sou · H3B311 · 2015-02-23 00:00:00 — (2004), Monitoring during the stepwise implementation of the Swedish deep repository for spent fuel. SKB R-04-13, s. 23. 16IAEA (2011), Specific Safety Guide. Geological Disposal Facilities for Radioactive , s. 47. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle Enligt gällande bestämmelser är det hela kärnbränslecykeln från gruva till slutförvar som ska redovisas och säkras mot spridning.17 Specific Safety Guide (2011) och andra skiljer mellan kärnämneskontroll: 1.under den pre-operativa fasen innan drift som föregår själva deponering av kärnbränslet, 2.under den operativa fasen då det använda kärnbränslet deponeras i slutförvaret och 3.under den post-operativa fasen efter förslutningen av förvaret. Slutförvarsanläggningen är unik såtillvida att anläggningen vid drift befinner sig i den pre-operativa och den operativa fasen . Nya tunnlar byggs, kapslar deponerar och tunnlar återfylls i olika delar av förvaret på samma gång. Eftersom de olika faserna innebär olika typer av kärnämneskontroll kan det vara fruktbart att skilja dem åt. Kärnämneskontroll i den pre-operativa fasen Enligt tekniska rapport of International Safeguards for Geological Disposal of Spent Fuel and Radioactive (Technical Report, 2010)18 inleds den pre-operativa fasen efter det att en särskild plats blivit vald. Den påbörjas av en platsbeskrivning (”site characterization”) som i förening med ett slutförvarskoncept levererar data till säkerhetsanalysen. Syftet med detta arbete beskrivs på följande sätt: 17Håkansson, A. & Jonter, T. (2007), s. 46. 18IAEA (2010), Technological Implications of International Safeguards for Geological Disposal of Spent Fuel and Radioactive . Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle The objectives of this work are to establish the baseline information for the site, to provide a comprehensive understanding of the nature and properties of the geological and surface environments and to support the safety case and the basic repository system design.19 Technical Report (2010) tillägger att en sådan platsbeskrivning förutsätter provborrningar, som också kan vara användbara för kärnämneskontrollens syften. För att göra kärnämneskontrollen effektiv kan det behövas konsultationer mellan , operatören, statliga och regional myndigheter beträffande den valda slutförvarsplatsens särskilda förhållanden och de kontrollåtgärder som kan behövas.20 kärnkontrollmyndighet kan också komma att efterfråga information om själva slutförvarskonstruktionen bl.a. för att på så sätt kunna föreslå olika förändringar som skulle kunna underlätta kontrollen av det använda kärnbränslet.21 Det andra skedet i pre-operativa fasen är inledande utgrävningar av slutförvarets schakt, ramper och gallerier. skulle under denna fas kunna utföra s.k. Design Information Verification (DIV), dvs. genomföra inspektioner och kontroller för att försäkra sig om att det inte finns oredovisade underjordiska utrymmen förberedda för utrustning som kan öppna kärnbränslekapslarna och upparbeta det använda kärnbränslet för vapenbruk.22 Under denna fas kan också vilja installera olika typer av instrument för att verifiera konstruktionen och för att beräkna olika värden och jämföra dessa med andra värden längre fram.23 Kärnämneskontroll i den operativa fasen Den operativa fasen inleds när det inkapslade kärnavfallet börjar levereras till slutförvarsanläggningen.24 Säkerhet är grundläggande både för arbetsmiljön och kärnämneskontrollen och innebär redovisning och bokföring av det använda kärnbränslet och främst sådana som skulle kunna användas för att tillverka kärnvapen. 19IAEA (2010), Technical Report, s. 9. 20IAEA (2010), Technical Report, s. 12, 14 f. 21IAEA (2010), Technical Report, s. 13 f. 22IAEA (2010), Technical Report, s. 12. 23IAEA (2010), Technical Report, s. 15. 24IAEA (2011), Specific Safety Guide, s. 5. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle har klargjort innebörden av detta krav i SKI:s tekniska tidsskrift Nucleus: Ur ett safeguardsperspektiv är det främst två aspekter som särskilt måste beaktas: Att det använda bränslet har de förväntade egenskaperna och att materialet som skall vara på en viss plats också är det. De viktigaste bränsleegenskaperna i safeguardarbetet är de som har påverkan på hur bränslet skulle kunna användas till kärnvapenproduktion samt de egenskaper som visar hur operatörerna har handhaft bränslet. Av dessa anledningar är det viktigt att ha kunskap om andelen uran- och plutoniumisotoper det vill säga det material i det använda bränslet som skulle kunna användas i kärnvapen.25 Centralt i detta sammanhang är ”material accountancy measures” eller det som kallas C/S ”containment and surveillance”. I Technical Report (2010) beskrivs detta på följande sätt: The C/S measures may include visual observation, camera surveillance, safeguards seals, radiation (neutron and gamma ray) monitors and motion detectors. A system of radiation monitors and surveillance cameras is expected to be used to verify declared transfers of spent fuel casks from the surface to the underground facility. These monitors and cameras would likely be located at the entrance to the transport shaft or ramp.26 Det är med andra ord mycket omfattande åtgärder som krävs. Därtill kommer också andra krav när det inkapslade använda kärnbränslet har deponerats i slutförvaret. Syftet med på denna punkt är att medverka till att det kärnavfall som ska vara på en viss plats också är det. Man vill bl.a. förhindra att kärnavfall återförs till ytan genom fläkttrummor eller andra förbindelser. Övervakningsutrustning och förseglingar finns med bland åtgärder för att förhindra detta. Grundläggande i detta arbete är Design Information Verification (DIV).27 25 , A. (2007), ”Safeguardperspektiv på slutförvaret. Kontroll av bränslets egenskaper lika viktigt som att kontrollera antalet element”, Nucleus SKI 1, 2007, s. 11. (2006), Concerns when designing a safeguards approach for the back-end of the Swedish nuclear fuel cycle. SKI Report 2008:18. 26IAEA (2010), Technical Report, s. 12. 27IAEA (2010), Technical Report, s. 12 f. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle Kärnämneskontroll i den post-operativa fasen Slutligen handlar kärnämneskontroll också om den post-operativa fasen efter förslutning. kan kontrollen upprätthållas genom satellitövervakning, flygfotografering eller olika former av elektronisk utrustning som upplyser om förhållandena i slutförvaret (kapitel 6). I regelverket kan man notera en viss motsättning mellan en linje som framhäver de passiva barriärernas funktion och en annan linje som framhäver aktiv kärnämneskontroll också efter förslutning. I ett viktigt styrdokument skriver man t.ex. att ansvariga för uppförandet av slutförvaret ska tillse att säkerheten tillgodoses genom passiva barriärer: ”to the fullest extent possible and the need for actions to be taken after closuere of the facility is minimized”.28 Men i samma dokument betonar man senare att institutionell kontroll inte desto mindre kan bidra till att förhindra mänskligt intrång som skulle kunna begränsa det geologiska slutförvarets säkerhet. Institutionella kontroller kan också bidra till att öka allmänhetens acceptans för ett geologiskt slutförvar.29 Utformningen av kärnämneskontrollen i samband med konstruktionen och driften av geologiska slutförvaringsanläggningar bevakas av en expertgrupp vid (Application of Safeguards to Repositories, ). Utgångspunkten för det svenska regelverket när det gäller kärnämneskontroll är kärntekniklagen (ktl). I 3 §. Där heter det att: Kärnteknisk verksamhet skall bedrivas på sådant sätt att kraven på säkerhet tillgodoses och de förpliktelser uppfylls som följer av överenskommelser i syfte att förhindra spridning av kärnvapen och obehörig befattning med kärnämne och sådant kärnavfall som utgörs av använt kärnbränsle. 28IAEA (2011), Specific Safety Requirement. Disposal of Radioactive , s. 21. 