sou · H3B39 · 2015-03-06 00:00:00 — En modern reglering av järnvägstransporter SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. Beställningsadress: kundtjänst, 106 47 För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ) En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på regeringen.se/remiss. Layout: Kommittéservice, . Tryck: , 2015. Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att uppdra åt en särskild utredare att i en första del lämna ett underlag för bedömningen av frågan om ett svenskt tillträde till fördraget om internationell järnvägstrafik, COTIF 1999, och lämna förslag till ett ställningstagande. Utredningen skulle vidare föreslå sådana lagändringar som behövs för att konventionen ska kunna tillträdas eller som i övrigt bedöms lämpliga i samband med ett tillträde. Enligt direktiven skulle utredningen redovisa sina överväganden i dessa frågor i ett delbetänkande. Utredningen överlämnade delbetänkandet Tillträde till COTIF 1999 (SOU 2014:26) . Utredningen ska i en andra del göra en översyn av lagstiftningen om inrikes transporter och föreslå ändringar för att uppnå ett modernt regelverk. Utredningen ska, om det bedöms lämpligt, föreslå en mer vidsträckt regressrätt gentemot infrastrukturförvaltaren. förordnandes justitierådet som särskild utredare. förordnades som experter i utredningen juristen , konkurrensrådet , rättssakkunnige , juristen , generalsekreteraren , verksjuristen , ämnessakkunniga , förbundsjuristen , docenten , chefsjuristen och chefsjuristen . entledigades och rättssakkunnige förordnades i stället. entledigades och t.f. sektionschefen förordnades i stället. Hovrättsassessorn (numera utnämnde rådmannen) har varit utredningens sekreterare från . Utredningen, som har antagit namnet , överlämnar nu slutbetänkandet En modern reglering av järnvägstransporter (SOU 2015:9). Härmed är utredningens uppdrag slutfört. Förslag till järnvägstrafiklag .................................................... Förslag till lag om ändring i järnvägslagen (2004:519) .......... 1.3Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1672) om 1.4Förslag till lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410)............................................................................... 1.5Förslag till förordning om ändring i järnvägsförordningen (2004:526)............................................ 1.6Förslag till förordning om upphävande av förordning (1985:200) om järnvägs befordringsskyldighet m. m. Revisionen av COTIF 1980 – COTIF 1999 .......................... Lagen om internationell järnvägstrafik .................................. Lagen om säkerhet vid tunnelbana och spårväg..................... 5.3.1 Gemensamma bestämmelser om särskilda dragningsrätter, verkställande av domar och säkerhetsåtgärder m.m. (avdelning II, artikel 8– 5.4Protokollet om privilegier och immunitet för Mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik (OTIF) ............................................................. 5.5Enhetliga rättsregler för avtal om internationell transport av resande på järnväg () ................................... 5.6Enhetliga rättsregler för avtal om internationell transport av gods på järnväg () ....................................... 5.7Reglemente om internationell järnvägstransport av farligt gods (RID).................................................................... 5.8Enhetliga rättsregler för avtal om nyttjande av vagnar i internationell järnvägstrafik (CUV) ...................................... 5.9Enhetliga rättsregler för avtal om nyttjande av infrastruktur i internationell järnvägstrafik (CUI) ............... 5.9.3 Avtalets innehåll, form och varaktighet...................... 5.9.5 Grunder för uppsägning av avtalet .............................. ansvar för skador........................................................... 5.9.7 Ersättningen vid dödsfall och personskada och begränsningar i ersättningen m.m................................ 5.9.8 Andra grunder för anspråk........................................... 5.9.9 Behörig domstol, rätt till återkrav och 5.10Enhetliga rättsregler för validering av tekniska standarder och antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för järnvägsmateriel avsedd att nyttjas i internationell trafik (APTU) .................................................. Enhetliga rättsregler för tekniskt godkännande av järnvägsmateriel som används i internationell trafik (ATMF).................................................................................... Transporter som inte omfattas av COTIF 1999 eller av 6.1Passagerare i inrikes järnvägstrafik som inte omfattas av 6.1.1 Behovet av en lagändring.............................................. Tågpassagerarförordningen bör tillämpas på alla 6.2Passagerare i internationell järnvägstransport som inte omfattas av tågpassagerarförordningen eller av COTIF 6.3 Några undantag är nödvändiga................................................ 6.4Godstransporter på järnväg som inte omfattas av 6.4.2CIM 1999 bör tillämpas på avtal om inrikes godstransporter på järnväg och på avtal om sådana internationella godstransporter på järnväg som inte redan omfattas av 1999........................ 1 kap. järnvägstrafiklagen............................................. 6.5.2 Lagen om internationell järnvägstrafik ....................... Avtal om nyttjande av vagnar som inte omfattas av 7.1.2 Ansvar vid förlust av eller skada på en vagn ............... 7.1.3 Antagande om förlust av en vagn ................................ 7.1.4 Ansvar för skador som orsakats av en vagn................ Övertagande av ansvar ................................................. 7.1.6 Ansvar för anställda och andra personer..................... 7.1.7 Andra grunder för anspråk .......................................... 7.1.8 Behörig domstol och bestämmelser om 7.2CUV bör gälla för sådana avtal om nyttjande av vagnar som inte omfattas av CUV ..................................................... Ansvarsreglering för spårväg och tunnelbana ............... Skadeståndsansvar mot tredje man ............................ Ansvar för tredjemansskador................................................ Allmänt om regress – vad innebär regress i svensk rätt?..... Regressrätt i järnvägsförhållanden........................................ 10.2.3 Regressansvar för infrastrukturförvaltare och transportörer enligt trafikeringsavtal ........................ Enkät angående järnvägsföretags kostnader för Rapport från VTI angående incitamentseffekter av en Vilka typer av regress kan man tänka sig? 10.5.1 Vissa allmänna utgångspunkter.................................. De olika alternativen för en regressbestämmelse ................. 10.6.1 Alternativ 1 – CUI ..................................................... 10.6.2 Alternativ 2 – tågpassagerarförordningen ................. 10.6.3 Alternativ 3 – tågpassagerarförordningen och den kommande regleringen som bereds i 10.6.4 Alternativ 4 – kvalitetsavgifter i stället för regress ... 10.6.5 Alternativ 5 – regress där betalade En nationell regressrätt bör införas ...................................... En ny lag för all järnvägstrafik bör införas ................... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser ................ Ekonomiska och andra konsekvenser .......................... Kostnader för inställda tåg och förseningar ......................... Konsekvenser för företagen .................................................. 13.3.2 Konsekvenser av regressbestämmelsen ..................... 13.3.3 Konsekvenser av övriga förslag.................................. Konsekvenser för myndigheter............................................. 13.4.3 Övriga myndigheter ................................................... Förslaget till järnvägstrafiklag............................................... Förslaget till lag om ändring i järnvägslagen (2004:519) .... Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1672) om Förslaget till lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) ............................................................................ Regress – en god idé i järnvägssektorn ............................ Enhetliga rättsregler för validering av tekniska standarder och antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för järnvägsmateriel avsedd att nyttjas i internationell trafik (bihang F till Enhetliga rättsregler för tekniskt godkännande av järnvägsmateriel som används i internationell trafik (bihang G till COTIF 1999) Enhetliga rättsregler för avtal om internationell transport av gods på järnväg (bihang B till Enhetliga rättsregler för avtal om internatio- nell transport av resande på järnväg (bihang A till COTIF 1999) Konvention om fraktavtalet vid internationell Fördraget om internationell järnvägstrafik av Fördraget om internationell järnvägstrafik av i dess lydelse enligt ändrings- Enhetliga rättsregler för avtal om nyttjande av infrastruktur i internationell järnvägstrafik (bihang E till COTIF 1999) Enhetliga rättsregler för avtal om nyttjande av vagnar i internationell järnvägstrafik (bihang D till COTIF 1999) Mellanstatliga organisationen för internationell Regulation for the Reciprocal use of Carriages Reglemente om internationell järnvägstransport av farligt gods (bihang C till COTIF 1999) Haulage of Private Owners' Wagons by Rail Regulation for the Reciprocal use of Wagons Rail Net Europe, infrastukturförvaltarnas euro- 2012/34/EU av om in- rättande av ett gemensamt europeiskt