sou · H3B310 · 2015-02-26 00:00:00 — Det är angeläget att i angränsande zon kunna utnyttja möjligheterna till kontroll av överträdelser av framförallt epizooti- lagen (1999:657), zoonoslagstiftningen (1999:658), växtskydds- lagen (1972:318) och livsmedelslagen (2006:804) samt livsmedels- förordningen (2006:813). Enligt utredningens bedömning ryms skyddet mot smittsamma djursjukdomar och farliga livsmedel inom begreppet hälsoskydd i kombination med det regelverk som om- fattas av begreppet tullar i UNCLOS (se avsnitt 5.2). Det torde framförallt vara transporter av levande djur och livsmedel som kan komma att beröras. Ansvaret för dessa frågor ligger hos Jordbruks- verket och . och har mycket begränsade rätts- liga befogenheter inom hälsoskyddsområdet. Befogenheterna rör endast vissa informations- och kontrollåtgärder enligt lagen (2006:1570) om skydd mot internationella hot mot människors hälsa. Däremot har befogenhet att agera mot brott inom hälsoskyddsområdet. Trots att och befogenheter inom rättsområdet är begränsade, anser utredningen att det är angeläget att överväga att utsträcka dessa befogenheter till att gälla även ingripanden i angränsade zon. Genom att utvidga polislagens tillämpningsområde till den an- gränsande zonen får automatiskt samma befogen- heter i den angränsande zonen som man har inom svenskt sjö- territorium. Inrättande av en svensk angränsande zon 5.7.5Skydd av den kulturmiljön Utredningens förslag: Tillämpliga delar av kulturmiljölagen (1988:950) utsträcks till att gälla i angränsande zon. , och rättsliga befogenheter att förhindra eller ingripa mot överträdelser av tillämpliga delar av kulturmiljölagen för skydd av fornminnen utsträcks till att även gälla i den angränsande zonen. Utredningen föreslår att tillämpliga delar av de grundläggande bestäm- melserna om fornminnen i 2 kap. kulturmiljölagen (1988:950) ska gälla i den angränsande zonen, med den ansvars- och rollfördelning mellan berörda myndigheter som föreskrivs i lagen. har i betänkandet SOU 2010:91 framhållit att en sådan ändring är påkallad för att bättre skydda det värdefulla kulturarv som skrovhela vrak utgör, främst i , liksom även andra fornminnen. Syftet är att det kulturarv som finns i angränsande zon ska kunna skyddas på liknande sätt som inom Sveriges sjöterritorium. Folkrätten sätter dock vissa gränser för vilka åtgärder som är möjliga i den angränsande zonen. Även har i en skrivelse11 som överlämnats till utredningen velat uppmärksamma regeringen på svårigheterna att skydda fornlämningar, i detta fall vraket efter regalskeppet , som ligger utanför svenskt territorialhav. Då det finns stora ekonomiska värden i vraket finns risk att det plundras. Det behöver därför, enligt RAÄ, övervägas vilka åtgärder som kan vidtas för att skydda Svärdet från plundring. Ett sätt att skydda detta och andra fornminnen utanför svenskt sjöterritorium är att genom inrätt- andet av en angränsande zon utsträcka svensk jurisdiktion, i detta fall skyddsreglerna i kulturmiljölagen, till högst utan- för de svenska baslinjerna. Begreppen fornlämning, fornlämningsområde och fornfynd samt äldre kulturföremål i svensk lagstiftning motsvarar, enligt utred- ningens bedömning, det som i artikel 303 i UNCLOS benämns ”föremål av arkeologisk och historisk art”. De fornminnen som berörs är framförallt skeppsvrak som har förlist eller 11 Skydd av regalskeppet (UD 2011:01/2013/1). Inrättande av en svensk angränsande zon tidigare, samt lämningar från äldre stenålder. De senare kan , på grund av strandlinjeförskjutningar sedan stenåldern, påträffas på ner . För att kulturarvet ska ges ett nödvändigt skydd i an- gränsande zon föreslås att skyddet av fornlämningar, fornlämnings- områden och fornfynd (2 kap. 1–5 §§) samt bestämmelserna om skydd, vård och undersökning av fornlämningar och platser där fornfynd påträffats (2 kap. 6–8 §§) i kulturmiljölagen ska utsträckas till att gälla även i den angränsande zonen. Utredningen föreslår även att möjligheten i 2 