29IAEA (2011), Specific Safety Requirement, s. 42. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle () är den myndighet som meddelar föreskrifter för att dessa förpliktelser blir uppfyllda. Det framgår bl.a. av dokumentet SSMFS 2008:3.30 3.4.1Viktiga punkter i SSM:s föreskrifter Föreskrifterna hänvisar inledningsvis till Kommissionens förordning (Euratom) nr 302/2005 om tillämpningen av Euratoms kärnämneskontroll. Förordningen är direkt tillämplig i medlemsländerna. Det är alltså inte tillåtet att tillföra några ytterligare nationella regler för att förordningen ska gälla i . Förordningen gäller direkt gentemot anläggningsinnehavarna vilket innebär att det är anläggningsinnehavaren som ansvarar mot Euratomgemenskapen i fråga om säkerhetskontrollen. Det är också straffbart enligt 27 b § kärntekniklagen att bryta mot bestämmelserna i förordningen. Vidare har inspektörer anställda av rätt att få tillgång till alla data och tillträde till alla platser som omfattas av kontrollen. genomför sin kontroll i nära samarbete med . Detta samarbete är noga reglerat i tilläggsprotokoll till INFCIRC/193 och partnership Approach for Integrated Safeguards. I 3 § SSM:s föreskrifter om kontroll av kärnämne m.m. (SSMFS 2008:3) redovisas krav med avseende på organisation, ledning och styrning av den kärntekniska verksamheten. När det gäller kärnämneskontrollen anknyter 9 § i föreskrifterna till krav på anläggningsbeskrivning, kontrollsystem för kärnämne och inventarieförteckning. I en särskild bilaga finns en blankett för de uppgifter som ska delges SSM i samband med förflyttning av det använda kärnbränslet till slutförvaret. 30 SSM (2008), föreskrifter om kontroll av kärnämne m.m. och allmänna råd om tillämpningen av föreskrifterna om kontroll av kärnämne m.m. (SSMFS 2008:3). Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle 3.4.2Viktiga punkter i SSM:s allmänna råd De allmänna råden till föreskrifterna påminner inledningsvis om det internationella regelverket.31 Av särskilt intresse med tanke på rådets seminarium om organisationsfrågor är framhävandet av att organisationen bör vara utformad och bemannad så att den stödjer en fullgod kärnämneskontroll vid anläggningen.32 Den bör inte vara för snäv utan omfatta alla de åtgärder som krävs i samband med kärnämneskontrollen. De allmänna råden tillägger vidare följande: Väl fungerande rutiner bör finnas för fortlöpande erfarenhetsåterföring och regelbunden kompetensutveckling inom alla delar av organisationen som har uppgifter av betydelse för kärnämneskontrollen.33 I kommentarer till 5 och 6 §§ ges ytterligare rekommendationer om rutiner i samband med inspektioner och behovet av förberedd information. Av särskilt intresse i detta sammanhang är de allmänna råden SSMFS 2008:21 till 8 § i föreskrift SSMFS 2008:3734: Åtgärder kan vidtas under uppförande och drift för att genomföra eventuell övervakning av ett slutförvars integritet och dess barriärfunktioner efter förslutning. Sådana åtgärder kan också vidtas för att kunna upprätthålla kontroll av kärnämne (s.k. safeguards). Åtgärder kan också vidtas under uppförande och drift med främsta syfte att underlätta återtagande av deponerat kärnämne och kärnavfall från slutförvaret, antingen eller efter förslutning. Dessutom kan åtgärder vidtas för att försvåra eller varna för intrång i slutförvaret. För dessa åtgärder gäller att det bör framgå av säkerhetsredovisningen för anläggningen enligt 9 § att åtgärderna antingen har en liten och försumbar inverkan på slutförvarets säkerhet, eller att åtgärderna medför en förbättring säkerheten, jämfört med fallet att åtgärderna ej vidtagits. Dessa bestämmelser är i överensstämmelse med bestämmelserna.35 31Observera att de allmänna råden till SSM:s föreskrifter enbart är vägledande och inte bindande vare sig för anläggningsinnehavaren eller för SSM. 32SSMFS 2008:3, s. 4. 33SSMFS 2008:3, s. 4. 34SSM (2008), föreskrifter om skydd av människors hälsa och miljön vid slutligt omhändertagande av använt kärnbränsle och kärnavfall. 