sou · H3B370 · 2015-08-04 00:00:00 — Som har påta- lat i anslutning till utbildningsutvärderingar skiljer sig dock exa- mensmålen åt mellan generella examina och yrkesexamina, varför det i många fall är tveksamt om meriterna kan uppfylla kraven för båda. Myndigheten har också påtalat att flera examina på samma meriter leder till en otydlighet i förhållande till studenterna och mot arbetsmarknaden. Regeringen angav också i propositionen Bäst i klassen – en ny lärarutbildning (prop. 2009/10:89, bet. 2009/10:UbU16, rskr. 2009/10:248) att flera examina på samma meriter riskerar att devalvera värdet på yrkesexamina. Högskoleutbildning på avancerad nivå ska bygga på tidigare nivå. I högskoleförordningenanges att kraven på grundläggande behörighet för ett utbildningsprogramsom leder till en generell eller konstnärlig examen på avancerad nivå ska vara examen på grundnivå. Undantag får göras om en sökande uppfyller fordringarna för en sådan examen, men examensbeviset på grund av särskilda omständigheter inte har hunnit utfärdas. saknas en kartläggning över hur antagningen till avancerad nivå fungerar i detta avseende. Eftersom examensmålen för utbildningar som leder till yrkesex- amina på grundnivå skiljer sig från målen för generella master- och magisterexamina, kan det innebära svårigheter att inom dagens system utveckla utbildningar där önskad progression inom yrkes- kunskaperna kan uppnås även på avancerad nivå. Det finns därför anledning att se över om det finns behov av examina på avancerad nivå som i fråga om yrkeskunskaper kompletterar de redan befint- liga. •analysera orsaker till att andelen studenter som tar examen är relativt låg i och i analysen belysa skillnader mellan män och kvinnor och orsaker till skillnaderna, •föreslå åtgärder på lärosätesnivå och på nationell nivå som kan öka examensfrekvensen med utgångspunkt i nuvarande resurs- nivå, •kartlägga och analysera förekomsten av och orsaker till att flera examina utfärdas på samma studiemeriter, inklusive hur läro- sätena bedömer skillnaderna i examensmålen för yrkesexamina respektive generella examina när sådana examina utfärdas, •föreslå åtgärder för att begränsa utfärdandet av flera examina på samma meriter om det bedöms nödvändigt, •analysera hur bestämmelserna i högskoleförordningen om till- träde till utbildning på avancerad nivå fungerar i fråga om kravet på examen på grundnivå, och •analysera om det finns ett behov av att komplettera dagens examensstruktur på avancerad nivå med ytterligare examina och i så fall föreslå sådana kompletteringar. Användningen av de olika ersättningsbeloppen för utbildning Principerna för dagens resurstilldelningssystem presenterades i propositionen Högre utbildning för ökad kompetens (prop. 1992/93:169, bet. 1992/93:UbU14, rskr.1992/93:363). tilldelas statliga universitet och högskolor för utbildning på grund- nivå och på avancerad nivå ett s.k. takbelopp inom vilket lärosätena själva bestämmer hur många studenter som ska antas utifrån tak- beloppets storlek. och Försvarshög- skolan är av olika skäl undantagna från systemet. Samma system gäller dock för stiftelsehögskolorna och , men avräkningen för dessa regleras i avtal. Ersättningen för utbildning som tilldelas lärosätena beräknas utifrån antalet helårsstudenter som baseras på antalet registrerade studenter och antalet helårsprestationer som baseras på det antal högskolepoäng studenterna presterar . denter och helårsprestationer avräknas utifrån en kursklassificering till ett utbildningsområde som beror på kursens ämnesinnehåll. Olika utbildningsområden genererar olika höga ersättningsbelopp. Med undantag för några av de högsta ersättningsbeloppen, som gäller för bl.a. flera konstnärliga utbildningsområden, är det lärosätena själva som avgör omfattningen på avräkningen inom respektive utbild- ningsområde. Flera rapporter har visat att