sou · H3B311 · 2015-02-23 00:00:00 — SFOE tar hand om juridiska frågor och ansvarar för lagstiftning när det gäller kärn- 53Die Nationalen Genossenschaft für die Lagerung radioaktiver Abfälle (Nagra). 54Medlemmarna i Nagra Cooperative är: Swiss Confederation (representerad av ), , (Mühleberg NPP), , Däniken (Gösgen NPP), , Leibstadt (Leibstadt NPP), , Baden (Beznau I and II NPPs), , och , Würenlingen. 55www.nagra.ch/en (hämtad ). 56www.nagra.ch/en/grimselrocklaboratory.htm (hämtad ). (Se kapitel 6). 57Eidgenössisches Departement für Umwelt, Verkehr, Energie und Kommunikation UVEK (DETEC). 58Bundesamt für Energie BFE (SFOE). Översiktlig lägesbeskrivning av slutförvarsplaner i andra länder SFOE har varit ansvariga för att skapa processen59 för val av platser för de djupa geologiska slutförvaren.60 Swiss Federal Nuclear Safety Inspectorate, the Swiss Federal Nuclear Safety Inspectorate ()61 är en oberoende federal organisation.62 övervakar och reglerar strålskydd och ansvarar för tillsynen av de schweiziska kärnkraftsanläggningarna. De reglerar även transporter av radioaktivt material till och från kärntekniska anläggningar. ger teknisk support, bedömer expertrapporter och utvärderar ansökningar från Nagra. och grundar sina tillståndsbeslut med hjälp av ENSI:s arbete. I finns mellanlager för radioaktivt avfall från drift och använt kärnbränsle både centralt och decentraliserat vid kärnkraftverken. Det finns två centrala mellanlager i Würenlingen där alla kategorier av avfall bearbetas och mellanlagras. Dels i industrins mellanlager som drivs av ZWILAG63, dels i det intilliggande federala mellanlagret som ligger på samma område med avfall från sjukvård, industri och forskning.64 59The Sectoral Plan for Deep Geological Repositories (SGT). 60www.bfe.admin.ch/themen/00511/00512/index.html?lang=en (hämtad ). 61Eidgenössisches Nuklearsicherheitsinspektorat (). 62www.ensi.ch/en/topic/waste-management/ (hämtad ). 63De schweiziska kärnkraftsoperatörerna äger företaget som grundades . Läs mer: /en/home.html (hämtad ). 64Läs mer på: /en/interimstorage.htm och /en/topic/interim- storage-facilities/ (hämtade ). Översiktlig lägesbeskrivning av slutförvarsplaner i andra länder 2.6.5Processen för platsvalen för de geologiska slutförvaren Två djupa geologiska slutförvar är planerade att byggas i för allt radioaktivt avfall: ett slutförvar för högaktivt avfall, använt kärnbränsle och långlivat medelaktivt avfall, ett slutförvar för kortlivat låg- och medelaktivt avfall. Ett kombinerat förvar är också möjligt, med två fysiskt åtskilda lagringsplatser för avfallen. De kan i så fall använda en gemensam anläggning på ytan.65 Nagra lämnade 2002 in en rapport till om att det i princip är möjligt att slutförvara använt kärnbränsle, högaktivt avfall och långlivat medelaktivt avfall i Schweiz.66 Förbundsrådet godkände rapporten och ansåg att de viktiga tekniska frågorna hade besvarats när det gällde att konstruera säkra geologiska djupa slutförvar. Nagra är ansvarig för att skapa slutförvaren. De föreslår lokaliseringsområden, utför platsundersökningar och ska lämna in licensansökan för att bygga och driva förvaret. The Sectoral Plan for Deep Geological Repositories Hur processen går till och vilka kriterier som en potentiell plats måste uppfylla definieras i The Sectoral Plan for Deep Geological Repositories (SGT).67 SFOE har utvecklat platsvalsprocessen och de ansvarar för processen som godkändes av . Därefter leder och samordnar SFOE processen som sker i tre steg och kommer att ta . 65I vilket av förvaren kategori 2 (långlivat medelaktivt avfall) ska placeras kommer att bestämmas senare i processen. 66Nagra (2002), TECHNICAL REPORT 02-05 Project Opalinus - Safety Report - Demonstration of disposal feasibility for spent fuel, vitrified high-level waste and long-lived intermediate-level waste (Entsorgungsnachweis). 