sou · H3B346 · 2015-06-08 00:00:00 — Härigenom föreskrivs att 28 kap. 1 och 5 §§ och 32 kap. 12 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. 1 § Sekretess gäller hos Försäk- ringskassan, Pensionsmyndig- heten och domstol för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i ärende enligt lagstiftning om 1. allmän försäkring, 7.ersättning för fysioterapi, 9.annan ekonomisk förmån för enskild, eller 7.ersättning för fysioterapi, 9.annan ekonomisk förmån för enskild, eller 10.särskild sjukförsäkrings- avgift. Motsvarande sekretess gäller hos annan myndighet som har till uppgift att handlägga ärenden enligt den lagstiftning som anges i första stycket. För en myndighet som anges i 14 § gäller dock bestämmelserna där. Sekretess gäller hos och Pensions- myndigheten även i verksamhet som avser registrering av enskilda för uppgift om en enskilds personliga förhållanden som myndigheten fått från , om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs. Första och andra stycket gäller inte om annat följer av 3 §. För uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst sjuttio 5 § Sekretess gäller hos och dom- stol i ärende enligt lagstiftn- ingen om inkomstgrundad ålderspension för uppgift om 1.hur premiepensionsmedel har placerats för enskilds räkning, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider men, och 2.vad en pensionssparare har bestämt om efterlevandeskydd enligt 91 kap. socialförsäkringsbalken. Sekretessen enligt första stycket 2 gäller inte sedan pensionsspararen har avlidit. För uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst sjuttio Sekretess gäller hos Inspektionen för social- försäkringen i dess klagomåls- hantering enligt förordningen (2009:602) med instruktion för Inspektionen för socialför- säkringen endast i den utsträckn- ing som följer nedan. Får myndigheten i klagomålshanteringen en uppgift från en enskild och skulle en sekretessbestämmelse till skydd för enskildas hälsotillstånd eller andra personliga förhållande ha varit tillämplig på uppgiften hos den myndighet som klagomålet får anses avse, blir den sekretes- sbestämmelse tillämplig på uppgiften hos Inspektionen för socialförsäkringen. Sekretess gäller inte beslut i klagomålshanteringen som inne- bär att ett ärende avgörs. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i socialförsäkringsbalken Härigenom föreskrivs i fråga om socialförsäkringsbalken dels att 113 kap. 13 och 36 §§ ska upphöra att gälla, dels att 2 kap. 2 och 2 a §§, 110 kap. 31 §, 113 kap. 1, 12, 18 och 32 §§ samt 114 kap. 23 a och b §§ ska ha följande lydelse. Socialförsäkringen administreras av och samt av . Hos Försäkr- ingskassan ska det finnas ett allmänt ombud för social- försäkringen. Regeringen utser det allmänna ombudet. I inledningen av avdelningarna B-G finns bestämmelser om vilken myndighet som handlägger ärenden om förmåner som avses i den avdelningen. I inledningen av avdelningarna B-G finns bestämmelser om vilken myndighet som handlägger ärenden om förmåner som avses i den avdelningen. Hos Inspektionen för socialförsäkringen ska det finnas ett allmänt ombud för socialförsäkringen. Ombudet ska verka för tillkomsten av vägledande domstolsavgöranden Regeringen utser det allmänna avser en namngiven person när det gäller förhållanden som är av namngiven person när det gäller förhållanden som är av betyd- else för tillämpningen av denna sådana uppgifter om arbetet och arbetsförhållandena som behövs i ett ärende om arbetsskadeförsäkring. I detta kapitel finns allmänna Vidare finns bestämmelser om bestämmelser i 2 §. ändring av beslut i 3-6 §§, – ändring av beslut i 3-6 §§, beslut i 10-15 §§, beslut i 10-15 §§, –överklagande av allmän förvaltningsdomstols beslut i 16 och 17 §§, –tidsfrister för begäran av omprövning och överklagande i 19 och 20 §§, –tidsfrister för begäran av omprövning och överklagande i 19 och 20 §§, –handlingar till fel myndighet i 20 a §, och –avvisningsbeslut i 21 §. handlingar till fel myndighet i 20 a §, och – avvisningsbeslut i 21 §. 