kap. 9 § att meddela föreskrifter om vad allmänheten ska iaktta på sådana platser ska utvidgas på motsvar- ande sätt. I den angränsande zonen får föreskrifter som meddelas enligt lagen dock inte medföra någon inskränkning av de enligt folkrätten gällande rättigheterna till fri sjöfart i och överflygning av zonen. Föreskrifterna får inte heller inskränka andra rättigheter som följer av allmänt erkända folkrättsliga grundsatser, exempelvis dykning. Utredningen är medveten om att detta kan göra det svårare att utöva tillsyn över hur regelverket tillämpas, men bedömer att folkrätten inte tillåter att sådana permanenta före- skrifter meddelas avseende fornminnen i den angränsande zonen. Därutöver föreslår utredningen att reglerna i 2 kap. 10–25 §§ om ingrepp i fornlämning, inlösen och hittelön vid fornfynd, fyndfördel- ning, metallsökare, ansvar samt överklagande i tillämpliga delar ska gälla i den angränsande zonen. Utredningen föreslår vidare att tillämpliga delar av 5–7 kap. om skydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremål och återlämnande av kulturföremål som olagligt förts bort samt av bilaga 1 och 2 också ska gälla i den angränsande zonen. Utredningen anser att arbetsfördelningen mellan Riksantikvarie- ämbetet och länsstyrelserna vad gäller kulturmiljön bör vara den- samma i den angränsande zonen som inom sjöterritoriet. Eftersom zonen inte är länsindelad ska arbetsuppgifterna i förekommande fall fullgöras av i det län som ligger närmast forn- minnet i fråga. I uppgifter ingår att ingripa mot brott mot föreskrifter som rör fornminnen. Vid misstanke om sådant brott har en kustbevakningstjänsteman de befogenheter som följer av 1 § första stycket 9 LKP. Inrättande av en svensk angränsande zon Utredningen föreslår att , och rättsliga befogenheter att förhindra samt ingripa mot överträdelser av bestämmelser till skydd av fornminnen utökas till att gälla också i angränsande zon och på dess botten. 6Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för ekonomiska zon Som noterats i de inledande kapitlen beräknas såväl de yttre avgräns- ningslinjerna för en kuststats kontinentalsockel som för dess exklu- siva ekonomiska zon från statens baslinjer enligt FN:s havsrätts- konvention, UNCLOS. Kontinentalsockeln omfattar havsbottnen och dess underlag. Den exklusiva ekonomiska zonen omfattar vattenpelaren i havet. Dessa två maritima zoner överlappar således varandra. Om havsområdet utanför två stater med motstående eller intilligg- ande kuster inte är tillräckligt stort för att det ska vara möjligt för båda stater att hävda sin rätt till maritima zoner med 200 nautiska mils bredd är staterna enligt konventionen skyldiga att ingå avtal om avgränsningslinjer mellan sina respektive zoner. Ingenstans utanför är havsområdet tillräckligt stort för att möjliggöra svenska maritima zoner som sträcker sig 200 nau- tiska mil från de svenska baslinjerna. har ingått avtal som fastställer avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för ekonomiska zon, eller dåvarande fiske- zon, med samtliga berörda nio grannstater. Tillsammans reglerar dessa överenskommelser i princip alla delar av de yttre avgränsnings- linjerna för de svenska maritima zonerna. kan därför inte ensidigt ändra dessa avgränsningslinjer, även om de svenska bas- linjerna förändras. Avtalen har ingåtts och med olika stater, både före och efter UNCLOS tillkomst. Geografiska koordinater för enskilda punkter, som är fastställda i olika avtal, kan vara uttryckta i olika referenssystem. De linjer som krävs för att sammanbinda sådana punkter med varandra är inte helt entydiga i alla situationer. Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för ekonomiska zon SOU 2015:10 Figur 6.1 Översiktlig skiss över yttre avgränsningslinjer för Sveriges sjöterritorium och maritima zoner SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för ekonomiska zon De havsområden som är belägna utanför, och som angränsar till, kuststaternas territorialhav regleras av en särskild rättsordning främst genom bestämmelserna i och Del VI. Del V omfattar artiklarna 55–75 som reglerar kuststatens rättig- heter och jurisdiktion i dess exklusiva ekonomiska zon samt andra staters rättigheter och friheter i zonen. Begreppet exklusiv ekono- misk zon avser vattenpelaren ovanför havsbottnen och dess under- lag. Detta begrepp var en nymodighet inom havsrätten som inför- des genom UNCLOS. Artikel 57 anger att [d]en exklusiva ekonomiska zonen får inte sträcka sig utöver från de baslinjer varifrån territorialhavets bredd beräknas. Artikel 75 ålägger kuststaten att offentliggöra detaljerad informa- tion om zonens yttre begränsningslinjer och om dess avgränsning gentemot grannstater med motstående eller intilliggande kuster. Del VI omfattar artiklarna 76–85 och reglerar förhållanden som rör kuststatens kontinentalsockel. Bestämmelserna är i allt väsentligt baserade Genèvekonvention om kontinentalsockeln.1 Artikel 76 i UNCLOS anger att [e]n kuststats kontinentalsockel omfattar havsbottnen och dess under- lag i områden under vatten som sträcker sig utanför dess territorialhav i hela den naturliga förlängningen av dess landterritorium till konti- nentalrandens ytterkant eller till ett avstånd om från de baslinjer varifrån territorialhavets bredd beräknas, då kontinental- randens ytterkant inte sträcker sig ut till detta avstånd. Artikel 84 ålägger kuststaten att offentliggöra detaljerad informa- tion om kontinentalsockelns yttre begränsningslinjer och om dess avgränsning gentemot grannstater med motstående eller intilliggande kuster. 1 Convention on the Shelf, , . Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för ekonomiska zon SOU 2015:10 införde lagstiftning avseende kontinentalsockeln efter det att hade beslutat att rati- ficera kontinentalsockelkonvention3. En svensk ekonomisk zon inrättades . hade då ännu inte ratificerat UNCLOS vilket gjordes först då i tillräcklig utsträckning hade anpassat lagstiftningen efter kraven i UNCLOS. hade det emellertid funnits svenska så kallade fiskezoner5 i havsområden som senare kom att utgöra delar av ekonomiska zon och där fisket numera regleras inom ramen för EU:s gemensamma fiskeripolitik. Lagen om ekonomiska zon och dess tillhörande förord- ning tillkom alltså inte förrän efter det att kontinental- sockellagen och dess tillhörande förordning hade trätt i kraft. I mellantiden hade det svenska territorialhavet utvidgats från 4 , vilket skedde . Lagen (1966:314) om kontinentalsockeln anger i 1 § första stycket att [m]ed kontinentalsockeln förstås i denna lag havsbottnen och dess underlag inom allmänt vattenområde samt inom det havsområde utan- för territorialgräns som regeringen bestämmer i enlighet med den i dagtecknade konventionen om kon- tinentalsockeln. Lagen ska således tillämpas på havsbottnen och dess underlag både inom allmänt vattenområde, alltså inom stora delar av Sveriges sjö- territorium, och inom det havsområde utanför territorial- gräns som regeringen bestämmer. Enligt UNCLOS utgörs konti- nentalsockeln av havsbottnen och dess underlag i områden under vatten som sträcker sig utanför kuststatens territorialhav. Den svenska kontinentalsockellagen har ett större tillämpningsområde än enbart 2Lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. 3Konvention om kontinentalsockeln, (SÖ 1966:24). 4Lagen (1992:1140) om ekonomiska zon. 5Propositionen (1992/93:54) om en svensk ekonomisk zon; Förordningen (1977:642, om- tryckt 1988:850) om den svenska fiskezonens omfattning. SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för ekonomiska zon det område som definieras som kontinentalsockel enligt UNCLOS artikel 76 i och med att lagen även omfattar havsbottnen och dess underlag i de havsområden innanför territorialgränsen som beteck- nas som allmänt vatten. Allmänt vatten utgörs enligt lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde av vattenområden inom Sveriges sjöterritorium som inte ingår i fastighetsindelningen (se