35SSM (2008), allmänna råd om tillämpningen av föreskrifterna om säkerhet vid slutförvaring av kärnämne och kärnavfall. SSMFS 2008:21, s. 4. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle () kommenterar i SR-Site frågan om behovet av monitorering efter förslutning och gör följande bedömning: Avsikten är inte att övervaka de tekniska barriärsystemen, dvs. kapsel, buffert och återfyllning, för slutdeponerat avfall, eftersom utplacering av instrumentering och de nödvändiga kabelledningarna till sensorer sannolikt försämrar de tekniska barriärernas säkerhetsfunktioner.36 berörde denna fråga i sin kunskapslägesrapport 201037 och i sina synpunkter på behov av kompletteringar på SKB:s ansökan.38 Som en allmän kommentar till dessa föreskrifter och råd är att de huvudsakligen utformats med tanke på kärnämneskontroll av kärnkraftverk och inte är tydligt kopplade till de krav som kontrollen av kärnämneshantering i samband med uppbyggnad, drift och försegling av ett slutförvar för använt kärnbränsle ställer. 3.5Kärnämneskontrollen i SKB:s ansökan Frågan om kärnämneskontroll tas kortfattat upp i det s.k. toppdokumentet i SKB:s ansökan enligt kärntekniklagen.39 Där hänvisas till en av huvudbilagorna, SR-Drift, som i sin tur hänvisar till dokumentet Kontroll av kärnämne inom KBS-3-systemet.40 Frågan behandlas också i SR-Site.41 Slutligen behandlas frågan om kärnämneskontroll också i Ansökan om inkapslingsanläggning (Clink).42 Allmänt sett skulle det varit en fördel om frågor om kärnämneskontroll fått en samlad behandling i SKB:s ansökan, t.ex. i en 36SKB (2011), Redovisning av säkerhet efter förslutning av slutförvaret för använt kärnbränsle. Huvudrapport från projekt I, s. 207. 37SOU 2010:6 Kunskapsläget på kärnavfallområdet 2010 – utmaningar för slutförvarsprogrammet. 38Kärnavfallsrådets synpunkter på behov av kompletteringar av ansökan för tillstånd till anläggningar i ett sammanhängande system för slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall (M 1333-11). (Dnr 43/2012). 39SKB (2011), Ansökan om tillstånd enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet till uppförande, innehav och drift av en kärnteknisk anläggning för slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall. Toppdokumentet, s. 39. 40SKB (2011), Säkerhetsredovisning för drift av slutförvarsanläggning för använt kärnbränsle (SR-Drift) kapitel 4 – Kvalitetssäkring och anläggningens drift, s. 19. Se vidare SKB (2009), Kontroll av kärnämne inom KBS-3-systemet – här förkortat Kontroll av kärnämne. 41SKB (2011), SR-Site, s. 207. 42SKB (2009), Ansökan om inkapslingsanläggning (Clink). Kvalitetssäkring och anläggningens drift, s. 7. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle I dokumentet Kontroll av kärnämne görs dock en kortfattad sammanfattning av den kärnämneskontroll som slutförvarsprojektet och inkapslingsanläggningen kräver. Där framhålls bl.a. att ett väl fungerande system för kärnämneskontroll kräver en helhetssyn på hela bränslehanteringskedjan från mottagning till deponering av kapslarna i slutförvaret. 3.5.1Kärnämneskontroll i den pre-operativa fasen enligt SKB:s ansökan Kärnämneskontroll i den inledande delen av den pre-operativa fasen uppmärksammas kortfattat i Kontroll av kärnämne.43 Dokumentet framhåller också att kärnämneskontrollen underlättas om man i själva konstruktionsskedet i layouten av anläggningarna beaktar behovet av apparatrum, utrustning för mätning, kameror och instrument för övervakning efter de internationella och nationella tillsynsorganens synpunkter och att anläggningen görs så transparent som möjligt. SKB tillägger att i Clink:s inkapslingsbyggnad är ett rum redan reserverat för myndigheternas kärnämneskontroll. Där framhålls också att: SKB kommer innan driftstart av Clink (inkapslingsverksamhet) och slutförvarsanläggningen inlämna, ”Basic Technical Characteristic”, BTC till Euratom och ”Design Information Questionnaire”, DIQ vilken översänds till av Euratom eller Strålsäkerhetsmyndigheten.44 I SR-Drift berörs en annan åtgärd i ett senare skede av den preoperativa fasen, nämligen den aktivitet som faller under begreppet Design Information Verification (DIV). SKB skriver i SR-Drift, kapitel 4 (under rubriken 6 Kärnämneskontroll) att det ska finnas: tydlig layout och tydlig redovisning som visar vad som byggts så att det inte finns vägar ut från anläggningen som inte har angivits eller att det förekommer utrymmen med annan verksamhet än den som angivits.45 43SKB (2009), Kontroll av kärnämne inom KBS-3-systemet, s. 4 f. 44SKB (2009), Kontroll av kärnämne inom KBS-3-systemet, s. 4. 45SKB (2011), SR-Drift, kapitel 4, s. 19. Se även SKB (2009), Kontroll av kärnämne inom KBS-3-systemet, s. 7. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle Något som kunde tilläggas är att under detta skede kommer att vilja installera olika typer av instrument och förseglingar för att verifiera konstruktionen. I skarven mellan den pre-operativa och den operativa fasen transporteras det använda kärnbränslet från Clab (mellanlagret för använt kärnbränsle) till Clink (inkapslingsanläggningen) i särskilda transportbehållare. Tillsynsorganen kommer att fastställa vissa s.k. (KMP) t.ex. vid bränslehanteringsbassängen och i momentet innan locket läggs på och i innan kapseln transporteras ut ur anläggningen. 3.5.2Kärnämneskontroll i den operativa fasen enligt SKB:s ansökan När det gäller kärnämneskontroll faller tyngdpunkten i SKB:s ansökan på den operativa fasen. Av särskild betydelse är det redan nämnda dokumentet Kontroll av kärnämne. Särskild uppmärksamhet ägnas rapporteringen och dokumentationen (med märkning och bokföring) av de kapslar som transporteras från Clab till Clink och från Clink till slutförvaret. Varje kapsel kommer att ha en unik identitet, som är möjlig att kontrollera. Inför transporten från Clink till slutförvaret placeras kapslarna i särskilda transportbehållare som förseglas. Vid ankomsten till slutförvarsanläggningen kan tillsynsmyndighetens kontrollorgan verifiera att transportbehållaren kommit fram i oförändrat skick. Vid slutförvarsanläggningen dokumenteras sedan kapslarnas deponeringsort på ett tillförlitligt sätt. En genomgående grundprincip är ”Continuity of Knowledge” (CoK), som innebär att kärnämneskontrollen omfattar hela transportkedjan från Clab till slutförvaret och att varje förflyttning dokumenteras. Om ett återtag av deponerade kapslar blir aktuell under den operativa fasen, tillämpas samma principer som vid deponeringen av kapslarna. I dokumentet Kontroll av kärnämne framhålls att: SKB:s strävan är att systemet för kärnämneskontroll ska vara trovärdigt, tillförlitligt och ha en så liten påverkan på anläggning och drift som möjligt som det ska vara smidigt att kontrollera för tillsynsorganen.46 46 SKB (2009), Kontroll av kärnämne inom KBS-3-systemet, s. 8. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle 3.5.3Kärnämneskontroll i den post-operativa fasen enligt SKB:s ansökan Fasen efter förslutning berörs inte närmare i dokumentet Kontroll av kärnämne. I introduktionen till SR-Drift hittar man följande definition av begreppet kärnämneskontroll: ”System för att kontrollera mängden kärnämne i en anläggning i syfte att förhindra olovlig spridning.”47 Det framhålls visserligen att kärnämneskontrollen inte upphör efter det att det använda kärnbränslet deponerats och slutförvarsanläggningen förslutits utan fortsätter så länge icke-spridningsfördraget gäller.48 Men frågan om vad kärnämneskontrollen kräver efter förslutning tas inte vidare upp i detta dokument, men däremot i SR-Site.49 Där framhålls att avsikten inte är att övervaka de tekniska barriärsystement, eftersom utplacering av instrumentering och de nödvändiga kabelledningarna till sensorer sannolikt försämrar de tekniska barriärernas säkerhetsfunktioner. Dessutom ställs enligt SR-Site inte några rättsliga krav på övervakning efter förslutning. Detta styrks med en hänvisning till en SKB- rapport författad av