järnvägs- område; Area, (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (COTIF) av Utredningen lämnar i betänkandet förslag på en modernisering av den civilrättsliga regleringen av nationella järnvägstransporter, liksom den civilrättsliga regleringen av spårvägs- och tunnelbanetransporter. Utredningen lämnar också förslag på en vidsträckt regressrätt mellan transportör och infrastrukturförvaltare, vilken bland annat innefattar en rätt till regress för kostnader för förseningar. Utredningen föreslår att en ny samlad järnvägstrafiklag ersätter nuvarande järnvägstrafiklag och lagen om internationell järnvägstrafik. Transporter som inte omfattas av COTIF 1999 eller av tågpassagerarförordningen Tågpassagerarförordningen bör tillämpas på alla inrikes passagerartransporter förslag i SOU 2014:26, att fördraget om internationell järnvägstrafik i dess lydelse enligt protokollet av om ändring av fördraget (COTIF 1999) inkorporeras i svensk rätt, kommer med största sannolikhet att genomföras. Om förslaget genomförs kommer en mycket stor andel av passagerartransporterna att styras av ansvarssystemet i 1999, antingen på grund av att tågpassagerarförordningen är tillämplig eller för att 1999 är tillämpligt. Enligt utredningens mening framstår det inte längre som ändamålsenligt att upprätthålla ett ansvarssystem för internationella passagerartransporter som är grundat på COTIF 1999 respektive ett annat system för inrikes transporter och övriga internationella Ur såväl passagerarnas som järnvägsföretagens synvinkel måste det anses vara till fördel med ett enda system. Det är betydligt mer lättöverskådligt för passagerarna, som järnvägsföretagens hantering av skador förenklas. Med anledning av internationella åtaganden gäller redan tågpassagerarförordningen och 1999 för merparten av passagerartransporterna. En önskan att göra regleringen enhetlig kan därför bara göras med utgångspunkt från dessa regelverk. Det innebär i så fall att 1999 i dess lydelse enligt tågpassagerarförordningen bör tillämpas också på sådana inrikes transporter som inte omfattas av tågpassagerarförordningens tillämpningsområde. Utredningen anser dock inte att bestämmelserna i tågpassagerarförordningen om förseningar bör tillämpas på de inrikes passagerartransporter som kommer att undantas från tågpassagerarförordningens tillämpningsområde enligt den kommande lagen om resenärers rättigheter vid kortare resor. Passagerare i internationell järnvägstransport som inte omfattas av COTIF 1999 eller av tågpassagerarförordningen Utredningen anser att samma skäl talar för att tågpassagerarförordningen bör tillämpas även på sådana internationella transporter som inte omfattas av COTIF 1999. På avtal om internationell transport med resande på järnväg som inte omfattas av COTIF 1999 eller av tågpassagerarförordningen bör därför tågpassagerarförordningen tillämpas som svensk lag. Det innebär att bestämmelserna i 1999, såsom de begränsats av tågpassagerarförordningen, kommer att vara tillämpliga. 1999 bör tillämpas på avtal om inrikes godstransporter på järnväg och på avtal om sådana internationella godstransporter på järnväg som inte redan omfattas av 1999 Utredningens uppfattning är att det precis som för passagerartransporter kan anses ändamålsenligt att upprätthålla ett ansvarssystem för internationella godstransporter som omfattas av COTIF 1999 samt ett annat system för inrikes godstransporter och övriga internationella godstransporter. väl anpassade även för inhemska transporter. Det framstår som betydligt enklare för lastägare och transportörer med ett enda system. Det ger också ett mer enhetligt och lättöverskådligt system. Utredningens förslag är därför att tillämpningsområdet för bestämmelserna i till COTIF 1999 utsträcks till att omfatta också nationella godstransporter på järnväg, liksom internationella godstransporter som inte redan omfattas av COTIF 1999. Järnvägstrafiklagen (1985:192) och lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik Utredningens bedömning är att de bestämmelser om transport av passagerare och gods som finns i 1 kap., 2 kap., 3 kap., 4 kap. och 6 kap. järnvägstrafiklagen (1985:192) och som reglerar samma sak som och inte längre bör tillämpas. Det gäller bestämmelserna i 1 kap. 1–9 §§ järnvägstrafiklagen, liksom hela 2 kap., 3 kap. 4 kap. och 6 kap. Dessa bestämmelser bör därför inte föras över till en ny lag. Däremot bör bestämmelsen om retentionsrätt i 1 kap. 10 § järnvägstrafiklagen finnas kvar i en något omarbetad version. I fråga om lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik är det utredningens uppfattning att majoriteten av de regler i lagen som utredningen föreslog i SOU 2014:26 i huvudsak bör kvarstå i det nu omarbetade förslaget. Likaså bör reglerna om ansökan om verkställighet och rättsverkningarna av ett sådant verkställighetsbeslut kvarstå i princip oförändrade. CUV 1999 bör gälla för sådana avtal om nyttjande av vagnar som inte omfattas av CUV Marknaden för långväga internationella godstransporter till och från länder utanför COTIF-området växer alltmer. transporteras stora mängder containrar på tåg mellan och över . Bestämmelserna i är dispositiva, och kan därför tjäna som stöd vid ingående av avtal, men parterna kan ändå frångå dessa vid behov. använder sig parterna av avtal som bygger på CUV (, GCU) såväl internationellt som nationellt. Utredningen föreslår mot denna bakgrund att CUV ska tillämpas som svensk lag på avtal om nyttjande av vagnar i internationell järnvägstrafik som inte omfattas av CUV och på avtal om nyttjande av vagnar i inrikes järnvägstrafik. Ansvarsreglering för spårväg och tunnelbana För att tillgodose behovet av ett enhetligt ansvarssystem anser utredningen att de nya järnvägsrättsliga bestämmelserna om ansvar bör utsträckas till att omfatta också spårvägs- och tunnelbanetransporter. Tågpassagerarförordningens ansvarsreglering bör därför enligt utredningens mening tillämpas också på spårväg och tunnelbana (artiklarna 4 och 11). Övriga bestämmelser i tågpassagerarförordningen är inte avpassade till spårväg och tunnelbana och bör således enligt utredningens bedömning inte tillämpas. I fråga om förseningsansvaret bör den kommande lagen om resenärers rättigheter vid kortare resor tillämpas. Skadeståndsansvar mot tredje man Utredningen anser att bestämmelserna rörande ansvar mot tredje man i 1 kap. och 5 kap. järnvägstrafiklagen (1985:192) i huvudsak bör överföras till den nya järnvägstrafiklagen. Det bör av lagen framgå att infrastrukturförvaltaren är den som ansvarar för skador som drabbar tredje man till följd av järnvägs-, spårvägs- och tunnelbanedrift. Ett järnvägsföretag som har tillfogats skada av annat järnvägsföretag bör inte anses som tredje man i bestämmelsens mening. En nationell regressrätt bör införas Enligt utredningens mening faller det sig naturligt att utsträcka CUI:s tillämpningsområde till att omfatta också nationellt nyttjande av infrastruktur. Därigenom kommer regressrätten avseende person- och sakskador som finns i artikel 8.1 c CUI att gälla också nationellt. Precis som beträffande de andra bihangen finns det många fördelar med att tillämpa samma regler internationellt och nationellt. Med hänsyn till att många av de stora kostnaderna härrört från förseningar och att det därför framför allt är förseningarna som en incitamentseffekt bör påverka, är det emellertid utredningens uppfattning att det inte räcker med en regressrätt enligt CUI. Regressrätten bör mot den angivna bakgrunden omfatta också kostnader för ersättningstrafik och annan assistans samt förseningsersättningar som följer av tågpassagerarförordningen och den kommande lagen om resenärers rättigheter vid kortare resor. I fråga om den kommande lagen om resenärers rättigheter vid kortare resor är det inte möjligt att exakt uttala sig om hur ersättningssystemet kommer att se ut. Enligt utredningens mening hindrar det emellertid inte att man nu kan slå fast hur en regressrätt bör se ut, rent principiellt. Utredningens uppfattning är att det skulle vara till stor fördel om alla de kostnader som transportören har enligt lag, EU-förordning eller annan föreskrift omfattas av regressrätten. Den nu föreslagna regressrätten bör enbart sträcka sig till infrastrukturförvaltaren och inte till ett annat järnvägsföretag. Skälet för det är bland annat att uppgifter inhämtade från transportörerna visar att endast få förseningar orsakas av ett annat järnvägsföretag. Dessutom föreligger det ändå starka incitament för järnvägsföretag att reducera risken för förseningar. För att undvika risken för att transportören får ersättning två gånger för samma händelse, dels via kvalitetsavgifterna, dels via en regressrätt, bör emellertid de kvalitetsavgifter som eventuellt har utbetalats av infrastrukturförvaltaren räknas av från den ersättning transportören får regressvis. Man bör då också kunna räkna med att transportörerna kommer att nöja sig med erhållna kvalitetsavgifter så länge som det rör sig om lägre belopp för ersättningar. En ny samlad lag bör införas Det finns enligt utredningens mening inte längre skäl att dela upp den civilrättsliga lagstiftningen i en lag för nationell och en för internationell trafik, eftersom tågpassagerarförordningen enligt utredningens förslag ska tillämpas på samtliga passagerartransporter och 1999 på samtliga godstransporter. Järnvägstrafiklagen (1985:192) och lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik bör därför föras samman till en gemensam ny lag, som ska inne- hålla den civilrättsliga järnvägslagstiftningen. Lagen bör benämnas järnvägstrafiklagen. För att möjliggöra för regeringen att lämna ett genomarbetat förslag till bör ett ikraftträdande inte ske alltför snart. är lagändringarna angelägna, särskilt med hänsyn till dels det förestående tillträdet till COTIF 1999, dels att nu gällande lag är omodern. Utredningen anser mot denna bakgrund att är en lämplig dag för ikraftträdande. Utredningen föreslår att de nu gällande lagarna om järnvägstrafik upphävs. Dessa lagar ska dock gälla för en transport som påbörjas före . Vidare ska den nu gällande järnvägstrafiklagen tillämpas på en skada utan samband med en transport (se 5 kap. 1–3 §§) som inträffar före . Utredningens bedömning är att det inte krävs några övergångsbestämmelser i övrigt. I den nu föreslagna lagen regleras delvis sådant som följer av trafikeringsavtalen. I den mån lagen är tvingande, som t.ex. regressbestämmelsen i 14 §, kommer med nuvarande förslag lagen att tillämpas framför trafikeringsavtalen. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag tillämpas på 1.transport av resande och gods på järnväg, 2.nyttjande av vagnar i järnvägstrafik, 3.nyttjande av infrastruktur i järnvägstrafik, och 4.transport av resande på spårväg och tunnelbana. Lagen tillämpas också i fråga om ansvar för person- eller sakskada som någon har tillfogats till följd av järnvägs-, spårvägs- och tunnelbanedrift i annat fall än vid transport. Lagen tillämpas inte på brevbefordran med järnväg. 2 § Särskilda bestämmelser om transport av resande på järnväg finns i och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (tågpassagerarförordningen). Järnvägstransporter som omfattas av COTIF 1999 Fördraget gäller som svensk lag 3 § Som svensk lag gäller följande bestämmelser i fördraget om internationell järnvägstrafik av i dess lydelse enligt ändringsprotokollet av (COTIF 1999) 1.artiklarna 9, 11, 12 och 32, 2.bihang A om internationell transport av resande på järnväg (), 3.bihang B om internationell transport av gods på järnväg (), 4.bihang D om nyttjande av vagnar i internationell järnvägstrafik (CUV), och 5.bihang E om nyttjande av infrastruktur i internationell järnvägstrafik (CUI). Den franska texten har företräde framför de tyska och engelska texterna. De franska och engelska texterna av fördraget i de delar som anges i första stycket samt en översättning av dessa till svenska finns intagna som en bilaga till denna lag. Automatisk ändring i bihang A, B, D eller E 4 § Om revisionsutskottet inom Mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik (OTIF) har beslutat om en för bindande ändring av artikel 9 i grundfördraget eller av bihang A, B, D eller E till COTIF 1999, ska ändringen gälla i från och med den dag då ändringen träder i kraft enligt COTIF 1999. 5 § En ansökan om att en utländsk dom eller annan utländsk exekutionstitel ska förklaras verkställbar enligt artikel 12 eller 32 i COTIF 1999 görs till den tingsrätt som regeringen föreskriver. Sökanden ska tillsammans med ansökan ge in 1. exekutionstiteln i original eller i kopia som har bestyrkts av en behörig myndighet, och 2. en förklaring av en behörig myndighet i den stat där exekutionstiteln har upprättats att den avser en tvist om transport som omfattas av COTIF 1999 samt att den får verkställas i den staten och, i fråga om en domstols dom, att den har fått laga kraft. Vid handläggning i domstol av ett ärende enligt denna paragraf tillämpas i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden om inte något annat följer av en unionsrättsakt eller ett internationellt instrument. 6 § Om en dom eller annan exekutionstitel förklaras verkställbar, verkställs den på samma sätt som en svensk dom som har fått laga kraft. Järnvägstransporter som inte omfattas av COTIF 1999 7 § På avtal om transport av resande på järnväg som inte omfattas av tillämpningsområdet för bihang A till COTIF 1999 eller av tillämpningsområdet för tågpassagerarförordningen, tillämpas tågpassagerarförordningen som svensk lag. Förordningens artiklar 4 och 11 tillämpas som svensk lag även på avtal om transport av resande på spårväg och tunnelbana. Tågpassagerarförordningen ska dock inte tillämpas i den mån undantag görs i [X § lagen om resenärers rättigheter vid kortare resor]. 8 § På avtal om transport av gods på järnväg som inte omfattas av tillämpningsområdet för bihang B till COTIF 1999, tillämpas bihanget som svensk lag. Nyttjande av vagnar i järnvägstrafik 9 § På avtal om nyttjande av vagnar i järnvägstrafik som inte omfattas av tillämpningsområdet för bihang D till COTIF 1999, tillämpas bihanget som svensk lag. 10 § På avtal om nyttjande av infrastruktur i järnvägstrafik som inte omfattas av tillämpningsområdet för bihang E till COTIF 1999, tillämpas bihanget som svensk lag. Gemensamma bestämmelser för transporter Begränsning av transportörens och infrastrukturförvaltarens ansvar