kapitel 7). Allmänt vatten har havsrättslig status som antingen territorial- hav eller inre vatten och utgör del av Sveriges sjöterritorium. Havsområden utanför territorialgränsen ingår inte i det svenska sjöterritoriet och har havsrättslig status som internationellt vatten. Kontinentalsockellagen är således tillämplig på havsområden som har olika havsrättslig status och som kan vara belägna både inom och utanför det svenska sjöterritoriet. Kontinentalsockellagens geografiska tillämpningsområde påverkas därför inte om den svenska territorialgränsen ändras. Förändringar i de svenska baslinjerna påverkar inte heller lagens tillämpningsområde. 6.2.2Lagen om ekonomiska zon Lagen (1992:1140) om ekonomiska zon anger i 1 § första stycket att ekonomiska zon omfattar det havsområde utanför territorial- gränsen som regeringen föreskriver. Zonen får dock inte utsträckas över en avgränsningslinje som överenskommits med annan stat eller, i avsaknad av sådan överenskommelse, över mittlinjen i förhållande till den andra staten. Lagstiftningen om ekonomiska zon (EZ) omfattar havs- områden utanför det svenska territorialhavet. Den svenska lagens definition av ekonomisk zon överensstämmer med den definition av exklusiv ekonomisk zon som anges i UNCLOS. Om den svenska territorialgränsen ändras, påverkas det geo- grafiska område där bestämmelserna i lagen om ekono- miska zon är tillämpliga. Detta ändrar dock inte möjlig- heter att reglera fisket inom ramen för den gemensamma fiskeri- politiken jämfört med vad som gäller . kan under vissa förutsättningar införa bevaranderegler avseende svenska fiskefartyg Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för ekonomiska zon SOU 2015:10 inom hela unionens vatten6, samt införa vissa miljöregler såväl i territorialhavet där har överhöghet som i den ekonomiska zonen där har jurisdiktion7. Möjligheten att införa regler enligt ovan som påverkar andra medlemsstaters fiskefartyg är inte heller beroende av om reglerna ska tillämpas i havsområden som utgör territorialhav eller ekonomisk zon. Möjligheten utgår i stället från att reglerna antingen gäller inom 12-milsgränsen8 eller i havs- områden där har överhöghet eller jurisdiktion9. I fall då vill införa regler om bevarande som också berör andra staters fiskefartyg måste dock de särskilda överenskommelser som har ingått med , och beaktas. Överens- kommelserna reglerar dessa staters tillträde till svenska havsområden och deras fiskemöjligheter där. och har tillträde in till från baslinjerna i , in till i samt och in till i Östersjön.10 Tillämpningen av lagens övriga bestämmelser kan påverkas om territorialgränsen ändras i de fall där regelverken skiljer sig åt bero- ende på om en verksamhet bedrivs utanför eller innanför terri- torialgränsen eller där olika regler gäller för tillsyn, tillstånd, avgif- ter eller böter i den ekonomiska zonen jämfört med inom sjöterri- . Texten i kontinentalsockelförordningen (1966:315) innehåller inte några uppgifter om de punkter mellan vilka avgränsningslinjen för den svenska kontinentalsockelns yttre gräns ska dras utan hänvisar i detta avseende endast till förordningen om ekonomiska zon. 6Artikel 19 i 1380/2013, artikel 46 i 850/98, artikel 26 i 2187/2005. 7Artikel 11 i 1380/2013. 8Artikel 20 i 1380/2013. 9Artikel 11 i 1380/2013. Rätten att begränsa tillträdet för andra medlemsländers fiskefartyg enligt art. 5 påverkas inte heller, eftersom möjligheten gäller ut till 12-milsgränsen, oavsett om havsområdet utgörs av territorialhav eller ekonomisk zon. 10Se bilaga 1 till (EU) 1380/2013. SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för ekonomiska zon Kontinentalsockelförordningen anger i 1 § att [l]agen (1966:314) om kontinentalsockeln äger utanför territorial- gränsen tillämpning inom de havsområden som anges i förordningen (1992:1226) om ekonomiska zon. Förordningens övriga paragrafer (2–8 §§) innehåller tillsyns-, till- stånds-, avgifts- och bötesbestämmelser. Det geografiska tillämp- ningsområdet för dessa bestämmelser påverkas inte av om baslinjerna eller territorialgränsen ändras eftersom kontinentalsockellagen även är tillämplig på allmänt vatten inom sjöterritoriet. 