sou · H2B388 · 2015-01-01 00:00:00 — Det är därför viktigt att hålla sig a jour med vad som händer, bl.a. för att vara en kompetent upp- handlare av avancerade försvarssystem samt ha hög internationell kompetens inom vissa nischer för att därigenom vara en intressant samarbetspartner. förmåga att fortsättningsvis vara ett högteknologiskt land inom försvarssektorn bygger på att till- räckliga resurser avdelas kontinuerligt till forskning och utveckling (FoU). Detta gäller inte minst inom de så kallade integritetskritiska områden där det kan vara svårt att få ta del av resultat från inter- nationell forskning och teknikutveckling bl.a. på grunda av sekre- tess eller andra begränsningar i olika internationella avtal. Exempel på sådana områden är: –Cyberhot & cyberkrigföring –Informationsoperationer / Desinformation Andra områden inom FoU som är av stor vikt att ha kompetens inom och som kan få genomslag inom bland annat Luftstrids- krafterna är: –Människa – System Interaktion (MSI) –Autonomi & automatisering Det är, enligt kommittén, viktigt att ta ett helhetsgrepp inom FoU, inte minst inom luftförsvarsområdet. En ökad satsning på demon- stratorer kan skapa bättre möjligheter att nå hela vägen från icke objektsbunden forskning och teknikutveckling (FoT) till system som hanteras i Försvarsmaktens materielanskaffning. För att kunna ta detta helhetsgrepp inom hela innovationskedjan behöver såväl struktur som ekonomisk ambitionsnivå överses. Tillgången på kvalificerad personal blir av stor vikt i syfte att få ut så hög effekt som möjligt av ingående förband i det framtida luftförsvaret. Härvidlag blir frågor som rekrytering, utbildning samt träning/övning av framtida medarbetare inom luftförsvaret avgörande. En robust personalstruktur som kan motstå antagonistiska och icke-antagonistiska påfrestningar. Kommittén konstaterar att en utveckling av högteknologiska system fortsätter och planeras att fortsätta hos aktörer i vårt närområde. För att anpassa svensk förmåga att utöva luftmakt i framtiden, fordras inte bara en teknisk utveckling av egna system, utan också att ingående personal kan och förstår systemens funktion och tillämpningar. Kommittén bedömer vidare att en högre automatisering inom framtidens högteknologiska system sannolikt kommer att medföra ett minskat personalbehov för att hantera dessa, men att det kom- mer att ställas höga kompetenskrav på den resterande personalen. Kommittén konstaterar att den kvalificerade perso- nalen i det framtida luftförsvaret ska rekryteras från en grupp på arbetsmarknaden där konkurrensen sannolikt kommer att vara stor, vilket kommer att ställa stora krav hur personalförsörjnings- systemet är uppbyggt. En personalstruktur måste kunna motstå antagonistiska eller icke antagonistiska påfrestningar, varför en sådan struktur bör ha tillräcklig redundans över tiden. Kommitténs huvuduppgift är inte att beräkna framtida ekonomiska nivåer för Försvarsmakten och luftstridskrafterna. Ekonomin kan i stället ses som en restriktion i huvuduppgiften att bl.a. föreslå mål för framtida luftstridskrafter. Med tanke på utredningens studie- tidpunkt (2040) är det rimligt att i huvudsak föra principiella reso- nemang och räkna överlagsmässigt på ekonomiska nivåer och utfall. Kommittén ska enligt direktivet utgå från en i huvudsak bibehållen ekonomisk ambitionsnivå för luftförsvaret. Med denna skrivning antar kommittén att det är en ekonomisk ram som avses, inte en ambition om viss operativ förmåga. Kommittén gör vidare antagandet att en tredjedel är en representativ andel av anslaget för stridskrafterna som luftstridskrafterna kommer att tilldelas i fram- tiden och att Försvarsmakten får en årlig kompensation på en nivå motsvarande dagens (2012) Försvarsprisindex och att andelen me- del som tilldelas luftstridskrafterna är över tiden. Med de antaganden kommittén har gjort, avseende ekonomisk ram, framtida insatsmiljö och krav på