22-35 §§, och 22-36 §§, och –förmåner till efterlevande i 37-40 §§. Det allmänna ombudet får föra talan även till förmån för enskild part. ålderspension tillämpas 10-17, ålderspension tillämpas 10-18, 20, 21 och 33-36 §§. 20, 21 och 33-35 §§. Bestämmelserna om det allmänna ombudet tillämpas dock inte i fråga om beslut som avser premiepension. När det gäller överklagande av beslut om pensionsgrundande inkomst ska vad som i de första och andra styckena angivna bestämmelserna, utom 35 §, föreskrivs om och det allmänna ombudet i stället avse och det allmänna ombudet hos enligt 67 kap. 3 § skatteförfarandelagen (2011:1244). Inspektionen för socialförsäkringen får medges direktåtkomst till personuppgifter i socialförsäkringsdatabasen i den utsträckning det behövs för ändamål som anges i 9 § 1. Det allmänna ombudet för socialförsäkringen får medges direktåtkomst till personuppgifter i socialförsäkringsdatabasen i den utsträckning det behövs för ändamål som anges i 9 § 1. Denna lag träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (1980:995) om skyldighet för och att lämna uppgifter till andra myndigheter Regeringen föreskriver att 2 § förordningen (1980:995) om skyldigheten för och att lämna uppgifter till andra myndigheter ska ha följande lydelse. enskilda till domstol, det annan jämförbar lagstiftning om ekonomisk förmån för enskilda annan jämförbar lagstiftning om om sjuklön eller lagen (1993:16) ekonomisk förmån för enskilda om sjuklön eller lagen (1993:16) Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet Regeringen föreskriver att 7 b § förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet ska ha följande lydelse. effektivitetsgranskning enligt 2 § Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2003:766) om behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens administration Regeringen föreskriver att 5 a § förordningen (2003:766) om behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens administration ska ha följande lydelse. begäran lämna Inspektionen för effektivitetsgranskning enligt 2 § första stycket 1 och 2 samt 3 § som ombudet behöver för sin Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2009:602) med instruktion för Inspektionen för socialförsäkringen Regeringen föreskriver i fråga om förordningen (2009:602) med instruktion för Inspektionen för socialförsäkringen dels att 11 § ska upphöra att gälla, dels att 1–4 a, 10 och 13-21 §§ ska ha följande lydelse. uppgift att genom systemtillsyn uppgift att genom tillsyn och Tillsynen har till syfte att som granskas följer det regelverk som ska tillämpas. tillämpning av det regelverk som tillsynsobjektet ska tillämpa. Myndigheten ska utöva tillsyn verksamhet som bedrivs av verksamhet som bedrivs av 2.Pensionsmyndigheten, i de delar som inte står under tillsyn, och 3.Skatteverket, i de delar som avser beslut om pensionsgrundande inkomst. För och finns bestämmelser om skyldighet att lämna uppgifter till Inspektionen för socialförsäkringen i 5 a § förordningen (2003:766) om behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens administration. För finns motsvarande bestämmelser i 7 b § förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Myndigheten får vidare utöva Myndigheten ska i sin tillsyn Myndigheten ska verka för att brister i författning avhjälps. (2007:515) om rätt att företräda staten vid rätt att företräda staten vid domstol ska inte tillämpas på domstol ska inte tillämpas på har dock rätt att företräda det Myndigheten ska, i samband Myndigheten ska, i samband med att årsredovisningen lämnas med att årsredovisningen lämnas förordningen (2000:605) om årlig rapport, samla de viktigaste årlig rapport, samla de viktigaste rapporten ska även ingå en Myndigheten ska se till att utredda i den omfattning som deras beskaffenhet kräver. Om ett klagomål är av sådan beskaffenhet