6.2.4Förordningen om ekonomiska zon Förordningen (1992:1226) om ekonomiska zon inleds med ett avsnitt som har rubriken ”Den ekonomiska zonens omfatt- ning”. I detta avsnitt finns det inte någon hänvisning till konti- nentalsockeln eller dess yttre avgränsningslinjer. 1 § anger att ekonomiska zon omfattar vissa havs- områden utanför Sveriges sjöterritorium och att zonen sträcker sig enligt ett stort antal uppräknade punkter från i väster till i nordost. Merparten av punkterna är angivna med koordinater. Paragrafen har inte ändrats trots att ett antal tekniskt uppdaterade avtal avseende de yttre avgränsnings- linjerna för kontinentalsockeln och för ekonomiska zon har trätt i kraft sedan dess.11 2 § i förordningen föreskriver att, för tiden till dess överens- kommelse om den ekonomiska zonens yttergräns i andra områden än de som regleras i 1 § har träffats med berörd annan stat, ska den svenska ekonomiska zonens yttergräns i vissa delar av sträcka sig intill räta linjer mellan de koordinater som är angivna i paragrafen. Inte heller denna paragraf har uppdaterats . 3–4 §§ har upphört att gälla. 5 § i förordningen anger att [v]issa avsnitt där gränsen för ekonomiska zon sammanfaller med den svenska territorialgränsen regleras särskilt i författningar om Sveriges sjöterritorium och riksgräns. 11 Förordningen (1995:951) om ändring i förordningen (1992:1226) om ekonomiska zon. Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för ekonomiska zon SOU 2015:10 Denna bestämmelse förefaller märklig i flera avseenden. Dels står det tydligt i den inledande meningen i 1 § att ”ekonomiska zon omfattar vissa havsområden utanför Sveriges sjöterritorium”, dels kan den ekonomiska zonen enligt bestämmelserna i inte ingå i Sveriges sjöterritorium. 5 § kan således inte avse den yttre avgränsningslinjen för ekonomiska zon eftersom denna linje per definition inte kan sammanfalla med territorial- gränsen eller med riksgräns. Den inre avgränsningslinjen för den ekonomiska zonen sammanfaller självfallet alltid med den svenska territorialgränsen, men det kan knappast vara detta som avses i 5 §. Paragrafen torde i stället ha tillkommit i syfte att beskriva hur de delar av avgränsningslinjen för den svenska konti- nentalsockeln som sammanfaller med avgränsningslinjen för Sveriges sjöterritorium är författningsreglerade. Enligt 6 § ska se till att den yttergräns som gäller för ekonomiska zon märks ut på sjökort som är tillgäng- liga för allmänheten. 7 § handlar om tillståndskrav för marinvetenskaplig forskning i den ekonomiska zonen. 8 § innehåller tillsynsbestämmelser för vissa verksamheter som regleras i lagen (1992:1140) om ekonomiska zon. 9 § är den enda paragraf i hela förordningen där kontinental- sockeln är omnämnd. Paragrafen är kort och upplyser endast om att [f]ör utforskning av kontinentalsockeln gäller vad som föreskrivs med stöd av lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. Utredningens förslag: Författningstexterna i kontinentalsockel- lagen (1966:314) och lagen (1992:1140) om ekonomiska zon samt i tillhörande förordningar renodlas genom att de detal- jerade bestämmelserna om respektive lags geografiska tillämp- ningsområde sammanförs i den föreslagna nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. Tabellförteckningar över koordinaterna för respektive zons yttre avgränsningslinjer biläggs den nya lagen. SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för ekonomiska zon Som framgått ovan innehåller varken lagen om kontinentalsockeln eller lagen om ekonomiska zon några punkt- eller avstånds- angivelser avseende var de yttre avgränsningslinjerna för den svenska kontinentalsockeln eller ekonomiska zon ska dras, eller några anvisningar om hur dessa linjer ska bestämmas. Båda lagarna hänvisar endast till närmare föreskrifter som