förmåga vid väpnat angrepp, bedömer kommittén att en sådan luftförsvarsstruktur ekonomiskt sett ligger väsentligt över en i huvudsak bibehållen ekonomisk ambitionsnivå för luftförsvaret. En luftförsvarsstruktur för upp- giften territoriell integritet bedöms dock i stort vara möjlig att upp- nå inom ram men ned vissa begränsningar. Det finns flera osäkerheter vid ett antagande om ekonomisk nivå, särskilt på lång sikt. Vilka konsekvenser för luftstridskrafterna får det sätt på vilket Försvarsmakten, enligt kommitténs antaganden, uppnår en balans mellan uppgifter och resurser ? Kommer anslagen till Försvarsmakten att förändras, och i så fall med hur mycket och när? –En betydande omsättning av försvarsmateriel inom luftför- svarsområdet kommer att ske i vår omvärld omkring 2020– 2030. Kommer förutsättningarna att förändras avseende de krav på förmåga som kommer att kunna ställas på luftstrids- krafterna? Kommer förutsättningarna för kostnadsdelning mellan länder att förändras? –Kostnadsrelationen mellan civil och militär materiel kan komma att förändras i ett långsiktigt perspektiv. Med nuvarande system för Försvarsprisindex får inte Försvars- makten full kompensation för försvarsmaterielens snabbare kostnadsökning jämfört med annan materiel. 10 Mål för Luftförsvaret 2040 ska enligt direktivet föreslå mål för luftförsvaret bortom 2040. Kommittén har valt att redovisa mål för luftförsvaret 2040 genom att beskriva en, i kommitténs mening, avvägd och ekono- miskt realiserbar luftförsvarsstruktur samt de prioriteringar som bör ske på vägen mot målet. Strulturen är utformad efter de opera- tiva och funktionella förmågekrav som identifierats under arbetet med de olika scenariorna och insatsmiljöerna. 10.2Mål för luftförsvaret 2040 Under strukturarbetet har kommittén konstaterat att en luftför- svarstruktur som på ett rimligt sätt kan uppfylla de krav på operativ förmåga som kan ställas inom ramen för försvar mot ett väpnat an- grepp, under de förhållanden som kommittén studerat, enligt kom- mitténs mening inte kan uppfyllas inom bibehållen ekonomisk ambitionsnivå. En sådan luftförsvarsstruktur ligger väsentligt över en bibehållen ekonomisk ambitionsnivå. Kommittén bedömer att det bör finnas en grundläggande luft- försvarsförmåga av detta slag, oavsett val av militärstrategisk inrikt- ning och operativ idé enligt vad som studerats inom ramen för be- tänkandet, ifall ett väpnat angrepp ska kunna mötas på ett rimligt sätt. En mindre, men enligt kommitténs mening, avvägd och ekono- miskt realiserbar luftförsvarsstruktur bedöms kunna lösa uppgifter främst inom ramen för territoriell integritet, om än med vissa be- gränsningar. Uppgifterna handlar då bland annat om att upptäcka och avvisa flygfarkoster som kränker svenskt luftrum. Mål för Luftförsvaret 2040 struktur bör utgöra grund, och målsättning för luftstridskrafterna, för att kunna öka försvarsförmågan, om så beslutas. Man bör då vara medveten om att full effekt av sådana beslut kan ut- vecklas först efter 10–. En sådan struktur är dessutom flexibel inför olika samverkansformer för det militära försvaret. Även i den mindre strukturen bedöms luftstridskrafterna kunna delta i internationell krishantering, med lämpliga förband, i upp- gifter där de svenska förbanden kan bidra till den sammanlagda efterfrågande effekten. Under spel och analys har konstaterats att Försvarsmakten, inklusive luftstridskrafterna, är beroende av ett robust och funge- rande samhälle, även under kris och krig. Luftstridskrafterna och luftförsvaret verkar inte åtskilt från samhället i övrigt, vare sig under fred, kris eller krig. Eftersom det råder osäkerhet vilken ekonomisk ram som råder 2040, anser kommittén att det är värdefullt att för sina upp- dragsgivare beskriva vilken väg mot en, i kommitténs mening, avvägd struktur som dagens luftstridskrafter bör ta. Operativa och ekonomiska avvägningar kring försvarsmaktens uppgifter och re- surser torde ske efter hand hela vägen fram till studietidpunkten . Kommittén har studerat ett antal områden inom luftförsvaret som interagerar på ett komplicerat sätt. Kommittén har därför valt att ur kapitel 9 Överväganden, lyfta fram ett antal förslag till utveckling av luftstridskrafterna som underlättar att successivt nå en förbättrad luftförsvarsförmåga. Förslagen anges i två prioriteringsnivåer. Prioritet 1 är, enligt kom- mitténs bedömning, de åtgärder som, när ekonomin så medger, bör prioriteras i första hand. Mål för Luftförsvaret 2040 Det är av stor betydelse för luftförsvaret av samhället, Försvars- makten och luftstridskrafternas egna förband att tidig förvarning kan ske. Det ökar samhällets och Försvarsmaktens förmåga till skydd och att komma till verkan. Luftstridskrafterna har en viktig roll tillsammans med Försvarsmakten i övrigt. En korrekt omvärldsuppfattning är avgörande för att få full effekt med det framtida luftförsvarets verkanssystem. Flera av de luftfarkoster som är under utveckling har konstru- erats på ett sätt som innebär att det ställer mycket stora krav på framtidens sensorsystem som ska kunna upptäcka dem. Därför be- dömer kommittén att framtidens utmaning sannolikt ligger i att det blir mer komplext att skapa en komplett luftlägesbild, då smyg- tekniken utvecklas vidare. Ett hotanpassat skydd av flygbaserna Flygande system är, som historien har visat , mest sår- bara på marken. De måste starta och landa från känd flygbas/flyg- plats. Hotet från långräckviddiga precessionsvapen gör att denna sårbarhet ökar. Skyddet av flygbaserna måste därför förstärkas, både mot luft- och markhot. En förmåga mot luftmål på större avstånd än Luftvärn kan ge ett uthålligt skydd mot ett lufthot och kan verka flexibelt över ytan och mot mål på olika avstånd. Behovet av skydd mot lufthot finns förutom inom luftstridskrafterna, i Försvarsmak- ten i övrigt och i samhället som helhet. Luftvärnet behöver säkra förmågan att bekämpa luftmål på be- tydligt längre avstånd än . Mål för Luftförsvaret 2040 Ett operativt relevant stridsflygsystem Ett stridsflygsystems taktiska och operativa värde är en konsekvens av säkerhetspolitiska vägval, strategiska och operativa koncept samt inte minst av tekniska och systemmässiga förutsättningar. Det är därför viktigt att kontinuerligt följa hotutvecklingen inom detta område och att fortlöpande göra bedömningar om befintliga strids- flygsystem är operativt relevanta. Betydelsen av cyberrymden som en arena för att påverka en mot- ståndare är påtaglig och kommer bli viktigare i takt med att samhället blir mer beroende av datorer och kommunikationer mel- lan dessa och människor som användare i olika avseenden. Kunskap och förmåga inom detta område är viktigt för att kunna möta högt ställda krav. En balans mellan flygplattformar och vapen Behovet av långräckviddiga vapensystem, exempelvis jaktrobotar, ökar drastiskt i en krigssituation. Det måste finnas en balans mellan antalet vapen, vapenverkan och antalet stridsflygplan utgående från operativ inriktning. Försvar mot ballistiska robotar och kryssningsrobotar Behovet av skydd mot konventionella ballistiska robotar och kryss- ningsrobotar finns, förutom inom luftstridskrafterna, i Försvars- makten i övrigt och i samhället som helhet. Dessa utgör , men i allt högre utsträckning , ett så pass allvarligt hot att det måste beaktas. kommer att behöva samverka med andra stater för att skapa ett rimligt skydd mot detta hot. Ett för- svar mot konventionella ballistiska robotar och avancerade kryss- ningsrobotar kan bara ske genom samarbete med andra nationer. Mål för Luftförsvaret 2040 Detta utifrån såväl kostnadsskäl som utifrån behovet att gruppera sensorer och verkansdelar över stora ytor. Ett säkert och robust ledningssystem Robusta lednings- och sambandssystem utgör en viktig grund för den sammanlagda funktionen inom luftstridskrafterna. Att säker- ställa ett robust, och inom Försvarsmakten väl balanserat gemen- samt ledningssystem, är inte bara en fråga för luftförsvaret utan är en betydelsefull komponent i det civila samhället. Tillgång på kvalificerad personal och ett robust personalsystem Tillgången på kvalificerad personal blir av stor vikt i syfte att få ut så hög effekt som möjligt av ingående förband i det framtida luft- försvaret. Härvidlag blir frågor som rekrytering, utbildning samt träning/övning av framtida medarbetare inom luftförsvaret avgö- rande. En personalstruktur måste kunna motstå antagonistiska och icke-antagonistiska påfrestningar, varför en sådan struktur bör ha en tillräcklig redundans. Ett luftvärn med kort räckvidd för bekämpning av små mål Hotet mot objekt som förläggningar och flygbaser i form av rake- ter, artillerigranater, robotar och små stridstekniska obemannade farkoster bedöms öka vilket medför ett utökat behov av sensorer och eldenheter för upptäckt och bekämpning av sådana små mål. Passiva sensorer som komplement till aktiva sensorer Passiva sensorer kommer vara ett viktigt komplement till de aktiva sensorerna och bör i större omfattning än integreras med dessa. Mål för Luftförsvaret 2040 10.4En säker och tillräcklig satsning på FoU Slutligen vill kommittén lyfta fram behovet av att FoU tillsammans med studieverksamhet och FoT (Forskning och teknikutveckling) bedrivis inom relevanta områden och i tillräcklig omfattning. För att vara en kompetent upphandlare av avancerade försvars- system samt ha hög internationell kompetens inom vissa nischer och därigenom vara en intressant samarbetspartner krävs att medel, i större omfattning än , avdelas för FoU. Speciellt viktigt är satsningar inom så kallade integritetskritiska områden. Det vill säga områden där det kan vara svårt att få ta del av resultat från internationell forskning och teknikutveckling på grund av sekretess eller andra begränsningar i olika internationella avtal. En ökad satsning på demonstratorer kan förstärka kedjan från icke objektsbunden forskning till de produkter som hanteras i för- svarets materielanskaffning. En översyn av FoU-verksamheten av- seende struktur och ekonomisk ambition bör enligt kommittén genomföras. Kommittéer ska enligt 14 och 15 §§ kommittéförordningen (1998:1474) göra en konsekvensanalys beträffande de förslag som lämnas. Om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda ska, enligt 14 § kommittéförordningen, en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt ska dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar för staten, kommuner och landsting, ska kommittén förslå en finansiering. Om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kom- munala självstyrelsen ska, enligt 15 § kommittéförordningen, kon- sekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brotts- förebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrens- förmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Kommitténs bedömning: Kommittén lämnar förslag på mål för luftförsvaret och luftstridskrafterna bortom 2040, utifrån en bi- behållen ekonomisk ambitionsnivå. Det innebär att kostnaderna och intäkterna för staten inte påverkas, utifrån dagens situation. Förslag lämnas på hur utvecklingen av luftstridskrafterna bör prioriteras vid andra ekonomiska förutsättningar. Kommittén tar inte ställning till hur utveckling och anskaff- ning av framtida system i luftstridskrafterna bör ske, utan före- slår att det bör ske utifrån gällande samverkansformer, en bedömning av omvärldsutvecklingen, inklusive hotbild, tillsam- mans med möjligheterna att finna relevanta system på mark- naden. Eventuella konsekvenser för företag och sysselsättning kan därmed inte redovisas. Det finns inte anledning att tro att kommitténs förslag i övrigt kan få några nämnvärda konsekvenser enligt vad som anges i §§ 14–15 ovan. Särskilt yttrande av () är kritiskt till ett utökat samarbete med Nato. Ur en principiell vinkel behöver vi som alliansfritt land ha en stor rörelse- frihet när det gäller samarbeten. Vi är positiva till ett utökat nordiskt samarbete. Framför allt med bilaterala avtal med varje land, det kan ge oss både ökad säkerhet och tillräckligt självbestäm- mande utan att låsa fast oss i förpliktelser som går utöver det vi anser nödvändigt. Det ser vi som fruktbart. Vi är inte heller motståndare till vissa samarbeten med enskilda Nato-länder. Däremot ser vi en stor fara i ett alltför tätt samarbete med organi- sationen Nato. utökas samarbetet mer och mer. Vi har till exempel ingått ett s.k. värdlandsavtal som gör oss mer beroende av Nato än vad som vi anser fruktbart. Framförallt innebär samarbetet att vi mer och mer anpassar oss till Nato-standard när det gäller både beväpning, samarbete och teknik. Det kan innebära att vi begränsar våra möjligheter till andra samarbeten och blir helt beroende av Nato som samarbetspartner. Då kan vi hamna i en situation där Nato dikterar villkoren och våra egna valmöjligheter begränsas kraftigt, vilket i så fall helt åsidosätter vår alliansfrihet. I praktiken blir vi alltså Nato-medlem även om vi formellt står utan- för. Vi menar att är mest betjänt av att utveckla andra samarbetsformer för att bibehålla vår alliansfrihet. Det förhållandet gäller även . är motståndare till vapenexport. Vi ser en fara i den eskalering som pågår . Fler vapen i världen ger inte automatiskt fred, tvärtom. behöver bibehålla en tillräckligt stor, modern och utvecklad vapenindustri. Det kan vi få om vi i stället utökar samarbetet med andra länder när det gäller vapen- och system- utveckling. Vapenexporten behöver vara fortsatt hårt reglerad och i första hand ska, så långt möjligt, vår vapenindustri syfta till att förse den svenska Försvarsmakten med vapensystem som är anpas- sade till våra behov. Det är dock en mycket kostsam hantering. Därför ser vi gärna ett utökat samarbete, gällande utveckling och tillverkning, riktat mot framför allt de andra nordiska länderna, och länder med liknande behov, där kostnaderna kan fördelas. Dagens situation är mycket otillfredsställande där vapenindustrin i princip dikterar villkoren och gärna bedriver stark lobbying för att öka sin försäljning. Det är dessutom inte ovanligt med korruption och mutor för att få igenom en försäljning vilket visar att hela vapen- industrin är en ganska smutsig hantering. Utvecklingen mot en mer fredlig värld går därför inte genom mer vapenexport utan genom en starkare reglering där framför allt varje enskilt lands behov av att försvara sitt eget territorium ska vara prioriterat och inte en maxi- merad vapenförsäljning. Det förhållandet anser vi bör vara väg- ledande även . En parlamentarisk kommitté ska utreda, analysera och bedöma hel- heten av och behoven inom luftförsvaret tiden . –analysera den framtida utvecklingen avseende teknik, taktik, förmågeutveckling m.m., –bedöma framtida operativa behov och förmågekrav samt –föreslå mål för luftförsvaret bortom 2040. Kommittén ska utgå från en i huvudsak bibehållen ekonomisk ambi- tionsnivå för luftförsvaret. Uppdraget ska slutredovisas . Behovet av en luftförsvarsutredning har pekat på att luftförsvaret är en mycket väsentlig del av försvarsförmåga och utgör ett viktigt element i våra internationella försvarssamarbeten (bet. 2010/11:FöU4). Luftförsvar innefattar enligt betänkandet system för att upptäcka och varna för samt bekämpa anfallande flygplan och robotar. För att upptäcka, följa och identifiera mål används främst radar och signalspaning. För bekämpning används stridsflyg och luftvärn. utnyttjas ett kvalificerat datorstöd för analys av radarbilder, över- föring av data samt ledning. Utskottet anförde i betänkandet att stridsflygsystem är mycket komplexa system med långa utvecklingstider (10–) och mycket långa livscykler (50–). Det är därför, enligt utskottets mening, viktigt att ha en långsiktig strategi