att det lämpligen bör prövas av någon annan myndighet, får myndigheten överlämna klagomålet till denna myndighet för handläggning. Klagomål får överlämnas till ombudsmän eller Justitiekanslern efter överenskommelse med dessa. Myndigheten bör lämna klaganden besked om huruvida klagomålet upptas till utredning, avvisas, avskrivs från handläggning eller överlämnas till annan enligt 16 §. Myndigheten avgör ärenden, som har sin grund i klagomål från enskilda, genom beslut, vari myndigheten får uttala sig om huruvida åtgärd av en granskad myndighet bedöms strida mot lag eller annan författning eller annars är felaktig eller olämplig. Myndigheten får meddela föreläggande mot en granskad myndighet om att redovisa planerade eller vidtagna åtgärder med anledning av tillsynsmyndighetens beslut. Det allmänna ombudet för socialförsäkringen om att det ska finnas ett allmänt ombud för socialförsäkringen hos samma lag finns bestämmelser om ombudets uppgifter. Det allmänna ombudet är ett särskilt beslutsorgan hos myndigheten. Det allmänna ombudets anställning ska begränsas till att gälla längst till och med viss tidpunkt som regeringen fastställer. Inom myndigheten ska det finnas ett kansli för det allmänna ombudet för socialförsäkringen som ansvarar för att stödja det allmänna ombudet i ombudets verksamhet. Det allmänna ombudet får bestämma att någon annan tjänsteman vid ombudets kansli får utföra ombudets arbetsuppgifter när ombudet är förhindrad att göra det. Vid längre tids förhinder ska frågan om behovet av ersättare anmälas till regeringen. Det allmänna ombudet ansvarar för sin verksamhet inför myndighetens ledning. Myndighetens ledning ansvarar inför regeringen för att det allmänna ombudet tilldelas medel och resurser i övrigt för sin verksamhet. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2009:1173) med instruktion för Regeringen föreskriver i fråga om förordningen (2009:1173) med instruktion för att 3 a § ska upphöra att gälla. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2009:1174) med instruktion för Regeringen föreskriver i fråga om förordningen (2009:1174) med instruktion för att 3 a § ska upphöra att gälla. Denna förordning träder i kraft . 2Utredningens uppdrag och arbete Utredarens uppdrag är att analysera behovet av en förstärkt tillsyn över socialförsäkringen utöver den tillsyn som utövas i dag.1 Den närmare innebörden och behovet av en reguljär tillsynsfunktion inom socialförsäkringsområdet ska analyseras. Den form av tillsyn som avses här är i första hand den som initieras utifrån enskildas klagomål och som bedrivs genom prövning av sådana klagomål eller genom inspektioner eller andra undersökningar. Utredaren ska framförallt fokusera på tillsynen över och ärendehandläggning ur ett förvaltningsrättsligt perspektiv, det vill säga den tillsyn som är nödvändig för att säkerställa att enskilda får sina ärenden prövade på ett rättssäkert sätt enligt grundläggande förvaltningsrättsliga krav. Om utredaren i sin analys kommer fram till att ett reguljärt tillsynsorgan över socialförsäkringen bör inrättas, ska utredaren föreslå hur och i vilken organisatorisk form en sådan tillsyn bör utformas. Om utredaren i sin analys kommer fram till att det inte bör inrättas ett externt tillsynsorgan utan att den befintliga tillsynen och granskningen kan förstärkas genom den hantering som myndigheterna själva står för, ska utredaren, vid behov, lämna förslag på hur hanteringen kan utvecklas ytterligare eller eventuellt bör förändras. Utredningen har fått två tilläggsdirektiv. Enligt tilläggs- direktivet som lämnades ska utredaren även överväga 1 Dir. 2013:58. Utredningens uppdrag och arbete hur det allmänna ombudet för socialförsäkringen kan ges bättre förutsättningar för att kunna fullgöra sitt uppdrag.2 Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) har på uppdrag av regeringen studerat om det allmänna ombudets roll kan förändras i syfte att