utfärdas av regeringen. Kontinentalsockelförordningens nuvarande lydelse innehåller inte heller några uppgifter om den yttre avgränsningslinjen för kon- tinentalsockellagens geografiska tillämpningsområde utan hänvisar endast helt kort till EZ-förordningen. Kontinentalsockelförord- ningens tidigare lydelse i 1 § angav i generiska ordalag att lagen om kontinentalsockeln äger utanför territorialgränsen tillämpning inom det havsområde där har suveräna rättigheter över kontinen- talsockeln för dennas utforskande och för tillgodogörandet av dess naturtillgångar i enlighet med den i dag- tecknade konventionen om kontinentalsockeln. Denna text ersattes emellertid år 199212 med följande korta hänvis- ning till den då nya förordningen om ekonomiska zon de havsområden som anges i förordningen (1992:1226) om ekonomiska zon. Man tycks därvid ha bortsett från de otydligheter som skulle bli följden av denna ändring på grund av att avgränsningslinjerna för den svenska kontinentalsockellagens geografiska tillämpningsområde och för ekonomiska zon inte är identiska i alla avseenden. En sådan otydlighet är att EZ-förordningen i sin rubrik och till sitt innehåll inte på något ställe hänvisar till kontinentalsockelns om- fattning utan enbart ger intryck av att handla om avgränsningen av ekonomiska zon. I praktiken förhåller det sig dock tvärt- om eftersom de punkter och koordinater som anges i förordningen hänför sig till kontinentalsockelns avgränsningslinje, inte till avgränsningslinjen för ekonomiska zon. En annan otydlig- het är att förordningen ger intryck av att anser sig ha en kontinuerlig ekonomisk zon längs hela kusten från norska gränsen i väst till finska gränsen i norr, vilket uppenbarligen inte är fallet. 12 Förordningen (1992:1223) om ändring i kontinentalsockelförordningen (1966:315). Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för ekonomiska zon SOU 2015:10 En ytterligare otydlighet är skrivningarna i förordningens 5 § om att avgränsningslinjen för ekonomiska zon längs vissa kust- avsnitt sammanfaller med territorialgränsen. I efterhand kan det tyckas ha varit bättre om man i stället hade infört bestämmelserna om kontinentalsockelns avgränsningslinje i kontinentalsockelförordningen och angivit de avvikelser som var relevanta vid den aktuella tidpunkten i den då nya EZ-förordningen. Utformningen av lagstiftningen innebär att kontinentalsockelns avgränsningslinje är beroende och avhängig av avgränsningslinjen för den ekonomiska zonen. Utredningen anser att detta är mindre lyckat eftersom flertalet av de internationella avtal som har ingått med kringliggande och motstående grannstater har det ut- talade syftet att reglera avgränsningslinjerna för staternas konti- nentalsocklar och ingicks innan hade inrättat en ekonomisk zon. De fredsfördrag som flera av avtalen i sin tur är baserade på är också mycket gamla. I vissa fall reglerar samma avtal avgränsningslinjerna för kontinentalsockeln och/eller storleken på de svenska fiskezoner som tidigare fanns. Avgränsningslinjerna för de dåvarande svenska fiskezonerna i har senare successivt anpassats till att överensstämma med kontinentalsockelns avgränsningslinje.13 Även de svenska före detta fiskezonerna längs har i efterhand inkorporerats i ekonomiska zon. Konstruktionen kan också förmedla ett intryck av att den svenska kontinentalsockelns totala omfattning är identisk med storleken på ekonomiska zon. Ett sådant intryck är korrekt vad gäller kontinentalsockelns geografiska utbredning utanför det svenska territorialhavet, men missvisande vad gäller kontinentalsockellagens geografiska tillämpningsområde. Den kanske allvarligaste bristen är emellertid att konstruktionen felaktigt ger intrycket av att ekonomiska zon sträcker sig som ett kontinuerligt havsområde längs hela . Utredningen anser att dessa författningstexter bör ses över, ren- odlas och göras mer överskådliga vad gäller respektive lags geo- grafiska tillämpningsområde. Avgränsningslinjerna för den svenska