67Sachplan geologische Tiefenlager (SGT). S.k. sektorsplaner brukar användas som verktyg i fysisk och regional planering för att organisera samarbetet mellan och kantonerna. Översiktlig lägesbeskrivning av slutförvarsplaner i andra länder formulerar riktlinjer för att specificera kraven på de djupa geologiska slutförvaren och utvärderar undersökningar och ansökningar från Nagra. Även befolkningen och grannländerna har rätt att delta. Därefter kommer det schweiziska att fatta beslut.68 Processen är indelad i tre steg: Steg 1: Val av geologiska lokaliseringsområden (avslutad – pågick –2011). Steg 2: Val av minst två platser (pågår nu). Steg 3: Val av en plats. Steg 1: Val av geologiska lokaliseringsområden Syftet med steg 1 var att identifiera områden i som skulle kunna vara lämpliga platser för djupa geologiska slutförvar. Nagra lade fram förslag69 2008 som tillsynsmyndigheten granskade och utvärderade. Valet av platser baserades i detta steg främst på säkerhetskriterier. beslutade att fortsätta med alla de föreslagna lokaliseringsområdena i steg 2. Det första steget i processen blev därmed klart . Steg 2: Val av minst två platser från 2011- Det andra steget av processen pågår . Nagra arbetar tillsammans med de utvalda regionerna och de ansvariga myndigheterna. Regionala representanter får exempelvis vara med och bestämma var ytanläggningen till slutförvaret skulle kunna placeras. De potentiella platserna undersöks närmare och jämförs med varandra för att kunna minska ner urvalet till minst två platser 68Läs mer om platsvalsprocessen: /en/siteselection.htm /en/waste-disposal/deep-geological-repository/sectoral-plan-for-deep- geological-repositories-sgt/ /radioaktiveabfaelle/01277/05192/index.html?lang=en (hämtade ). 69Nagra föreslog 6 platser för låg- och medelaktivt avfall och tre platser för högaktivt avfall och använt kärnbränsle. Översiktlig lägesbeskrivning av slutförvarsplaner i andra länder vardera för de två slutförvaren.70 Förutom säkerhetskriterier är även sociala och ekonomiska aspekter mer undersökta i detta steg. Senaste nytt om steg 2 anser att den metod som beskrivs och att den geologiska kunskapen Nagra har är tillräcklig för att kunna göra den preliminära säkerhetsanalysen motsvarande steg 2 i urvalsprocessen. Nagra kan alltså meddela myndigheterna SFOE sina förslag på platser.71 Den preliminära säkerhetsanalysen ska sedan kontrolleras av myndigheterna och skickas till en offentlig utfrågning. Vid slutet av steg 2 kommer att besluta vilka platsområden som är kvar, vilket är planerat till 2017. Det slutliga platsvalet/platsvalen genomförs därefter i steg 3. Steg 3: Val av plats I det tredje steget kommer återstående platser att genomgå en ännu mer ingående och detaljerad jämförelse. Platsspecifika geologiska kunskaper måste undersökas närmare bland annat genom borrning. Även sociala och ekonomiska konsekvenser måste undersökas mer. Baserat på resultaten kommer de slutgiltiga förvarsplatserna att föreslås. och parlamentet beslutar om de allmänna licensansökningarna och även en nationell folkomröstning kan komma att behövas för detta beslut. En lång väg kvar till geologiska förvar Sökandet efter lämpliga platser tar tid och även när lämpliga platser har valts är det fortfarande en lång väg kvar innan ett geologiskt slutförvar kan byggas och förslutas. Milstolpar på vägen är olika steg i tillståndsprocessen som omfattar konstruktion, drift, observation och förslutning. 70Två platser för högaktivt avfall och använt kärnbränsle samt långlivat avfall. Två platser för kortlivat låg- och medelaktivt avfall. 71ENSI bekräftade i ett brev till SFOE att Nagra snart kan lämna in sina förslag på minst två platser per lagringstyp. Nagra förväntas meddela rekommendationerna . Läs nyhet: /energie/00588/00589/00644/index.html?lang=de&msg-id=54232 (hämtad ). (BFE är tysk förkortning för SFOE). Översiktlig lägesbeskrivning av slutförvarsplaner i andra länder Kärnavfallsfrågan i utvecklas fortfarande i skuggan av Obamaadministrationens beslut att strypa anslagen till ett planerat slutförvar för högaktivt avfall och använt kärnbränsle i (i delstaten ). 2010 tillsattes ”Blue Ribbon Commission on ’s Nuclear Future” (BRC). Slutrapporten kom 2012 och innehöll bl.a. rekommendationer att utveckla en eller flera geologiska slutförvarsanläggningar. har ännu inte blivit föremål för beslut och flera rättsprocesser pågår i kölvattnet på beslutet att skrinlägga Yucca . Kongressvalet kan ha skapat nya förutsättningar för den fortsatta utvecklingen genom att det republikanska partiet nu har majoritet både i senaten och i representanthuset. projektet skulle därmed kunna återuppväckas. Finansiering skulle kunna ställas till förfogande så att NRC (Nuclear Regulatory Commission) och () kan fullfölja processen med en tillståndsansökan. Under dessa förutsättningar och att en ansökan beviljas, skulle ett slutförvar kunna öppnas för deponering cirka 2030. President har dock fortfarande möjlighet att stoppa denna utveckling genom sitt veto. Radioaktivt avfall från försvarsmakt slutförvaras i WIPP () 700 m. under markytan i en saltformation i sydöstra delen av delstaten . Deponeringen påbörjades och är pågående. Två olyckshändelser inträffade nere i förvaret. Ett lastfordon fattade eld och kunde snabbt släckas. Ett mer allvarligt radioaktivt utsläpp ägde rum . Den efterföljande utredningen har inte lyckats klargöra den exakta anledningen till olyckshändelsen och påvisat ett antal brister relaterade bl.a. till ventilationssystem och säkerhetskultur. Översiktlig lägesbeskrivning av slutförvarsplaner i andra länder (2013), Aktstk. 14, Aktstykke om dekommissioneringen af Teknologihallen Se: /samling/20131/aktstykke/Aktstk.14/aktstykket.htm (hämtad ). GEUS (2011), ”Slutdepot for Risøs radioaktive affald”, Geoviden nr 2. De nationale geologiske undersøgelser for og Grønland. (2009), General . GSG.1, Classification of Radio . (2015), Yttrande Samråd om plan och miljörapport för danskt slutförvar (Dnr M1992:A/2015/1). Ministeriet for sundhed og forebyggelse (2014), Plan og miljø- vurdering for etablering af slutdepot for dansk lavog mellemaktiv affald. (2014), Svar från på underrättelse om plan för etablering av slutdeponi för danskt låg- och mellanaktivt radioaktivt avfall. (NV-04556-14). (2015), svar på dansk plan för etablering av slutdeponi för låg- och mellanradioaktivt avfall. (NV-04556-14). Rambøll (2014), Plan og miljøvurdering for etablering af slutdepot for dansk lavog mellemaktiv affald, Miljørapport. SSM (2015), Remiss – Dansk plan för etablering av slutdeponi för danskt låg- och mellanaktivt avfall. (SSM2014-5566). /Stod-i-miljoarbetet/Remisser-och- Yttranden/Remisser/Planer-i-vara-grannlander--- Esbokonventionen/Samrad-om-plan-och-miljorapport-for- danskt-slutforvar-/ (hämtad ). SOU 2012:7 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2012 – långsiktig säkerhet, haverier och global utblick. Översiktlig lägesbeskrivning av slutförvarsplaner i andra länder ANDRA, Suites données par l'Andra au débat public sur le projet Cigéo. radioactifs-et-demantelement/Projet-de-centre-de-stockage- Cigeo/Calendrier-et-la-procedure-d-autorisation (hämtad ). SOU 2012:7 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2012 – långsiktig säkerhet, haverier och global utblick. of the 14th Session of the Forum on Stakeholder Confidence (FSC), /RWM/FSC/M(2013). Se: /html/rwm/docs/2013/rwm-fsc-m2013-2.pdf (hämtad ). /andra-manche/index.php?id=actualite_3_3_1&art= 5691 (hämtad ). /index.html (hämtad ). /en (hämtad ). /bundestag (hämtad ). /en/(hämtad ). /en/bfs (hämtad ). / (hämtad ). /standag/index.html (hämtad ). /standag/3.html (hämtad ). /language=en/24394 (hämtad ). SOU 2012:7 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2012 – långsiktig säkerhet, haverier och global utblick. Översiktlig lägesbeskrivning av slutförvarsplaner i andra länder Nagra (2002), TECHNICAL REPORT 02-05 Project Opalinus – Safety Report – Demonstration of disposal feasibility for spent fuel, vitrified high-level waste and long-lived intermediatelevel waste (Entsorgungsnachweis). ”Geologische Tiefenlager: beurteilt Kenntnisstand für den