allmänna, ska utredaren föreslå hur dessa ska finansieras. Utredaren ska även särskilt bedöma vilka konsekvenser förslagen får för företag. Arbetsformer och redovisning av uppdraget Utredaren ska samråda med och inhämta upplysningar från berörda myndigheter och andra organ, särskilt Försvarsmakten. Uppdraget ska redovisas . Deltagande med väpnad styrka i utbildning Fö2014:01/2014/09 Mot bakgrund av bl.a. den övergripande inriktningen i det senaste försvarsbeslutet att Försvarsmakten ska bidra till målen för vår säkerhet och till målet för det militära försvaret genom att enskilt eller tillsammans med andra myndigheter, länder och organisationer bl.a. försvara och främja vår säkerhet genom insatser på vårt eget territorium, i närområdet och utanför närområdet och mot bakgrund av bl.a. uttalandet i Försvarsberedningens rapport 2014:20 att internationellt övningssamarbete är en förutsättning för att utveckla förmågan att verka tillsammans med andra och att endast större multinationella övningar kan generera den komplexitet som krävs för att öva större stridskraftsgemensamma operationer mot en kvalificerad motståndare önskar jag svar med motiveringar på följande frågor: 1.Anser Försvarsmakten att det är av värde att kunna delta i övningar utanför tillsammans med andra länder där syftet är försvar i ett högkonfliktscenario mot en kvalificerad motståndare och inte fredsfrämjande verksamhet? 2.Förekommer det några övningar där svenska officerare får träning i att föra förband på nivån över bataljonsstridsgrupp? 3.Ryms den typ av övningar som beredningen talar om inom scenarier som kan betecknas som ”fredsfrämjande”? 4.Förekommer denna typ av övningar regelbundet inom Nato? 5.Finns det några återkommande multinationella övningar utanför det fredsfrämjande scenariot som Försvarmakten anser att det vore av värde för att kunna delta i? 6.Finns det några konkreta planer hos Försvarsmakten på att tillsammans med annat land/ andra länder åstadkomma övningar som syftar till att försvara eget territorium mot en kvalificerad motståndare? 7.Anser Försvarsmakten att svenskt deltagande i multinationella övningar utanför ett fredsfrämjande scenario kommer att öka inom den framtid som kan överblickas. FÖ 2014:01/2014/2 Deltagande med väpnad styrka i utbildning utomlands Telefon+46 (0) 8-405 15 75 Mobil +46 (0) 72-518 78 46 De Nordiska ländernas , och Ambassader till Frågor om på vilken nationell nivå beslut om deltagande med väpnad styrka i utbildningar/övningar utomlands gäller i enligt lagen (1994: 588) om utbildning för fredsfrämjande verksamhet att regeringen får sända en väpnad styrka utomlands för att delta i utbildning/övning för fredsfrämjande verksamhet inom ramen för internationellt samarbete. Enligt direktiv (2014:96) vill regeringen nu utreda om det finns skäl att se över regelverket för övningsdeltagande till att också avse verksamhet som inte enbart bygger på fredsfrämjande scenarier. I direktiven hänvisas till Försvarsberedningens rapport : 33 som särskilt lyfter fram det nordiska samarbetet i sammanhanget. Mot bakgrund av detta är jag tacksam om jag genom den finska/norska/danska beskickningen till får svar på frågan om på vilken nivå //beslutar om att delta i internationella övningar. Är det , regeringen eller Försvarsmakten som beslutar? Görs det någon skillnad på vilken typ av övningar det rör sig om (t.ex. om det rör sig om övningar med anknytning till samarbetet i FN, eller Nato/PFP eller rör sig om andra övningar). Om beslutsfattandet är reglerat i lag tar jag gärna del av författningstexten och förekommande lagmotiv. Jag tar också gärna del av hur man från finsk/norsk/dansk sida ser på möjligheten till internationell samverkan när det gäller kvalificerad övningsverksamhet inte minst för att i större förband öva högre konfliktnivåer. Givetvis är jag tacksam om de frågor jag ställt besvaras i skrift, men jag skulle också tillsammans med min sekreterare gärna vilja träffa den finska/norska/danska försvarsattachén för att prata om dessa saker. Det vore bra om ett sådant möte kan ske relativt snart och jag är tacksam om någon vid danska ambassaden tar kontakt med mig eller för att hitta en lämplig tidpunkt. FÖ 2014:01/2014/3 Deltagande med väpnad styrka i utbildning utomlands Telefon+46 (0) 8-405 15 75 Mobil +46 (0) 72-518 78 46 , , , , Ambassader till Frågor om på vilken nationell nivå beslut om deltagande med väpnad styrka i utbildningar/övningar utomlands gäller i enligt lagen (1994: 588) om utbildning för fredsfrämjande verksamhet att regeringen får sända en väpnad styrka utomlands för att delta i utbildning/övning för fredsfrämjande verksamhet inom ramen för internationellt samarbete. Enligt direktiv (2014:96) vill regeringen nu utreda om det finns skäl att se över regelverket för övningsdeltagande till att också avse verksamhet som inte enbart bygger på fredsfrämjande scenarier. Mot bakgrund av detta är jag tacksam om jag genom den tyska/polska/nederländska/brittiska/estniska beskickningen till får svar på frågan om på vilken nivå /// /beslutar om att delta i internationella övningar. Är det , regeringen eller Försvarsmakten som beslutar? Görs det någon skillnad på vilken typ av övningar det rör sig om (t.ex. om det rör sig om övningar med anknytning till samarbetet i FN, eller Nato/PFP eller rör sig om andra övningar). Om beslutsfattandet är reglerat i lag tar jag gärna del av författningstexten och förekommande lagmotiv. Utredningen arbetar under stor tidspress och jag är tacksam om ovanstående frågor besvaras skriftligen . 1.Deltagande med väpnad styrka i utbildning utomlands. En utökad beslutsbefogenhet för regeringen. Deltagande med väpnad styrka i utbildning utomlands. En utökad beslutsbefogenhet för regeringen.