för vilka förmågor be- höver och för hur anskaffningen av kostnadseffektiva system kan genomföras. Utskottet konstaterade vidare att teknikutvecklingen ständigt ger nya möjligheter. Flygsystem kan förmodligen vara både bemannade och obemannade. Få länder utvecklar egna stridsflygsystem. Utvecklingen pekar, enligt utskottets bedömning, mot en ytterligare integrering av utvecklingskapacitet och stärkt samarbete mellan länder. beslutade mot den bakgrunden att tillkännage för regeringen som sin mening att en parlamentarisk luftförsvars- utredning skulle tillsättas för att utreda vårt framtida luftförsvar (rskr. 201 0/11:232). har därefter återkommit till frågan om en luftförsvarsutredning (2011/12:FöU1). Enligt utskottet ska utred- ningen studera tiden . Utskottets uppfattning är att utredningen ska belysa helheten inom luftförsvaret men inte tak- tisk flygtransport. Utskottet erinrar om att ett beslut om uppgradering och vidare- utveckling av JAS 39 är kopplat till initiativ från regeringen till . Ett sådant riksdagsbeslut blir en förutsättning för luftförsvarsutredningen. Av betänkandet framgår vidare att den uppbyggnad och utveck- ling som luftförsvaret omfattas av måste utgöra en grund för utredningen, som ska belysa helheten och behoven i framtidens luftförsvar efter 2040. Med luftförsvaret avses flyg- stridskrafterna med bas- och stridsledningssystem samt luftvärn. anger att för analys av luftförsvaret för tiden måste en bedömning göras av de operativa behov som då kan tänkas finnas. Fördjupad analys för tiden kräver dessutom en analys av internationell förmågeutveckling. Det hand- lar bl. a. om utveckling av teknik, taktik och styrkebalanser. Enligt försvarsutskottet bör målen för luftförsvaret inklusive flyg- stridskrafterna definieras. Det bör i sin tur ligga till grund för en bedömning av framtida förmågekrav. Ett sådant arbete bör bl.a. ta sikte på en bedömd utveckling av flygstridskrafter i vårt närområde och eventuella framtida samarbeten i fråga om stridsflyg i och . En viktig uppgift för utredningen är också att göra be- dömningar av teknikutvecklingen. beslutade tillkännage för regeringen vad utskottet föreslagit om en luftförsvarsutredning (rskr. 2011/12:92). Uppdraget om luftförsvaret efter 2040 En parlamentarisk kommitté ska studera och bedöma helheten när det gäller behoven inom luftförsvaret tiden . Med luft- försvaret avses flygstridskrafterna med samtliga komponenter, samt luftvärn. Transportflyg ska inte omfattas av utredningen. Den uppbyggnad och utveckling som luftförsvaret omfattas av ska utgöra grund för kommitténs arbete. Kommittén ska beakta behovet av systembalans och god effekt inom luftförsvaret. Kommittén ska särskilt analysera och beskriva utvecklingen när det gäller –operativa behov, –internationell förmågeutveckling, inklusive stridskrafter i vårt närområde, och –möjliga samarbeten på luftförsvarsområdet i och . Kommittén bör beakta potentiell utveckling rörande t.ex. obeman- nade luftfarkoster, längre livstid för flygande plattformar och ut- vecklingen av s.k. smygteknik i förhållande till sensorutvecklingen. Utifrån kommitténs bedömning av operativa behov och för- mågekrav ska kommittén föreslå mål för luftförsvaret bortom 2040. Kommittén ska utgå från en i huvudsak bibehållen ekonomisk ambitionsnivå för luftförsvaret. Med tanke på flera osäkra variabler och det långa tidsperspek- tivet kan alternativa framtidsbilder redovisas. Samråd och redovisning av uppdraget Kommittén ska samråda med Försvarsmakten, Försvarets materiel- verk och . Kommittén ska regelbundet rapportera till (Försvarsdepartementet) om hur arbetet fortskrider. Kommittén bör överväga att presentera en rapport . Uppdraget ska slutredovisas . ska studera och bedöma helheter när det gäller behoven inom luftförsvaret tiden . Utifrån en be- dömning av operativa behov och förmågekrav ska kommittén bl.a. föreslå mål för luftförsvaret bortom 2040.