klassificeringen av kurser har tende- rat att förändras och att avräkningen av högre ersättnings- belopp har ökat. konstaterade i sin rapport cering av kurser vid universitet och högskolor – regeringens styr- ning och uppföljning (RiR 2010:4) att lärosäten klassificerade kurser på olika sätt och att lärosätena har förändrat sin klassificering av kurser i riktning mot utbildnings- områden med högre ersättningsbelopp. Med anledning av rappor- ten gav regeringen dåvarande i uppdrag (U2011/7204/UH) att tillsammans med lärosätena utveckla upp- följningen av kursklassificeringen. anser i redovis- ningen av uppdraget i rapporten av kursklassificering vid universitet och högskolor (2012:25 R) att en av förklaringarna till att klassificeringen skilde sig åt mellan lärosäten är att kurser inom ett och samma ämne kan ha olika ämnesinnehåll och därmed tillföras olika utbildningsområden (U2012/6589/UH). Regeringen ansåg dock att frågan behövde belysas vidare och gav i uppdrag att fortsätta följa kurs- klassificeringen (U2012/7213/UH). I sin rapport av sjuksköterskeutbildningar (effektivitetsanalys , 2013/3) redovisar att klassificeringen av utbild- ningen skiljer sig väsentligt åt mellan lärosätena i fråga om andelen kurser som har klassificerats som utbildningsområde medicin med åtföljande högre prislapp än alternativet vårdvetenskap. Vidare har genomsnittet av andelen kurser inom sjuksköterskeutbildning som klassificeras som medicin ökat från 2001 till 2012. Av budgetpropositionen , utgiftsområde 16 (prop. 2011/12:1 utg.omr. 16, bet. 2011/12:UbU1, rskr. 2011/12:98) framgår att klassificering av kurser måste ske på ett likartat sätt för att man ska åstadkomma rättvisa villkor, men att någon helt likriktad klassificering inte är möjlig. Det finns ett behov av att närmare utreda varför kursklassificeringen uppvisar så stora variationer. •beskriva hur lärosätenas klassificering av kurser har utvecklats , •analysera om förändrade klassificeringar kan motiveras med ett ändrat ämnesinnehåll, •analysera vilka konsekvenser utvecklingen av klassificeringarna har haft för lärosätenas effektivitet i resursanvändningen och vilka effekter denna utveckling har haft på volymen av lärosäte- nas utbildningsutbud, och •föreslå hur likvärdighet i tillämpningen av kursklassificeringen kan främjas. Utredaren ska lämna nödvändiga författningsförslag och redovisa vilka ekonomiska och andra konsekvenser som förslagen medför. Denna redovisning ska ske i enlighet med vad som anges i kom- mittéförordningen (1998:1474). En utgångspunkt för utredningen är att de förslag som lämnas ska utgå från nuvarande resursnivå inom gällande resurstilldelningssystem för högskoleutbildning. Eventuella konsekvenser för studiestödssystemet ska också belysas. Utredaren ska i arbetet beakta de skillnader som finns mellan stat- liga universitet och högskolor samt enskilda utbildningsanordnare i fråga om styrningen av utbudet av högskoleutbildning. Om utreda- rens förslag innebär kostnadsökningar, ska utredaren föreslå en finansiering enligt vad som anges i 14 § kommittéförordningen. Utredaren ska i arbetet beakta jämställdshetsaspekten. I frågor som rör dimensionering av utbildningsutbudet inom högskolan måste hänsyn tas till de åtaganden som har gjort inom ramen för det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet (2013/55/EU, ändringsdirektivet). Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska samråda med statliga universitet och högskolor samt med enskilda utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda examina. Vidare ska utredaren samråda med Myndigheten för yrkes- högskolan som ansvarar för yrkeshögskoleutbildningar. Utredaren ska också samråda med , särskilt när det gäller myndighetens uppdrag om dimensionering i reglerings- brevet för , och med Universitets- och högskole- rådet. Vidare ska utredaren samråda med andra berörda myndig- heter. Utredaren ska under arbetets gång hämta in synpunkter från , universitets- och hög- skoleförbund och andra berörda organisationer. Utredaren ska i fråga om förslag till åtgärder som påverkar utbildningsutbudet inom områdena sommarkurser och distans- utbildning samt öppen nätbaserad utbildning särskilt informera och samråda med utredningen personalförsörjning (dir. 2013:94). Utredaren ska också samråda med En nationell sam- ordnare för effektivare resursutnyttjande inom hälso- och sjukvår- den (dir. 2013:104). Utredaren ska vidare samråda med den utre- dare som biträder med att göra en över- syn av Myndigheten för uppgifter (U 2013:G). Uppdraget ska redovisas . Utredningen om högskolans utbildningsutbud (U 2014:09) Ändring av och förkortad tid för uppdraget Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att bl.a. beskriva utvecklingen och sammansättningen av utbildningsutbudet i högskolan ur ett helhetsperspektiv och bedöma om högskolans utbildningsutbud är väl avvägt (dir. 2014:54). Regeringen vill betona att det är viktigt att motverka eventuella mekanismer antingen i styrsystemet eller i omvärlden som leder till omotiverade förlängningar av utbildningar. Med den utgångs- punkten görs nu följande ändringar i uppdraget. I avsnittet om utvecklingen av högskolans utbildningsutbud ska utredaren beskriva i vilken utsträckning och för vilka utbildningar utbildningstiden i praktiken har förlängts , analysera orsakerna till och bedöma nyttan av sådana förlängningar samt föreslå åtgärder för att motverka omotiverade förlängningar av utbildningar om sådana kan konstateras. I samma avsnitt tas den del av uppdraget bort som gäller att bedöma vilka eventuella hinder det finns för lärosätenas möjligheter att samverka om utbildningsutbudet och att föreslå förändringar för att underlätta sådan samverkan. Utredaren fick också i uppdrag att utreda några särskilda områ- den som påverkar utbildningsutbudet. Följande delar av dessa tas bort ur utredarens uppdrag. Under avsnittet Distansutbildning och sommarkurser tas uppdraget att kartlägga hur lärosätena samarbe- tar inom distansutbildning bort, liksom avsnittet En ny form av öppen nätbaserad utbildning. Under avsnittet Vissa examensfrågor tas det uppdrag bort som gäller att analysera hur bestämmelserna i högskoleförordningen om tillträde till utbildning på avancerad nivå fungerar i fråga om kravet på examen på grundnivå, liksom uppdra- get att analysera om det finns ett behov av att komplettera dagens examensstruktur på avancerad nivå med ytterligare examina och i så fall föreslå sådana kompletteringar. Hela avsnittet om använd- ningen av de olika ersättningsbeloppen för utbildning tas också bort ur utredarens uppdrag. Förutom de beskrivna ändringarna kvarstår utredarens ursprung- liga direktiv. Uppdraget skulle redovisas . Utred- ningstiden förkortas. Uppdraget ska i stället redovisas . I lärosätesbilagan, somenbart publiceras elektroniskt, finns uppgifter för varje högskola redovisad . Där redovisas fördelningen av helårsstudenter efter programtyp och fristående kurser för respektive SUN 1-nivå. Detta gör det möjligt att följa utvecklingen för enskilda yrkesinriktade respektive generella program och fristående kurser. Bilagan finns tillgänglig på det USB-gem som åtföljer vissa av de tryckta exemplaren av denna SOU. Alternativt kan den hämtas från regeringens webbplats under . , , , Svenskt näringsliv German , TCO , kommuner och landsting LO har avstått från deltagande. (fr.o.m. 2015-02-09) Deltagande organisationer vid hearings Student-, elevorganisationer m.m. Utredningens besök i , och Utvalg for Kvalitet og Relevans i de Vidergående Uddannelse (Kvalitetsutvalget) Universitet och högskolor 2013 universitet universitet Kungl. Högskolan på ** Dans- och cirkushögskolan*** i i *** dramatiska högskola*** akademi för psykoterapeututbildning Teologiska högskolan, *) Enskild utbildningsanordnare. **) Ingår fr.o.m. i . ***) Bildade Stockolms konstnärliga högskola . Källa: UKÄ (2013) Universitet och högskolor. SUN- och ISCED- klassificering Svensk utbildningsnomenklatur (SUN) Svensk utbildningsnomenklatur, SUN, är en standard för klassifi- cering av enskilda utbildningar, som den utgör ett system för aggregering av utbildningar till större grupper. SUN används i såväl centrala register för officiell statistik, t.ex. i SCB:s register över befolkningens utbildning, som vid specialundersökningar. Standarden används även av företag och organisationer för registre- ring av personalens utbildning i personaladministrativa informa- tionssystem. SUN reviderades 1998–1999 med syfte att åstadkomma en anpassning till ISCED 1997 (se nedan). Detta av två skäl; dels hade ISCED 1997 anpassats till de senaste årtiondenas utveckling inom utbildningsområdet, dels skulle en anpassning av SUN komma att underlätta användningen av den nationella statistiken i internationella sammanhang. Ett annat mål med revideringen var att få ett mer hanterligt och överblickbart system för klassificering av svensk utbildning från 1950- talet och framåt. Denna version av SUN – SUN 2000 – gäller som nationell standard för utbildningsklassificering fr.o.m. juli . Den första siffran anger utbildningens innehåll på den grövsta nivån. 1 Pedagogik och lärarutbildning 2 Humaniora och konst 3 Samhällsvetenskap, juridik, handel, administration 4 Naturvetenskap, matematik och data 5 Teknik och tillverkning 6 Lant- och skogsbruk samt djursjukvård 7 Hälso- och sjukvård samt social omsorg På SUN två-siffernivå används följande indelning: 01 Bred, generell utbildning 08 Läs- och skrivinlärning för vuxna 14 Pedagogik och lärarutbildning 34 Företagsekonomi, handel och administration 38 Juridik och rättsvetenskap 42 Biologi och miljövetenskap 44 Fysik, kemi och geovetenskap 46 Matematik och övrig naturvetenskap 52 Teknik och teknisk industri 54 Material och tillverkning 58 Samhällsbyggnad och byggnadsteknik 62 Lantbruk, trädgård, skog och fiske 72 Hälso- och sjukvård 76 Socialt arbete och omsorg Källa: SCB (2000) SUN 2000. Standard för klassificering av svensk utbildning. Meddelande i sam- ordningsfrågor för officiella statistik. International Standard Classification of Education (ISCED). För att möjliggöra jämförelser mellan olika länders data krävs att de mätningar som görs utgår från gemensamma definitioner och klassifikationer. På utbildningsområdet används en klassificering som på engelska heter International Standard Classification of Education (ISCED). Den statistik som beskrivs i kapitel 4 är klassificerad enligt den ISCED-klassifikation som antogs (ISCED 1997). I den grupperas utbildningsprogram främst efter nivå och ämnesinriktning. Den svenska utbildningsnomenklaturen, SUN 2000, har anpassats till ISCED 1997. ISCED-klassificeringen har reviderats (ISCED 2011), men har inte publicerat statistik enligt denna i Education at a Glance. ISCED 5 avser utbildning på högskolenivå. Denna nivå består av utbildningar med ett mer avancerat innehåll än de utbildningar som hör hemma på nivåerna 3–4. Normalt krävs en utbildning på nivå 3A eller 3B (gymnasial nivå), alternativt en utbildning på nivå 4A (basår), för tillträde till denna nivå. För att en utbildning skall räknas hit krävs en ackumulerad, teoretisk studietid på nivå 5 om . Utbildningar på denna nivå delas upp på 5A respektive 5B. Hit räknas utbildningar med ett teoretiskt/forskarförberedande innehåll samt utbildningar som ger tillträde till yrken med krav på hög teoretisk utbildning (läkare, tandläkare, arkitekter etc.). Utbild- ningarna på denna nivå ska normalt omfatta studier men är ofta längre. Teoretiska utbildningar ingående i en sekventiell serie där en senare examen kan leda till forskarutbildning kan räknas hit. Svenska utbildningar som räknas hit är: –Högskoleutbildningar som leder till kandidat-, magister- och masterexamen (generella examina omfattande minst 180 hp). –Högskoleutbildningar som leder till konstnärlig kandidat-, magister- och masterexamen (omfattande minst 180 hp). –Högskoleutbildningar som leder till yrken med höga krav på teoretisk utbildning såsom läkare, tandläkare, sjuksköterska, civilingenjör, lärare, jurist, socionom, agronom etc. Samtliga högskolutbildningar som leder till en yrkesexamen omfattande minst 180 hp räknas hit. Hit räknas utbildningar som är av mer praktisk/yrkesförberedande karaktär. Dessa utbildningar är ofta kortare än 5A-utbildningarna och omfattar normalt 2–studier. Minimikraven är en acku- mulerad, teoretisk studietid om . Svenska utbildningar som räknas hit är: –Yrkeshögskoleutbildning om . –Högskoleutbildning som leder till högskoleexamen (generell examen 120 hp). –Högskoleutbildning som leder till konstnärlig högskoleexamen (120 hp). –Högskoleutbildning som leder till en yrkesexamen omfattande mindre än 180 poäng, (utbildning till yrkeslärare, tandhygienist, djursjukvårdare, hippolog, lantmästare, landskapsingenjör, skogs- tekniker, trädgårdsingenjör). –Folkhögskolans utbildningar till fritidsledare, dramapedagoger och kantor. –Vissa övriga eftergymnasiala studiestödsberättigande utbild- ningar, . Källa: SCB (2005) Svensk utbildning i internationell statistik 2005. s. 190, samt UKÄ (2015) Befolkningens utbildningsnivå och ekonomiska satsningar inom , Rapport 2015:2, s. 4. 1.Deltagande med väpnad styrka En utökad beslutsbefogenhet för regeringen. MiFID II och MiFIR. 3.Med fokus på kärnuppgifterna. En angelägen anpassning av Polismyndig- hetens uppgifter på djurområdet. 4.Ett svenskt tonnageskattesystem. 5.En ny svensk tullagstiftning. 6.Mer gemensamma tobaksregler. Ett genomförande av tobaksprodukt- direktivet. 7.Krav på privata aktörer i välfärden. 8.En översyn av årsredovisningslagarna. 10.Gränser i havet. 11.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2015. Kontroll, dokumentation och finansiering för ökad säkerhet. 13.Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del I. 14.Sedd, hörd och respekterad. ihälso- och sjukvården. 15.Attraktiv, innovativ och hållbar – strategi för en konkurrenskraftig jordbruks- och trädgårdsnäring. 16.Ökat värdeskapande ur immateriella tillgångar. 17.För kvalitet – Med gemensamt ansvar. 18.Lösöreköp och registerpant. 19.En ny ordning för redovisningstillsyn. 20.Trygg och effektiv utskrivning från sluten vård. 21.Mer trygghet och bättre försäkring. Del 1 + 2. Rektorn och styrkedjan. Strategi och åtgärder för säker information i staten. 24.En kommunallag för framtiden. Del A + B . 25.En ny säkerhetsskyddslag. 27.Skatt på dubbdäcksanvändning i tätort? 28.Gör – digital kompetens. 29.En yrkesinriktning inom teknik programmet. Skatt på vissa konsu- mentvaror som innehåller kemikalier. 31.Datalagring och integritet. 32.Nästa fas i e-hälsoarbetet. 33.Uppgiftslämnarservice för företagen. 34.Ett effektivare främjandeförbud i lotterilagen. 35.Service i glesbygd. 37.Översyn av lagen om skiljeförfarande. 38.Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del II. 40.Stärkt konsumentskydd på bolånemarknaden. 42.Koll på anläggningen. 43.Vägar till ett effektivare miljöarbete. 44.Arbetslöhet och ekonomiskt bistånd. 45.SÖK – statsbidrag för ökad kvalitet. Generell tillsyn, enskildas klagomål och det allmänna ombudet inom socialförsäkringen. 47.Kollektiv rättighetsförvaltning på upphovsrättsområdet. 48.Bostadsmarknaden och den ekono- miska utvecklingen. 49.Nya regler för revisorer och revision. 50.Hela lönen, . Utmaningar för ett jämställt arbetsliv. 51.Klimatförändringar och dricksvatten- försörjning. 53.The and Economic Performance. 54.Europeisk kvarstad på bankmedel. 55.Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. 56.Får vi det bättre? Om mått på livskvalitet. 57.Tillsyn över polisen och Kriminalvården. 58.EU och kommunernas bostadspolitik. 59.En ny regional planering – ökad samordning och bättre bostads- försörjning. 60.Delrapport från Sverigeförhandlingen. Ett författningsförslag om värdeåterföring. 61.Ett stärkt konsumentskydd vid telefon- försäljning. 62.UCITS V. En uppdaterad fond- lagstiftning. 63.Straffrättsliga åtgärder mot terrorismresor. 64.En fondstruktur för innovation och tillväxt. 65.Om – en antologi om digitaliseringens möjligheter. En förvaltning som håller ihop. 67.För att brott inte ska löna sig. 68.Tjänstepension – tryggandelagen och skattereglerna. 69.Ökad trygghet för hotade och förföljda personer. Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del I. Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del II. Hela lönen, . Utmaningar för ett jämställt arbetsliv. MiFID II och MiFIR. + Bilagor [2] Ett svenskt tonnageskattesystem. [4] En ny svensk tullagstiftning. Krav på privata aktörer i välfärden. Överprövning av upphandlingsmål m.m. [12] En ny ordning för redovisningstillsyn. En kommunallag för framtiden. Del A + B. Skatt på dubbdäcksanvändning i tätort? Skatt på vissa konsu- mentvaror som innehåller kemikalier. Ett effektivare främjandeförbud i lotterilagen. Bostadsmarknaden och den ekonomiska utvecklingen. The and Economic Performance. Får vi det bättre? Om mått på livskvalitet. UCITS V. En uppdaterad fondlagstiftning. Tjänstepension – tryggandelagen och skattereglerna. Ökad trygghet för hotade och förföljda personer. Deltagande med väpnad styrka i utbildning utomlands. En utökad beslutsbefogenhet för regeringen. Med fokus på kärnuppgifterna. En ange- lägen anpassning av Polismyndig- hetens uppgifter på djurområdet. En översyn av årsredovisningslagarna. [9] Lösöreköp och registerpant. Strategi och åtgärder för säker information i staten. En ny säkerhetsskyddslag. [25] Datalagring och integritet. Översyn av lagen om skiljeförfarande. [37] Myndighetsdatalag. Stärkt konsumentskydd på bolånemarknaden. Kollektiv rättighetsförvaltning på upphovsrättsområdet. Nya regler för revisorer och revision. [49] Rapport från . [52] Europeisk kvarstad på bankmedel. Tillsyn över polisen och Kriminalvården. Ett stärkt konsumentskydd vid telefonförsäljning. Straffrättsliga åtgärder mot terrorismresor. För att brott inte ska löna sig. Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2015. Kontroll, dokumentation och finansie- ring för ökad säkerhet. Vägar till ett effektivare miljöarbete. Attraktiv, innovativ och hållbar – strategi för en konkurrenskraftig jordbruks- och trädgårdsnäring. Ökat värdeskapande ur immateriella tillgångar. Gör – digital kompetens. Uppgiftslämnarservice för företagen. [33] Service i glesbygd. Klimatförändringar och dricksvatten- försörjning. EU och kommunernas bostadspolitik. En ny regional planering – ökad samordning och bättre bostads- försörjning. Delrapport från Sverigeförhandlingen. Ett författningsförslag om värdeåterföring. En fondstruktur för innovation och tillväxt. Om – en antologi om digitaliseringens möjligheter. En förvaltning som håller ihop. Mer gemensamma tobaksregler. Ett genomförande av tobaks- produktdirektivet. Sedd, hörd och respekterad. Ett ändamålsenligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården. För kvalitet – Med gemensamt ansvar. Trygg och effektiv utskrivning från sluten vård. Mer trygghet och bättre försäkring. Del 1 + 2. Nästa fas i e-hälsoarbetet. För lärande i staten. Arbetslöhet och ekonomiskt bistånd. enskildas klagomål och det allmänna ombudet inom socialförsäkringen. Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. Rektorn och styrkedjan. En yrkesinriktning inom teknik programmet. SÖK – statsbidrag för ökad kvalitet. [45] Högre utbildning . Gränser i havet.