Einengungsvorschlag in Etappe 2 als ausreichend” Se: /energie/00588/00589/00644/index.html? lang=de&msg-id=54232 (hämtad ). /themen/00526/00527/index.html?lang=en (hämtad ). /themen/00511/00512/index.html?lang=en (hämtad ). /radioaktiveabfaelle/01277/05192/index.html? lang=en (hämtad ). /en/ (hämtad ). /en (hämtad ). /en/home.html (hämtad ). Efter fanns en stor optimism om atomkraftens fredliga användning. var tidigt ute och bildades den s.k. atomkommittén. I sitt första betänkande 1946 skriver man: ”att en ny och mäktig energikälla ska kunna ställas i det fredliga framåtskridandets tjänst.”1 1957 tas världens första kommersiella kärnkraftverk med fyra magnoxreaktorer om initialt 60 MWe vardera i drift (i ). Kärnkraftverket producerade plutonium till brittiska kärnvapen. Året därefter bildas (). Syftet var att utveckla och driva ett system av kärnämneskontroll (safeguards) för att förhindra att kärnämnen avleds från den civila kärnbränslecykeln till den militära. 1968 kom överenskommelsen om förhindrande av kärnvapenspridning (NPT)2. Kärnvapenstaterna förbinder sig till en kärnvapennedrustning och andra länder utan kärnvapen men med intresse att utveckla civil kärnkraft att underkasta sig kärnämneskontroll. En viktig roll tilldelades , som placerat organisationens verksamhet i världspolitikens centrum. De pågående diskussionerna om kärnkraftsprogram är det senaste exemplet. , stärkte ställning, men det 1Se Kärnkraftens historia, se 2Fördrag i , och om förhindrande av spridning av kärnvapen, 1juli 1968 (SÖ 1970:12). ratificerade icke-spridningsfördraget 1970, se prop. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle var inte förrän in som kunde förverkliga en kärnämneskontroll värd namnet.3 Det finns sammanlagt 437 kärnreaktorer i drift och de står för av den totala elproduktionen i världen. 66 kärnkraftsreaktorer är under konstruktion. Den internationella energiorganisationen () publicerade 2010 en studie av konsekvenserna av en global 50 procentig nedskärning av växthusgaserna (Blue Map Scenario)4 och beräknar att andelen kärnkraftsproducerad el då kommer att uppgå till av den globala energiproduktionen. Det skulle innebära en tredubbling av kärnkraftskapaciteten.5 Sedan IEA:s studie har kärnkraftens ekonomiska förutsättningar ifrågasatts i allt högre grad. beräknar att tillväxttakten för kärnkraften i realiteten kommer att bli lägre. Värt att notera är att även i det högst osannolika fall att den globala kärnkraftdriften skulle upphöra, förblir kärnämneskontrollen central för hanteringen av allt material som redan existerar. I alla händelser ställs under de kommande decennierna mycket höga krav på förmågan att upprätthålla en effektiv kärnämneskontroll. 3.1.1Gränssnittet mellan kärnämneskontroll och slutförvarsfrågan Detta kapitel kommer att behandla gränssnittet mellan frågan om ett framtida slutförvar för använt kärnbränsle i och regelverket kring kärnämneskontroll. Kärnämneskontroll är naturligtvis en mycket större fråga än ett slutförvar – och slutförvaret handlar om mycket mer än att förhindra spridning av använt kärnbränsle för militära ändamål. Men frågorna berör varandra och många åtgärder i samband med t.ex. deponeringen av det använda kärnbränslet syftar till en efterlevnad av det internationella systemet för kärnämneskontroll. 3Håkansson, A. & Jonter, T. (2007), Icke-spridning och kärnämneskontroll. 2007:45, kap. 2. 4Blue Map Scenario. Se: /publications/freepublications/publication/etp2010.pdf (hämtad ). 5OECD/IEA & /(2010), Technology Roadmap: Nuclear energy. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle Varför är det viktigt att ta upp denna fråga i detta sammanhang? Det finns tre olika skäl för detta. För det första är det framtida slutförvarets förmåga att uppfylla det internationella regelverket för kärnämneskontroll av central betydelse för hela slutförvarsprojektets trovärdighet. Enligt rådet är detta något som underskattats i den pågående diskussionen. För det andra tangerar frågor om kärnämneskontroll andra frågor om monitorering och kontroll av förhållanden i slutförvaret under drift och efter förslutning. Dessa frågor behandlas i kapitel 6. För det tredje aktualiserar kärnämneskontrollen i samband med ett framtida slutförvar också frågan om dokumentation och kunskapsbevarande. Kärnämneskontroll bygger på en noggrann redovisning av kärnbränsleelementens antal och innehåll samt av slutförvarets konstruktion. Det finns ett viktigt gränssnitt mellan dessa frågor och andra motiv för informationslagring, som behandlas i ett annat kapitel.6 Frågor om kärnämneskontroll aktualiserar tekniska, ekonomiska, organisatoriska, politiska och etiska frågor. mångvetenskapliga sammansättning gör rådet särskilt lämpat att behandla dessa frågeställningar. Av betydelse för förståelsen av det internationella regelverket är rangordningen av olika säkerhetsföreskrifter, som utfärdats av . Normgivande är de grundläggande säkerhetsföreskrifter som 2006 antogs av med stöd av en hel serie andra internationella organisationer.7 Dessa Safety fundamentals förtydligas i Safety requirements och Safety guides. Dessa föreskrifter återspeglar den internationella samstämmigheten om säkerhetsnivån när det gäller skyddet mot skadlig radioaktiv strålning.8 6Se kap. 4 i denna rapport. I sitt svar på kompletteringskrav bl.a. från kommun skriver SKB följande: ”SKB instämmer i att former för bevarande av information är en myndighetsfråga. Det är också en fråga som är av internationellt intresse för att möjliggöra framtida kärnämneskontroll.” (se SKB (2013), Ansökan enligt – komplettering II Bilaga K3, s. 34 och 134). 7IAEA (2006), Safety Fundamentals. Fundamental Safety Principles. 8Se vidare , A. & Jonter, T. (2007). Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle Euratom9 bildades som , dvs. Organisationen är underställd och är reglerat i Euratom-för- draget, som är relativt oförändrat sedan det trädde i kraft . En viktig del av Euratoms uppdrag är just kärnämneskontroll. Detta uppdrag förtydligas på följande sätt: Nuclear materials such as uranium and plutonium can be used both for peaceful and military purposes. Nuclear safeguards were established as a guarantee that nuclear materials would not be diverted to purposes other than those for which they were originally declared. Nuclear safeguards are measures that •oblige users of nuclear material to keep a system of records and to make declarations about the nuclear material they hold and process to Commission •mandate Commission to verify these declarations with regard to their correctness and completeness in order to assure citizens, supplier states and the international community that the nuclear material remains in use only for peaceful purposes.10 Euratom-fördraget med förtydliganden och rekommendationer innehåller långtgående specifikationer av åtgärder, tekniker och verifikationer av kärnämnen vid kärntekniska anläggningar i . Till sitt förfogande har Euratom cirka 160 inspektörer och deras aktivitet redovisas i årsrapporter.11 Ett flertal av Euratoms föreskrifter är också tillämpliga när det gäller kärnämneskontroll vid anläggningar för slutförvaring av använt kärnbränsle. Det gäller särskilt ett dokument med föreskrifter om skyldigheter bl.a. för ansvariga för uppbyggnad och drift av slutförvarsanläggningar.12 Föreskrifterna – som också är svensk lag – är en detaljerad genomgång av t.ex. den kärnämnes- 9Fördraget om upprättande av den europeiska atomenergigemenskapen, Euratom, undertecknades som Europeiska ekonomiska gemenskapen (EG- fördraget). Euratomfördraget utgör en del av medlemsstaternas rättsordningar och gäller i i enlighet med lagen (1994:1500) med anledning av anslutning till Europeiska unionen. (hämtad ). 11Se t.ex. European Commission (2014), Report on the Implementation of Euratom Safeguards in 2013. 12Commission Regulation (Euratom) No 302/2005 of 8 February 2005 on the application of Euratom European safeguards. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle dokumentation som en verksamhetsutövare (i Sverige SKB) är skyldiga att redovisa för Euratom och de inspektioner som de är skyldiga att motta. Däremot saknas fortfarande en mer detaljerad EU-reglering av kärnämneskontrollen vid slutförvaring av använt kärnbränsle. Euratom och kärnämneskontroll kompletterar varandra och koordinerar t.ex. sina inspektioner av kärntekniska anläggningar. Euratoms föreskrifter kan tolkas som preciseringar av . 3.3.1Kärnämneskontroll och fysiskt skydd Först finns det anledning att göra ett enkelt terminologiskt klargörande. Kärnämneskontroll och fysiskt skydd är två begrepp som ligger ganska nära varandra, men som man brukar hålla åtskilda. Med kärnämneskontroll menas att det nukleära material (uran, plutonium eller annat ämne som kan användas för utvinning av kärnenergi) som förvaras eller används måste vara underställt ett juridiskt accepterat och väl fungerande system för verifikation av korrekthet och fullständighet. Fysiskt skydd handlar om mer påtagliga åtgärder för att (1) förhindra obehörigt intrång och sabotage vid anläggning som kan leda till radiologiska skador och (2) förhindra obehörig befattning med kärnämnen som kan leda till spridning av kärnvapen.13 Man skulle kunna säga att fysiskt skydd är den mest påtagliga och synliga delen av kärnämneskontrollen. Det handlar om larm, staket, barriärer, vakter, övervakning, strålkastare etc. Det är främst kärnkraftverken som är berörda, men också anläggningar för förvaring av radioaktivt material.14 Ett framtida slutförvar av högaktivt kärnavfall ställer särskilda krav, något som också borde uppmärksammas i SKB:s ansökan 2011 (och som vi ska återkomma till mot slutet av detta kapitel). 13Håkansson, A. & Jonter, T. (2007), s. 70. 14Se SSM (2012)Översyn av tillståndshavarnas och samhällets förmåga att skydda kärntekniska anläggningar och transporter av kärnämnen mot antagonistiska hot. (SSM 2010-2632). Bilaga 2, s. 3. Kärnämneskontroll och slutförvaring av använt kärnbränsle Kärnämneskontrollen är reglerad i en rad olika . Dessa är ordnade i en bestämd värdehierarki där Fundamental Safety Principles utgör ett överordnat normgivande dokument. Därnäst kommer olika Safety Requirements, som i sin tur är vägledande för olika Specific Safety Guides och Technical Report. Det bör framhållas att varken Specific Safety Guide eller Technical Report är rättsligt bindande för medlemsstater.15 Safeguardfrågor är inte särskilt uppmärksammade varken i Safety Fundamentals (2006) eller Specific Requirements (2011), men behandlas utförligt i den senaste versionen av en Specific Safety Guide (2011) om hantering av använt kärnbränsle och i en Technical Report (2010) om geologiska slutförvar. Specific Safety Guide (2011) anger kärnämneskontrollens grundläggande målsättningen på följande sätt: The objective of nuclear safeguards is the timely detection of the diversion of significant quantities of nuclear material from peaceful nuclear activities to the manufacture of nuclear weapons or other nuclear explosive devices or for purposes unknown and the deterrence of such diversion by the risk of early detection. Geological disposal provides long term passive nuclear security, consistent with the objective of nuclear safeguards.16 Den avslutande meningen i detta citat är av avgörande betydelse. Den innebär att ett geologiskt slutförvar med passiva barriärer (dvs. barriärer som inte kräver aktiv övervakning) – av den typ som SKB har ansökt om att få tillstånd att bygga – överensstämmer med krav på långsiktig kärnämneskontroll. Men ett sådant geologiskt slutförvar är naturligtvis inte en tillräcklig förutsättning för en effektiv kärnämneskontroll. har specificerat ett flertal olika åtgärder som är nödvändiga för att förhindra att det använda kärnbränslet används för otillåtna syften. Dessa åtgärder inskränker sig inte bara till en bokföring av att allt använt kärnbränsle verkligen deponeras i förvaret, utan innefattar också en hel rad andra åtgärder. 15Bäckblom, G. & , K-E.