stärka legitimiteten för socialförsäkringens administration (rapport 2012:11 Ett förstärkt allmänt ombud för socialförsäkringen). Med utgångspunkt i rapportens slutsatser och förslag ska utredaren genom egen analys konkretisera de förslag som anses lämpliga dels utifrån syftet att stärka och ge bättre förutsättningar för det allmänna ombudet att kunna driva fram fler vägledande avgör- anden inom socialförsäkringsområdet, dels utifrån vad utredaren i övrigt kommer att föreslå inom ramen för sitt uppdrag. Utredaren bör fokusera på frågor om ombudets resurser, dess organisatoriska placering, behov av förtydligat uppdrag och återrapporteringskrav snarare än på förvaltningsprocessrättsliga frågor. Om utredaren ser ytterligare möjligheter till hur det allmänna ombudet bör kunna stärkas ska utredaren redogöra för dessa. Utredaren ska lämna de författningsförslag som övervägandena ger anledning till. förlängdes utredningstiden till . Tilläggsdirektivet som lämnades innebär att uppdraget ska redovisas i stället för, som tidigare angetts, senast den 1 april 2015.3 Utredningens arbete påbörjades . Utredningen har haft fem möten med utredningens sakkunniga och tre möten med utredningens experter. Därutöver har utredningen besökt de direkt berörda myndigheterna , , och vid ett antal tillfällen under utredningsarbetet. Utöver de direkt berörda myndigheterna har utredningen träffat följande myndigheter och organisationer. träffade utredningen företrädare för ombudsmän (). genomfördes ett möte med det allmänna ombudet för socialförsäkringen, liksom med företrädare för LO-TCO Utredningens uppdrag och arbete träffade utredningen företrädare för Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF). Ett möte med Justitiekanslern () genomfördes också . Samma månad träffade utredningen företrädare för Handikappförbunden - HSO. Federationen mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning - Lika Unika har beretts tillfälle men avböjt att träffa utredningen. () inkom med en skrivelse till utredningen. Utredningen har löpande under utredningsarbetet samrått med företrädare för (Dir. 2010:75). Ett möte med Utredningen om fortsatt utveckling av förvaltningsprocessen (SOU 2014:76) genomfördes . Kontakter har under utredningsarbetet också tagits med Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen (SOU 2015:21), Utredningen om ansvar för försäkringsmedicinska utredningar (SOU 2015:17), (SOU 2015:43), Översyn av generalläkarfunktionen (Dir. 2014:129), (Dir. 2014:88, Utredningen om svensk social trygghet i en internationell värld (Dir. 2014:109) och med Statskontoret i myndighetens arbete med regeringsuppdrag om tillsyn (Statskontoret 2014:32). anordnades ett möte om tillsyn med polisorganisationskommittén (Ju 2010:09), miljömyndighetsutredningen (M 2013:02), översyn av generalläkarfunktionen (Fö 2014:03) och Statskontoret. Vid mötet diskuterades särskilt graden av samordning mellan utredningarna vad gäller definitionen av tillsyn och avvägningar i olika gemensamma frågeställningar. Efter detta inledande kapitel om utredningens uppdrag och arbete följer ett kapitel som innehåller en beskrivning av socialförsäkringsområdet (kapitel 3). Kapitel 4 behandlar definitionen av reguljär tillsyn, tillsynens syfte och fördelar och risker med tillsyn. Kapitel 5 ägnas åt frågan om tillsyn av statlig verksamhet och vad tillsyn är i relation till annan granskning och utvärdering av statlig verksamhet. I kapitel 6 beskrivs den befintliga tillsynen och granskningen på socialförsäkringsområdet. Utredningens uppdrag och arbete analyseras behovet av en utökad tillsyn, utöver den granskning och tillsyn som redan finns. I kapitel 8 undersöks om prövning i domstol kan fylla ett behov av självständig hantering av klagomål från enskilda. I kapitel 9 behandlas frågor om sekretess, personuppgiftsbehandling och tillgång till information. Kapitel 10 innehåller utredningens förslag för en utökad