och ,50 som dock framhåller att kärnämneskontroll kan komma att kräva övervakning i form av monitorering även efter förslutning och tillägger: Omfattningen av observationer efter förslutning kommer dock i allt väsentligt att ges av de beslut som fattas vid förseglingen och det är lämpligt att beslut om långtidsobservationer efter försegling fattas av den generation som är beslutsfattare då. Med hänsyn till att ansvaret för förvaret efter förslutning överförs till staten, är det då också nödvändigt att klarlägga ansvaret för att dessa observationer genomförs.51 Svårigheten med denna bedömning är dock att ett ställningstagande till monitorering efter förslutning måste fattas , eftersom mätutrustning för kärnämneskontroll måste förberedas under den pre-operativa fasen och genomföras under den operativa. 47SKB (2011), SR-Drift, kapitel 1, Introduktion, s. 17. 48SKB (2009), Kontroll av kärnämne inom KBS-3-systemet, s. 3. 49SKB (2011), SR-Site, s. 207 (avsnitt 5.8.4. Övervakning efter avfallets deponering) 50Bäckblom, G. & , K-E. (2004). 51Bäckblom, G. & , K-E. (2004), s. 8. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle 3.6Krav på kompletteringar till mark- och miljödomstolen och SKB:s svar Mark- och miljödomstolen vid Tingsrätt har inbjudit myndigheter och organisationer att komma in med förslag till kompletteringar av SKB:s ansökan. lämnade ett flertal förslag på kompletteringar . Där framhöll rådet bl.a. följande: Nukleär icke-spridning (eller safeguards) innebär internationell kontroll av att kärnbränsle inte kommer till användning för framställning av kärnladdningar. Ett internationellt avtal mellan (), Euratom och EU:s medlemsstater reglerar hur denna kontroll sker. Avtalet gäller även för ett geologiskt slutförvar även om det inte är anpassat till denna typ av anläggning. Diskussioner förs fortfarande om hur de internationella kraven på safeguards ska utformas för ett geologiskt slutförvar. I ett policydokument har en rådgivande grupp till uttryckt att safeguards vid ett slutförvar ska ske så länge som ett safeguard-avtal är i kraft. Hur den kontrollen ska vara utformad är inte redovisat i ansökan.52 SKB har i sitt svar på synpunkter på behov av komplettering av ansökan inte berört dessa synpunkter, men däremot givit ett mer utförligt svar på motsvarande synpunkter från och Miljöorganisationernas kärnavfallsgranskning (MKG). Föreningarna menar att sökanden måste beskriva hur övervakningen för kärnämneskontrollen (safeguards) ska ske efter tillslutningen av slutförvaret. Dessutom ställer föreningarna som kompletteringskrav: ”att sökanden beskriver hur övervakningen för kärnämneskontrollen (safeguards) ska ske efter tillslutningen av slutförvaret.” SKB besvarar dessa synpunkter på följande sätt: 52 SOU 2013:11 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2013. Slutförvarsansökan under prövning: kompletteringskrav och framtidsalternativ, s. 121. Se vidare SOU 2010:6 Kunskapsläget på kärnavfallområdet 2010 – utmaningar för slutförvarsprogrammet, s. 39, där det framhålls att möjligheten till återtag av deponerat kärnavfall efter förslutning motiverar fortsatt kärnämneskontroll. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle SKB anser att slutförvarsanläggningen konstrueras så, att efter förslutning och avveckling av anläggningen ska ingen utrustning vara nödvändig för att kontrollera status och integritet hos kapslarna. Kravet på kärnämneskontroll kvarstår dock. Tillämpningen av kärnämneskontroll kommer att kräva en nivå av övervakning som är tillräcklig för att tidigt upptäcka förflyttning av klyvbart material. En trolig indikator av otillåtna rörelser skulle kunna vara oväntad schaktning av tekniska eller naturliga barriärer. Sådan aktivitet kan detekteras genom: inspektioner, flygfotografering, satellitbilder och mikroseismiska undersökningar (IAEA-TECDOC-1208).53 SSM har begärt kompletteringar från SKB vad avser det internationella regelverket och SKB har i sitt svar hänvisat till att: