sou · H3B390 · 2015-10-23 00:00:00 — Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 Inledningsvis började av eleverna på individuellt program, men när behörighetskravet på godkänt i engelska, matematik och svenska/svenska som andraspråk infördes, ökade andelen till , dvs. en lika stor andel som inte påbörjade en gymnasieutbildning. Efter att behörighetskraven höjdes ytterligare i Gy har andelen som går på ett introduktionsprogram ökat ytterligare. Genomströmningen från introduktionsprogrammen är låg. Av nybörjareleverna 2011 gick ungefär hälften av eleverna kvar på samma introduktionsprogram . gick en femtedel kvar på samma program, närmare en tredjedel fanns inte alls kvar i gymnasieskolan och endast drygt en tredjedel hade övergått till studier på nationellt program (, 2014f). Unga utrikesfödda som har invandrat under tonåren saknar ofta behörighet till gymnasieskolan, och det är en grupp som är överrepresenterad på introduktions programmen. Gruppen har vuxit och förväntas enligt SCB:s befolkningsprognos öka ytterligare kommande år. Gymnasieskolan har haft svårt att klara förväntningarna på att vara en skola för alla. Utmaningarna att kunna hantera elevgrupper utan tillträckliga förkunskaper för att komma in på nationella program kommer inte att minska framöver. Till detta kommer trenden att färre elever väljer yrkesprogram och fler väljer högskoleförberedande program, vilket kan få följder för matchningen mot arbetsmarknadens efterfrågan, men också leda till fler sökande än platser till eftergymnasiala utbildningar. Mindre könsbundna val av gymnasieprogram skulle också kunna underlätta matchningen. Möjliga förändringar för att öka andelen som fullföljer en gymnasieutbildning och för att valen av gymnasie inriktning ska stämma överens med arbetsmarknadens efterfrågan diskuteras i det avslutande policykapitlet. 3.5Komvux ska ge vuxna en andra chans att få kunskaper på grundläggande och gymnasial nivå Den kommunala vuxenutbildningen, komvux, erbjuder studier på grundläggande och gymnasial nivå för vuxna. Syftet med den grundläggande nivån är att ge vuxna kunskaper och färdigheter som de behöver för att delta i samhälls- och Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i Fortsatta studier ska också möjliggöras. Den gymnasiala nivån syftar till att ge vuxna kunskaper och färdigheter mot svarande de som ungdomar får i gymnasieskolan. De som fått minst utbildning ska prioriteras.74 De som studerar på komvux kan ansöka om studiemedel. Det finns en rättighet att delta i komvux på grundläggande nivå man fyller om man saknar sådana färdigheter som normalt uppnås i . På gymnasial nivå finns en rättighet för personer som har en examen från ett yrkesprogram i gymnasieskolan men inte grundläggande behörighet till högskolestudier, om syftet är att uppnå högskolebehörighet. För övrig utbildning på gymnasial nivå ska kommunerna sträva efter att erbjuda utbildning i den omfattning som svarar mot efterfrågan och behov. Kommuner och landsting är huvudmän, men de kan uppdra åt andra att anordna utbildningen. Det generella statsbidraget som infördes när sektorsbidragen avskaffades omfattar även komvux. Staten har dock under långa perioder kompletterat med ett riktat statsbidrag för komvux. pågick , vilket var en satsning inriktad på att höja utbildningsnivån bland kortutbildade och att möjliggöra ett livslångt lärande. Ett övergripande mål var att bidra till halveringen av den öppna arbetslösheten.75 Det riktade bidraget förlängdes i ett par omgångar till dess att det 2007 reducerades och fördes över till det generella statsbidraget.76 finns åter ett riktat statsbidrag för komvux; yrkesvux. Yrkesvux är en satsning på yrkesinriktade kurser på gymnasial nivå som syftar till att motverka brist på personer med yrkesutbildning. Målgrupperna är de som saknar gymnasieutbildning med yrkesinriktning, och de som har en gymnasial yrkesutbildning som behöver kompletteras. 74Målet för vuxenutbildningen är att vuxna ska stödjas och stimuleras i sitt lärande. De ska ges möjlighet att utveckla sina kunskaper och sin kompetens i syfte att stärka sin ställning i arbets- och samhällslivet samt att främja sin personliga utveckling. Utgångspunkten för utbildningen ska vara den enskildes behov och förutsättningar (SFS 2010:800, kap. 20). 75Arbetslösa erbjöds heltidsstudier med ett ekonomiskt stöd motsvarande a- kassan. Studier på komvux för arbetslösa hade öppnats upp –1996 genom statsbidrag för komvuxplatser för arbetslösa. 76Statsbidraget planerades att lyftas in i det generella statsbidraget 2009, men regeringen beslutade att lyfta in statsbidraget i det generella statsbidraget . Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 Komvux reformerades , med bl.a. en betoning på individualisering och flexibilitetet i utbildningen. 3.5.1Antalet elever i komvux varierar kraftigt över åren Antalet elever i komvux varierar kraftigt över åren, inte minst beroende på de olika statliga satsningarna. studerade knappt 200 000 elever i komvux. /99, vilket utgjorde kvantitativa höjdpunkt, deltog över 350 000 elever. De flesta elever studerar på gymnasial nivå. var andelen , medan övriga studerade på grundläggande nivå. Både på grundläggande och på gymnasial nivå är nästan två tredjedelar av eleverna kvinnor. På grundläggande nivå är av eleverna födda utanför , på gymnasial nivå . Elevernas utbildningsbakgrund varierar stort. På grund läggande nivå har högst en grundskoleutbildning , medan har högskoleutbildning. På gymnasial nivå är det som har högst grundskoleut bildning och som har högskoleutbildning.77 De som har en högskoleutbildning är i de allra flesta fall födda utomlands. har tidigare gymnasieutbildning men mindre än en termins högskolestudier. Komvux anordnas i form av kurser. Varje elev studerade i genomsnitt fyra kurser, vilket innebar att det gavs ca 750 000 kurser 2013. De största ämnena sett till utbildningsdeltagande är kurser i gymnasiets kärnämnen och i vård- och omsorgsrelaterade ämnen. På grundläggande nivå läste av kursdeltagarna svenska som andraspråk. 3.5.2Drygt två tredjedelar av kurserna vid komvux slutförs Studieresultaten för komvux kan redovisas på olika sätt. För det första finns uppgifter för både grundläggande och gymnasial nivå om hur många kursdeltagare som har slutfört eller avbrutit sin kurs. För komvux på gymnasial nivå finns också 77 Denna beskrivning bygger på (2014e). Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i uppgifter om betygsfördelning. De kommer att redovisas här, men de har samma problem som betygsuppgifter i övrigt. finns även uppgifter om gymnasieexamen från komvux på gymnasial nivå, vilka dock ännu utfärdats bara i liten utsträckning. av kursdeltagarna slutför den kurs som påbörjats , något färre på grundläggande och något fler på gymnasial nivå. Av kursdeltagarna avbryter , medan antas fortsätta nästkommande år. Andelen kurs deltagare som slutfört sin kurs har varit relativt oförändrad under . Betygsfördelning finns enbart för kurser på gymnasial nivå. fick de flesta betyg i kurser enligt det nya systemet. Av dessa fick ett godkänt betyg (lägst betyget E) och fick ett betyg som innebar ej godkänt (betyget F). Det var som fick det högsta betyget. Man kan få ett slutbetyg från komvux på gymnasial nivå, även om det är få som får det. För slutbetyg krävs att man slutför samtliga kärnämneskurser och andra kurser, delkurser eller projektarbete som krävs samt inte har ett slutbetyg . Totalt utfärdades drygt 3 563 slutbetyg i komvux på gymnasial nivå 2013. En fjärdedel hade enbart kurser från komvux i slutbetyget och övriga hade kurser från både komvux och gymnasieskolan i betyget. Vuxenutbildning har under senare årtionden blivit viktigare i många länder och är i det avseendet ett föregångsland. De ekonomiska effekterna av vuxenutbildningen är trots detta lite studerade. De studier som finns av effekterna på deltagarnas inkomster brottas med selektionsproblem, och redovisar varierande resultat, ibland positiva och ibland inga effekter (m.fl., 2010). Det är vanligt att resultaten skiljer sig åt mellan olika grupper. Avkastningen på yrkesinriktade kurser tycks vara högre än på teoretiska kurser och utbildning för svagare grupper större än breda satsningar. Avkastningen verkar vara högre för kvinnor än för män. De långsiktiga effekterna kan också skilja sig från de kortsiktiga (, 2015). Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 3.5.3Det bör vara lätt att komplettera tidigare utbildningar Det finns starka effektivitets- och fördelningsskäl för att det i ett utbildningssystem ska vara lätt att komplettera tidigare utbildning och byta spår. Ungdomar kan av olika skäl göra utbildningsval de senare ångrar. Det är rimligt och effektivt att det finns möjlighet för en person som i tonåren inte orkade med gymnasiet, eller valde en studieförberedande utbildning, att senare skaffa sig en yrkesut bildning. Det är också rimligt att den som läste en yrkesför beredande gymnasieutbildning ska kunna skaffa sig behörighet för den högskoleutbildning hon vill gå. De problem som skulle kunna uppstå är när komplettering på komvux blir en mer attraktiv väg att gå än den ordinarie. Den risken förefaller vara överhängande bara för dem som använder komvux för att konkurrenskomplettera sina betyg, dvs. att skaffa sig högre betyg än de fått i gymnasieskolan, genom studier eller prövning på komvux. I avsnitt 3.7 om högskolan diskuteras den frågan mer ingående. 3.6Yrkeshögskolan är en ny organisation Eftergymnasiala utbildningar som svarar mot arbetslivets behov och drivs i nära samarbete med arbetslivet, men inte främst vilar på vetenskaplig eller konstnärlig grund, samlades 2009 i yrkeshög skolan. Yrkeshögskoleutbildning får anordnas av privata eller offentliga aktörer som beviljats tillstånd av Myndigheten för (). 3.6.1Yrkeshögskolan samlar eftergymnasiala utbildningar utanför högskolan etablerades 2009 för att samla eftergymnasiala yrkesutbildningar utanför högskolan. Den största av dem som då existerade var den så kallade kvalificerade yrkesutbildningen, KY, som inleddes som försöksverksamhet 1996. hade den kommit att samla runt 30 000 studerande. Utöver KY fanns så kallade kompletterande utbildningar, bland annat inom konst och Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i kultur, samt påbyggnadsutbildningar inom den kommunala vuxen utbildningen. Det gemensamma regelverket för ska ”säkerställa att eftergymnasiala yrkesutbildningar inom yrkeshög skolan som svarar mot arbetslivets behov kommer till stånd, att statens stöd för utbildningarna fördelas effektivt och att utbildningarna håller hög kvalitet” samt att ”inom smala yrkes områden tillgodose behov av eftergymnasiala yrkesutbildningar som avses leda till förvärvsarbete för de studerande, eller till en ny nivå inom deras yrke” (Prop. 2008/09:68, s.1). Kunskap från arbetslivet ligger till grund för yrkeshögskoleutbildning I likhet med högskolan och huvuddelen av annan eftergymnasial utbildning är finansierad av det offentliga (med undantag för vissa möjligheter att ta ut avgifter). Däremot är den inte huvudsakligen organiserad av det offentliga, utan främst av privata aktörer. Enligt lagen om (SFS 2009:128) ska utbild ningen bland annat ”ha sin grund i kunskap som genererats dels i produktionen av varor och tjänster, dels i vetenskap och utformas så att en hög kvalitet och yrkesrelevans nås” samt ”utvecklas och bedrivas i samverkan mellan arbetsliv och utbildningsanordnare”. Det första av dessa kriterier utgör i huvudsak avgränsningen mot högskolan. De övergripande riktlinjer för verksamheten som ges av lagen om utvecklas i förordningen om , som reglerar utbildningens uppläggning och ledning, tillträdesregler, finansiering m.m. Utbildningen anordnas av offentliga och privata aktörer utifrån arbetsmarknadens behov Utbildning inom får anordnas av offentliga aktörer (universitet och högskolor, kommuner samt landsting) eller privata aktörer. Myndigheten för beslutar efter ansökan om en utbildning ska ingå i . Konkurrensen om att få starta nya yrkeshögskoleutbildningar är relativt stor. MYH får in fler ansökningar än vad den har resurser att bevilja. Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 beviljar normalt att varje utbildning får starta två gånger, varefter utbildningen åter får ansöka. MYH beslutar också om hur många årsplatser en utbildning inom ska omfatta. Dimensionerande för myndig hetens beslut är bland annat följande: –Utbildningarna ska svara mot ett verkligt behov på arbetsmarknaden, ha stark arbetslivsanknytning och utformas i nära samarbete med representanter för arbetslivet. –Utbildningarna ska leda till en tydlig yrkesroll, men får inte utformas till nytta för endast ett specifikt företag. –Utbildningen ska inte kunna erbjudas inom ramen för någon annan utbildningsform, till exempel inom gymnasieskolan eller inom universitet och högskola. Antagningen till är tänkt att huvudsakligen bygga på de kunskaper som ges i gymnasieskolan. Generell behörighet ges av gymnasieutbildning eller motsvarande. En sökande utan gymnasieutbildning har rätt att få sin reella kompetens prövad för behörighet. Utöver den generella behörigheten kan utbildnings anordnare ställa krav på särskilda kunskaper från gymnasieskolan eller yrkeserfarenheter. Om inte alla behöriga kan beredas plats får anordnaren göra ett urval, ett särskilt prov, baserat på betyg, tidigare utbildning och yrkeserfarenhet. I finns två examina – yrkeshögskoleexamen och kvalificerad yrkeshögskoleexamen. Yrkeshögskoleexamen omfattar heltidsstudier. För att leda till kvalificerad yrkeshögskoleexamen ska en utbildning omfatta heltidsstudier och ett självständigt arbete, samt till minst en fjärde del bestå av lärande i arbete, dvs. arbetsplatsförlagd utbildning eller praktik. De flesta utbildningar är mellan ett och långa. De flesta innehåller också lärande i arbete. Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i Utbildningarna ersätts enligt schablon Utbildningsanordnaren finansieras med ett schablonbelopp per studerande. Det finns viss möjlighet till högre ersättning efter prövning. Schablonbeloppen delas in i prisgrupper beroende på undervisningens utformning och kapitalbehov. Prisgrupperna A–E varierar 2015 per studerande om utbildningen omfattar minst 20 studerande, eller något högre belopp om grupperna är mindre. Den statliga finansieringen till yrkeshögskoleutbildningar var 2013 , eller i snitt per årsplats. Studerande i omfattas av samma studiestöds system som högskolestudenter, vilket beskrivs i motsvarande avsnitt om högskolan. 3.6.2Yrkeshögskolan utexaminerar över 10 000 antogs kring 18 000 till yrkeshögskolan.78 Antalet utbetalda årsplatser i är ungefär 25 000 . Antalet examinerade i har legat mellan 10 000 och 12 000 . Examensgraden, dvs. andelen examinerade bland de antagna, ligger i genomsnitt på . Den är betydligt högre för kvinnor än för män () och varierar mellan utbildningsområden (kring för pedagogik mot för data/IT). Av de drygt 11 000 examinerade 2013 var kvinnor och män. var födda i och utomlands. av de examinerade var . 3.6.3Yrkeshögskolans inriktningar attraherar olika studerandegrupper indelas i 15 utbildningsområden, varav ekonomi, administration och försäljning är störst med över 11 700 studerande och 3 000 examinerade . Andra större områden är teknik och tillverkning (1 815 examinerade ), hälso- och 78 Uppgifterna bygger i hög grad på Myndigheten för (2015b). Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 sjukvård samt socialt arbete (1 377), samhällsbyggnad och bygg teknik (1 148) samt data/IT (948). Utbildningarna inom områdena kan dock vara mycket olika sinsemellan. Antalet utbildningar varierar från en handfull vid mindre områden till uppåt 200 vid de största. erbjöds 759 utbildningar med start /16, varav runt 280 vardera i och , och inga på . Flera utbildningar erbjuds på olika orter av samma utbildningsanordnare. Könsfördelningen är ojämn mellan studerande inom olika utbildningsområden, med män inom tekniska områden och närmast omvänt inom områden relaterade till ekonomi/administration/försäljning, vård och omsorg samt hotell/turism/restaurang. Även åldersprofilen är ojämn. Av dem som examineras inom områden kopplade till vård, omsorg och pedagogik är de flesta . Inom hotell/turism/restaurang och kultur/media/design är andelen under långt högre än genomsnittet för alla yrkeshögskoleutbildningar. av de examinerade har ett arbete, är etablerade på arbetsmarknaden Någon genomgripande utvärdering av och dess föregångare KY har veterligen inte skett. Den mest ambitiösa genomgången har gjorts på IFAU efter ett regeringsuppdrag (, 2015). Uppdraget var att kartlägga sammansättningen av studenter vid och analysera studie- och arbetsmarknadsutfall. Ett särskilt fokus i studien skulle läggas på de studerandes sysselsättning och inkomster före, under och efter utbildningen och i vilken grad de efter examen får relevanta jobb sett utifrån utbildningens syfte. Studien följer studenter som antagits till KY- och yrkeshög skoleutbildningar med avslut . Den finner att sysselsättningsgraden bland dem som antas stiger från 60–före utbildningen till 80–efter. Tack vare högre lön och en större andel heltidsarbete stiger medianinkomsten från ungefär 100 000 till . Eftersom de flesta är i en tidig fas av arbetslivet beror dock inkomstökningen delvis på en arbets Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i marknadsetablering som skett ändå. I en jämförelse av KY- studerande med ett matchat urval högskolestuderande79 förefaller den förra gruppen snabbare etablera sig på arbetsmarknaden (främst eftersom utbildningen är kortare), men är sysselsättningsgraden lika hög i bägge grupperna. Utvecklingen illustreras i Figur 3.4. Gruppen högskoleutbildade har (efter utbildningsstart) något högre genomsnittsinkomster, cirka 15 000 mer , vilket visas i Figur 3.5. 79 Urvalet högskolestudenter är matchat för att i så stor utsträckning likna gruppen KY- studerande, sett till observerbara karakteristika som utbildnings- och arbetsmarknadsbakgrund, val av utbildningsområde och så vidare. Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 De uppmätta skillnaderna kan dock inte direkt tolkas som en effekt. En meningsfull jämförelse mellan olika utbildningsformers arbetsmarknadsresultat kräver en noggrann studie av vad som karakteriserar de studerande redan innan utbildningen påbörjas. gör en noggrann matchning utifrån relevanta observerbara variabler, exempelvis grundskolebetyg, utbildnings område, kön och andra arbetsmarknadsrelaterade och socio ekonomiska data. För att skillnaderna skulle kunna tolkas kausalt skulle man dock behöva ta hänsyn till andra faktorer. I förhållande till högskolestuderande kan de studerande i i högre utsträckning tänkas välja utbildning efter arbetslivsintresse (vilket talar för att bidrag till arbetsmarknadsetablering överskattas) men också innehålla en grupp för vilken högskole studier aldrig varit ett relevant alternativ (vilket talar för att bidrag till arbetsmarknadsetablering under skattas). Dessutom tillkommer behovet av att ta hänsyn till olikheter mellan utbildningar. Flera studier har tidigare gjorts av i vilken utsträckning tidigare studerande etablerat sig på arbetsmarknaden (Myndigheten för , 2011; 2014b; 2015a; , 2004). Definitionen på arbetsmarknadsetablering skiljer sig dock mellan olika under Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i De enkäter om arbetsmarknadsetablering som redovisas här baseras på dem som examinerats. Baserat på en enkät bland dem som examinerats har ett arbete, är studerande och arbets sökande eller i arbetsmarknadspolitiskt program. Motsvarande siffror för perioden före utbildningen är i arbete, studerande och arbetssökande eller i arbets marknadspolitiskt program. Siffrorna är i linje med dem som den ovan refererade finner. Andelen som hade arbete var högst bland dem med examen från områdena vård, pedagogik, transport och ekonomi/administration, och lägst bland dem som studerat teknik och data/IT. Det senare kan delvis förklaras av att det var färre på dessa utbildningar som hade arbete före utbildningen. Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 Källa: Myndigheten för (2014a; 2014b). Andelen av dem med arbete som uppger att jobbet är helt eller till större delen överensstämmande med utbildning är . Även detta är i linje med vad finner. Bilaga 5 till LU15 Utbildningsväsendet och humankapitalet i dem som uppger att arbetet till viss del överensstämmer med jobbet är siffran strax . I en äldre studie av KY kring 2000 ansåg av de svarande att utbildningarna motsvarade det som krävdes i deras nuvarande arbete. Kring menade att utbildningen lett till att de fått intressantare arbetsuppgifter och till att de fått högre lön. En registerstudie av dem som examinerats från och KY visar att är etablerade på arbets marknaden, med den definition (och tidigare ) använder.80 hade en osäker och en svag ställning på arbetsmarknaden. befann sig utanför arbetsmarknaden och studerade. I en jämförelse med dem som genomgått stora delar av en utbildning men inte tagit examen visas att av den senare gruppen är etablerad. En studie som jämför etableringsgrad i olika undersökningar visar på betydligt lägre etableringsgrad från än från högskolan (för examinerade 2009), men menar också att mättillfällena riskerar att snedvrida jämförelsen till nackdel (, 2014). Jäm förelsen tar heller inte hänsyn till att de studerande kan skilja sig åt i form av arbetsmarknadsförutsättningar oavsett vald utbildnings form, vilket redan diskuterats. 3.6.5Yrkeshögskolan behöver en genomgripande utvärdering I förhållande till högskolan är en liten utbildnings form. Den är dock inte obetydlig; exempelvis är det i storleks ordningen fler som tar examen från yrkeshög skolan än från forskarutbildningen (ca 2 500 doktorer och 800 licentiater), eller som genomgår den frivilliga grundläggande militärutbildningen, GMU (ca 4 000 personer). 80 För att ha en etablerad ställning på arbetsmarknaden måste personen ha en årlig arbets inkomst på (enligt inkomstgränser), vilket motsvarar en månadsinkomst på . Personen ska ha varit sysselsatt och får inte heller ha studerat eller varit arbetslös under uppföljningsåret. Utbildningsväsendet och humankapitalet i Bilaga 5 till LU15 Om man jämför de billigaste utbildningarna vid är de något dyrare per studerande och år än de högskoleut bildningar som har lägst ersättning. Å andra sidan är yrkeshög skoleutbildningarna kortare, vilket innebär en lägre direkt offentligfinansiell kostnad per genomgången utbildning, och ett lägre produktionsbortfall. För att göra en rättvis bedömning av bidrag till ekonomisk tillväxt, i synnerhet i jämförelse med andra utbildnings former, skulle mer information behövas. Genomgången yrkeshög skola förefaller bidra till etablering på arbetsmarknaden – mer för vissa utbildningsområden än andra – men det saknas pålitliga jämförelser med alternativen, i synnerhet på . 3.7Högskolan utbildar nästan hälften av varje årskull Högre utbildning är i till överväldigande delen organiserad och finansierad av det offentliga. För studenter från och EES-området är studierna avgiftsfria. De övergripande målen för högskoleutbildning är att ge studenterna ”förmåga till självständig och kritisk bedömning, förmåga att självständigt lösa problem, förmåga att följa kunskaps utveckling och beredskap att möta förändringar i arbetslivet.” Utbildningen bör också ”utveckla studenternas förmåga att söka och värdera kunskap på vetenskaplig nivå”. För de olika examina finns dessutom specifika mål.81 Högskoleutbildningen är i likhet med och gymnasieskolan en central samhällsinstitution. Närmare hälften av en årskull bedriver högskolestudier. Även de offentliga utgifterna för högskoleutbildning och studiestöd är betydande. 81 Dessa mål uttrycks i Högskolelagen (SFS 1992:1434) och återfinns även i högskole förordningens bilagor om examensbeskrivning.