tillsyn på socialförsäkringsområdet. Kapitel 11 handlar om det allmänna ombudets funktion. I kapitel 12 presenterar utredningen förslag som gäller det allmänna ombudet. I kapitel 13 finns en kostnads- och konsekvensanalys. Slutligen innehåller kapitel 14 och 15 författningskommentarer och förslag på ikraftträdande. Socialförsäkringen är en central del av den svenska välfärden. Den är av stor betydelse för många människors personliga och ekonomiska förhållanden och den berör i princip alla. Socialförsäkringsområdet är det största statsfinansiella området i och utgör en tredjedel av de statliga utgifterna. Socialförsäkringssystemet omsluter mer än och består av nästan 50 olika förmåner.4 I det här kapitlet beskrivs kortfattat ett urval förmåner som ingår i socialförsäkringen och vem som omfattas av försäkringen utifrån reglerna i socialförsäkringsbalken. I kapitlet redogörs också kort för de myndigheter som förvaltar socialförsäkringen. Det saknas en tydlig avgränsning av socialförsäkringsområdet. Även om merparten av de förmåner som hanteras av och räknas till socialförsäkringsförmåner finns det undantag. hanterar utbetalningen av aktivitetsstödet och har hand om den frivilliga pensions- försäkringen. Ingen av dessa förmåner räknas i normalfallet till socialförsäkringen. I ett unionsrättligt perspektiv räknas dessutom vanligen förmåner vid arbetslöshet och sjukvårdsförsäkring till samma område som socialförsäkringen (social trygghet). Det gör att socialförsäkringsområdet i ett internationellt perspektiv kan omfatta även förmåner som rör sjukvård eller arbetslöshet. 4 ISF 2015:1 Årlig rapport . gäller främst när det svenska regelverket behöver samordnas med andra länders regelverk för social trygghet. Utgifterna för socialförsäkringsområdet utgör en betydande del av de statliga utgifterna. Om ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten räknas in uppgår socialförsäkringsområdet till av de totala statliga utgifterna.5 En betydande del av utgifterna är transfereringar. Även om tillsyn i första hand görs i förhållande till administrationen menar utredningen att även omfattningen på transfereringarna är relevant i sammanhanget. Tillämpningen av regelverket får nämligen större utväxling på ett område med stora transfereringar än på ett område med en mindre omslutning. Av figur 3.1a framgår det att av de totala utgifterna på socialförsäkringsområdet är transfereringar. Figur 3.1b visar att den nuvarande granskning av området som utförs av ISF utgör av dessa administrationskostnader. Det innebär att utgifterna för ISF är av de totala utgifterna för social- försäkringsområdet. Av figur 3.1 b framgår att (UO 10 och 12) står för av administrationskostnaderna på området medan ålderspensionssystemet (främst och ) utgör av administrations- kostnaderna. 5 ESV 2015:24 Utfallet för statens budget, samt egen bearbetning. Källa: ESV 2015:24 Utfallet för statens budget – del av ESV:s underlag för årsredovisning för staten 2014, samt egen bearbetning. 3.1.2Vilka myndigheter förvaltar socialförsäkringen? Förvaltningen av socialförsäkringen sköts av tre olika myndigheter. Merparten administreras av och , men socialförsäkringen administreras även av i de delar som avser ärenden om pensionsgrundande inkomst (PGI). Utredningen återkommer nedan till vilka områden inom socialförsäkringen som de enskilda myndigheterna administrerar. fanns () och de 21 försäkringskassorna. RFV var i egenskap av central förvaltningsmyndighet också ansvarig för tillsynen av de 21 försäkringskassornas administration av socialförsäkringssystemet. –2009 fanns som hade hand om en del av den allmänna pensionen (premiepensionen). var en myndighet under med uppgift att informera om valen av premiepension samt att administrera fondval och fondbyten. bildades genom en sammanslagning av delar från och hela . bildades Inspektionen för socialförsäkringen (ISF), med uppdrag att genom systemtillsyn och effektivitetsgranskning värna rättssäkerheten och effektiviteten inom socialförsäkringsområdet. I kapitel 6 beskrivs bakgrunden och ISF: s verksamhet närmare. 3.1.3Vem omfattas av den svenska socialförsäkringen? Svensk socialförsäkring byggde tidigare på principen att de personer som var bosatta i landet omfattades av försäkringen. För att en person skulle ha rätt till en förmån krävdes att han eller hon var inskriven hos . medlemskap i 1995 innebar att reglerna för försäkringstillhörighet behövde förändras då det inte längre gick att ställa krav på bosättning och inskrivning. Frågan utreddes och resultatet blev socialförsäkringslagen (1999:799), som trädde i kraft . gäller att det svenska socialförsäkringsskyddet är uppdelat i två delar: –en bosättningsbaserad försäkring och –en arbetsbaserad försäkring. Det grundläggande villkoret för att omfattas av den bosättningsbaserade försäkringen är att en person är bosatt i . Bosättningsbegreppet i socialförsäkringen överensstämmer ofta med bosättningsbegreppet i folkbokföringen, men vissa personkategorier kan vara försäkrade för bosättningsbaserade förmåner även vid utlandsvistelse. Även det omvända förhållandet finns, det vill säga att en person som är folkbokförd här inte omfattas av socialförsäkringen. De bosättningsbaserade försäkringsförmånerna utgörs av ersättningar i form av olika grundersättningar, till exempel barnbidrag, garantipension och bostadsbidrag. Det grundläggande villkoret för att vara försäkrad för den arbetsbaserade försäkringen är att personen arbetar i , antingen som anställd eller som egenföretagare. Vissa personkategorier är försäkrade för arbetsbaserade förmåner även vid arbete utanför . Även i denna del av försäkringen förekommer den omvända situationen, att en person kan arbeta i landet men ändå inte omfattas av försäkringen. arbetsbaserade förmåner är sjukpenning, arbetsskadeersättning och inkomstgrundad ålderspension.6 En person som bor eller arbetar i omfattas således i regel av den svenska socialförsäkringen. Socialförsäkringslagen upphävdes 2011 och ersattes med socialförsäkringsbalken (2010:110), men innehållsmässigt är reglerna för försäkringstillhörighet oförändrade. I socialförsäkringsbalken regleras närmare reglerna för under vilka förutsättningar en person kan vara försäkrad i och för hur . I balken anges också de regler som gäller för respektive förmån och vad som krävs för att rätt till förmånen ska föreligga. I de följande avsnitten beskrivs vilka förmåner som ingår i socialförsäkringen och vilka myndigheter som har hand om vad. Vid bedömningen av om en person är försäkrad i eller inte räcker det inte med att enbart studera socialförsäkringsbalken. För människor som bor eller arbetar inom ett annat EU-land finns det särskilda EU-förordningar att ta hänsyn till. har även ingått internationella överenskommelser med ett antal andra länder om social trygghet. 3.2Ekonomisk trygghet vid sjukdom, funktionsnedsättning och för familjer och barn. Grunden för de arbetsbaserade förmånerna som rör ekonomisk trygghet vid sjukdom, funktionsnedsättning och för familjer och barn är sjukpenninggrundande inkomst (SGI). SGI är ett beräkningsunderlag som baseras på den årliga inkomst i pengar som en person kan antas få fortlöpande från förvärvsarbete. SGI- beräkningen bestämmer i sin tur hur mycket en försäkrad kan få i ersättning givet att hon eller han uppfyller de övriga villkoren för respektive förmån. Ersättningen till de försäkrade baserat på de bosättningsbaserade förmånerna bestäms utifrån behov eller bestämda belopp. Nedan följer en beskrivning av de olika förmånerna inom området ekonomisk trygghet vid sjukdom, 1998/99:119 och vägledning 2000:2 Försäkrad i genom bosättning eller arbete. Socialförsäkringsområdet i korthet SOU 2015:46 funktionsnedsättning och för familjer med barn. Det är tillika förmåner som ligger under ISF:s granskning. Familjeförmåner: Till familjeförmånerna hör: