sou · H3B354 · 2015-06-09 00:00:00 — 13 § Vid handläggningen av en ansökan enligt artikel 38 i EU:s kvarstadsförordning tillämpas artikel 36.2–4 i förordningen. För säkerhet enligt artikel 38 i EU:s kvarstadsförordning gäller 2 kap. 25 § utsökningsbalken. 14 § En säkerhet enligt artikel 38.1 a i EU:s kvarstadsförordning ska prövas av domstolen om den inte är godkänd av fordringsägaren. En säkerhet i form av kontanta medel ska deponeras hos . En säkerhet enligt artikel 38.1 b i EU:s kvarstadsförordning ska prövas av om den inte är godkänd av fordringsägaren. 15 § Vid överklagande av beslut enligt 10 § eller 14 § andra stycket gäller 18 kap. utsökningsbalken. 16 § Handling som enligt EU:s kvarstadsförordning ska lämnas in till svensk domstol eller till i egenskap av behörig myndighet enligt 2 § ska vara skriven på svenska. Denna lag träder i kraft . Om inte annat följer av 6 a § ska uppgifter och handlingar i databasen gallras senast efter utgången av det kalenderår då det mål eller ärende som uppgifterna eller handlingarna hänför sig till avslutades. Uppgifter som inte kan hänföras till ett visst mål eller ärende ska gallras senast efter utgången av det kalenderår då samtliga mål och ärenden avseende den person som uppgifterna hänför sig till var avslutade.6 a §Uppgifter och handlingar i databasen som tas emot, behandlas eller överförs enligt och rådets förordning (EU) nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande lag om ändring i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i verksamhet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i verksamhet dels att 2 kap. 6 och 27 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 2 kap. 6 a §, med följande lydelse. Uppgifter och handlingar i databasen skall gallras senast efter utgången av det kalenderår då det mål eller ärende som uppgifterna eller handlingarna hänför sig till avslutades. Uppgifter som inte kan hänföras till ett visst mål eller ärende skall gallras senast efter utgången av det kalenderår då samtliga mål och ärenden avseende den person som uppgifterna hänför sig till var avslutade. skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur ska gallras senast efter att det mål eller ärende som uppgifterna eller handlingarna hänför sig till avslutades. och Säkerhetspolisen får ha direktåtkomst till uppgifter som avses i 5 § 1–7. Detsamma gäller i dess beskattningsverksamhet och i verkets handläggning enligt lagen (2007:324) om hantering av vissa borgenärsuppgifter. Vad som anges i första stycket gäller inte uppgifter som tas emot, behandlas eller överförs enligt och rådets förordning (EU) nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter direktåtkomst enligt första stycket får omfatta. Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2007:330. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) att det i lagen ska införas en ny paragraf, 34 kap. 1 a §, med följande lydelse. Under motsvarande förutsättningar som i 1 § första stycket gäller sekretess hos i mål eller ärende om informationsinhämtning enligt artikel 14 i och rådets förordning (EU) nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden Denna lag träder i kraft . förordning om redovisning av pengar som har deponerats hos länsstyrelse enligt 14 § lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s kvarstadsförordning Härigenom föreskrivs följande. Förordningen (1927:485) om nedsättning av pengar hos myndighet gäller i tillämpliga delar även pengar som har deponerats hos länsstyrelse enligt 14 § första stycket lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s kvarstadsförordning. För deposition av sådana medel får samma dagbok, konto och bankräkning användas som för nedsättning enligt lagen (1927:56) om nedsättning av pengar hos myndighet. Denna förordning träder i kraft . i förordningen (1987:452) om avgifter vid de allmänna domstolarna Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1987:452) om avgifter vid de allmänna domstolarna att kategori B av avgiftslistan i bilagan till förordningen ska ha följande lydelse. Annat tvistemål än sådant som angetts under kategori A. Ärende som avser säkerhets- Ärende som avser säkerhets- åtgärd enligt 15 kap. rättegångs- åtgärd enligt 15 kap. rättegångs- nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt för- farande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöver- och ärenden av privaträttslig natur. Mål i mark- och miljödomstol, med undantag för mål om utdömande av vite efter särskild ansökan av myndighet, mål om utdömande av tilläggsavgift enligt (1987:10) och mål för vilket avgift tas ut enligt 2 eller 3 kap. förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt Denna förordning träder i kraft . 3 Senaste lydelse 2014:256. i förordningen (1992:1094) Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1992:1094) om avgifter vid att 4 och 17 §§ ska ha följande lydelse. får begära att en sökande som ansvarar mot staten för förrättningskostnaderna förskotterar avgiften, om det kan befaras att sökanden inte betalar avgiften frivilligt i de fall den inte kan tas ut av svaranden, eller om det annars finns särskilda skäl. Förskott på förberedelseavgift eller särskild avgift får också begäras, om det är lämpligt med hänsyn till beloppets storlek. ska under målets handläggning begära att sökanden betalar de kostnader som uppkommit, om de inte har kunnat tas ut av svaranden. Vad som anges i första och andra stycket gäller inte grundavgift som tas ut i mål om verkställighet enligt och rådets förordning (EU) nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur. 4 Senaste lydelse 2007:795. För protest enligt 88 § växellagen (1932:130) eller 66 § checklagen (1932:131) och för registrering enligt 1 § lagen (1845:50 s. 1) om handel med lösören, som köparen låter i säljarens vård kvarbliva tas avgift ut enligt 9–14 §§ avgiftsförordningen (1992:191), varvid avgiftsklass 2 tillämpas. För handläggning av ärenden enligt lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer tas avgift ut med . För bevis som utfärdas av på begäran tas avgift ut enligt 20–24 §§ avgiftsförordningen, varvid avgiftsklass A tillämpas. För handläggning av ärenden enligt lagen (2011:900) om dödande av förkommen handling tas avgift ut med . För handläggning av ärenden om informationsinhämtning enligt artikel 14 i och rådets förordning (EU) nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur tas avgift ut med . Denna förordning träder i kraft . 5 Senaste lydelse 2011:984. förordning om ändring i förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet att 4 § ska ha följande lydelse. På begäran av ska sådana uppgifter lämnas ut som avses i 2 kap. 3 § 1–3 lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. På begäran av ska vidare sådana uppgifter lämnas ut som avses i 2 kap. 3 § 4, 5, 8, 10 och 11 samma lag om en person som 1.har ansökt om skuldsanering, 2.är registrerad som gäldenär hos , 3.är make eller likställd med make till den som har ansökt om skuldsanering, eller 4.är make eller likställd med make till gäldenär hos . 3.är make eller likställd med make till den som har ansökt om skuldsanering, 4.är make eller likställd med make till gäldenär hos , eller 5.omfattas av en begäran om informationsinhämtning enligt artikel 14 i och rådets förordning (EU) nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta 6 Senaste lydelse 2011:533. gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur. Denna förordning träder i kraft . i förordningen (2014:1517) om erkännande och verkställighet av vissa utländska avgöranden på privaträttens område Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2014:1517) om erkännande och verkställighet av vissa utländska avgöranden på privaträttens område att 1 och 2 §§ ska ha följande lydelse. Denna förordning innehåller bestämmelser som kompletterar 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (I-förordning), 2.rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (I-förordning), 3.konventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område jämte tillträdeskonventioner (Brysselkonventionen), 4.konventionen om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (), nr 805/2004 av om införande av en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar (förordningen om den europeiska exekutionstiteln), och nr 861/2007 av om inrättande av ett europeiskt småmålsförfarande (den euro- nr 805/2004 av om införande av en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar (förordningen om den europeiska exekutionstiteln), nr 861/2007 av om inrättande av ett europeiskt småmålsförfarande (den euro- peiska småmålsförordningen). nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur (EU:s kvarstadsförordning). Genom första stycket 1 och 2 kompletterar förordningen även avtalet mellan Europeiska gemenskapen och om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (), eftersom I-förordning och I-förordning tillämpas i förhållandet mellan och till följd av detta avtal. En ansökan som avses i 4 eller 9 § lagen (2014:912) med kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden görs i sådana fall som avses i 1.4 § första stycket den lagen till den tingsrätt i följande förteckning inom vars domsområde sökanden har sin hemvist, 2.4 § andra stycket den lagen till den tingsrätt i följande förteckning inom vars domsområde motparten har sin hemvist, och 3.9 § den lagen till den tingsrätt i följande förteckning som följer a) artikel 39.2 I-förordning, b) artikel 32.2 i Brysselkonventionen, eller c) artikel 39.2 i . En ansökan enligt 11 § lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s kvarstadsförordning görs till den tingsrätt som anges i första stycket 2. Om en sökande vid en ansökan som avses i första stycket 1 eller en motpart vid en ansökan som avses i första stycket 2 inte har sin hemvist i , görs ansökan till . Om en sökande vid en ansökan som avses i första stycket 1 eller en motpart vid en ansökan som avses i första stycket 2 eller andra stycket inte har sin hemvist i , görs ansökan till . Denna förordning träder i kraft . 2 Vårt uppdrag och arbete och rådet antog förordningen (EU) nr 655/2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur1 (i det följande benämnd kvarstadsförordningen). Förordningen ska tillämpas . En bestämmelse om viss information från medlemsstaterna ska dock tillämpas . Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att undersöka vilka kompletterande författningsbestämmelser som behövs med anledning av kvarstadsförordningen och föreslå sådana bestämmelser. I direktiven anges ett antal frågor som särskilt bör uppmärksammas, t.ex. sådana som avser metoder för inhämtande av bankkontoinformation i , delgivning av gäldenären och inledandet av verkställighetsprocessen. I direktiven framhålls vidare att rättsmedlen och frågan om vilken eller vilka domstolar som ska vara behöriga att pröva rättsmedlen enligt förordningen behöver klarläggas, liksom i vilka fall verkställande myndighet ska vara behörig. Frågor om ansvar och kostnader för översättning av handlingar, avgifter för banker, kostnader och avgifter för myndigheter, sekretess samt tillgång till och hantering av personuppgifter för de myndigheter som omfattas av förordningen behöver enligt direktiven också analyseras. Vidare konstateras att det behöver klarläggas hur förordningen samverkar med nationell rätt när ett beslut om kvarstad har meddelats i och ska verkställas här 1 EUT L 189, 27.6.2014, s. 59. Vårt uppdrag och arbete samt vilka processrättsliga frågor som kommer att regleras av nationell rätt när förordningen saknar uttrycklig reglering. I uppdraget ingår vidare att föreslå vilken myndighet eller vilka myndigheter som i lämpligen bör vara behörig myndighet respektive informationsmyndighet enligt kvarstadsförordningen. Kommittédirektiven i sin helhet finns fogade till betänkandet som bilaga 1. Kvarstadsförordningen bifogas till betänkandet som bilaga 2 (se även rättelsen i bilaga 3). Som framgår av artikel 52 i förordningen ska anta genomförandeakter (bilagor) om bl.a. fastställelse av de formulär som kvarstadsförordningen hänvisar till, t.ex. i fråga om ansökan om kvarstad och rättsmedel. Vi har under vårt arbete tagit del av de förslag till utformning av sådana genomförandeakter och förslag till instruktion för dessa akter som utarbetats av . I skrivande stund har dock den slutliga utformningen av bilagorna inte antagits. Några sådana bilagor finns följaktligen inte bifogade till betänkandet. Vårt arbete har bedrivits på sedvanligt sätt med regelbundna sammanträden med de förordnade experterna. Sammanlagt har utredningen haft åtta sammanträden. Regelbundna interna arbetsmöten har hållits mellan utredare och sekreterare. Utredningens arbete har också förts framåt tack vare täta underhandskontakter med experterna. Utredaren och sekreteraren har utöver expertsammanträden hållit externa möten med , samt och företrädare för deras medlemmar. Även i har getts möjlighet att yttra sig över våra förslag i vissa delar. Under vårt arbete har vi också utbytt erfarenheter med den arbetsgrupp som tillsatts av det finska för att utreda behovet av kompletterande finska författningsbestämmelser till kvarstadsförordningen. Vårt uppdrag och arbete Betänkandet inleds med en sammanfattning av innehållet i kvarstadsförordningen (kapitel 3). Därefter följer en kortare redogörelse för de svenska nationella bestämmelserna om kvarstad i tvistemål (kapitel 4). Våra överväganden och förslag redovisas i kapitel 5. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser behandlas i kapitel 6. I kapitel 7 redogör vi för konsekvenserna av våra förslag. Slutligen följer en författningskommentar till de lämnade lagförslagen (kapitel 8). konstaterade redan i sitt meddelande om ”effektivisering av hur domar meddelas och verkställs inom Europeiska unionen”1 att det är svårt att driva in skulder över gränserna. Kommissionen betonade vidare behovet av att på EU-nivå förbättra verkställigheten av beslut och att inrätta säkerhetsåtgärder avseende gäldenärers tillgångar. Rådet stödde denna strategi i sitt åtgärdsprogram för genomförande av principen om ömsesidigt erkännande av domar på privaträttens område2 . lade kommissionen fram en grönbok om effektivare verkställighet av domstolsavgöranden i EU3. innehöll ett initiativ till införande av ett gränsöverskridande förfarande inom EU för tillfälligt bevarande av banktillgodohavanden. I Stockholmsprogrammet , som fastställde prioriteringar för perioden –2014 på områdena frihet, säkerhet och rättvisa, uppmanade att bedöma behovet av och genomförbarheten när det gäller att föreskriva vissa interimistiska åtgärder på unionsnivå, däribland säkerhetsåtgärder, i syfte att förebygga t.ex. att tillgångar försvinner innan verkställighet av en fordran har skett, samt att lägga fram lämpliga förslag till förbättring av effektiviteten vid verkställighet av domar inom unionen avseende bankmedel som finns på bankkonton och gäldenärers tillgångar. 1EGT C 33, 31.1.1998, s. 3. 2EGT C 12, , s. 1. 3KOM(2006) 618 slutlig. Behovet av att förbättra indrivningen av skulder över gränserna underströks av som då antog ett initiativbetänkande där parlamentet uppmanade kommissionen att lägga fram ett förslag om tillfälliga åtgärder för att frysa och redovisa gäldenärers tillgångar i gränsöverskridande ärenden.4 presenterade kommissionen ett förslag till förordning om europeisk kvarstad på bankmedel.5 I motiveringen till förslaget konstaterades att en fordringsägare som vill driva in en skuld i en annan medlemsstat stöter på avsevärda problem. I synnerhet är det krångligare och dyrare och tar att erhålla interimistiska åtgärder för att bevara de tillgångar som gäldenären har utomlands. Det framhölls att detta är problematiskt, eftersom ett snabbt och smidigt genomförande av sådana interimistiska åtgärder ofta är avgörande för att gäldenären inte ska hinna avlägsna eller skingra sina tillgångar innan fordringsägaren har erhållit och verkställt en dom i sakfrågan. Det poängterades att detta är särskilt viktigt när det gäller bankkontotillgångar, eftersom dessa snabbt och enkelt kan flyttas av gäldenären från ett konto i en medlemsstat till ett konto i en annan medlemsstat för att undvika verkställighetsåtgärder. Det konstaterades vidare att fordringsägarens begränsade möjligheter att blockera en gäldenärs bankkonton utomlands för att säkra betalningen av sina fordringar leder till att många fordringsägare antingen misslyckas med att driva in sina fordringar utomlands eller inte anser det vara värt besväret att försöka och i stället skriver av dem. I kommissionens förslag identifieras följande fyra huvudproblem: 1.Det finns avsevärda skillnader mellan medlemsstaternas bestämmelser om utfärdande av förelägganden om bevarande av bankkontotillgångar. 2.I många medlemsstater är det svårt, eller omöjligt, för en fordringsägare att – utan att använda privata utredningsorgan – få information om var gäldenären har sina bankkonton. 3.Kostnaderna för att erhålla och verkställa förelägganden om bevarande av bankkontotillgångar är i gränsöverskridande situationer generellt sett högre än i inhemska ärenden. Dokument från utskottet för rättsliga frågor 2009/2169(), , föredragande (S-D/UK). 5KOM(2011) 445 slutlig. 4.Skillnaderna mellan de nationella verkställighetssystemen och förfarandenas längd är ett allvarligt problem för fordringsägare som vill verkställa rättsliga avgöranden. Kvarstadsförordningen antogs och trädde i kraft . Den ska tillämpas fullt ut . Genom kvarstadsförordningen inrättas ett självständigt europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel som är tillämpligt vid gränsöverskridande tvister på privaträttens område. Förfarandet kommer att verka oberoende av och som ett alternativ till medlemsstaternas nationella förfaranden om kvarstad. Kvarstadsförordningen består inledningsvis av 51 ingresspunkter. Därefter följer sex kapitel med sammanlagt 54 artiklar. I kapitel 1 anges förordningens syfte (artikel 1), tillämpningsområde (artikel 2) och vissa definitioner (artikel 3–4). I kapitel 2 regleras ansöknings- och beslutsförfarandet. I artikel 5 klargörs i vilka situationer en fordringsägare kan ansöka om verkställighet. I artikel 6 finns regler om domstolars behörighet och i artikel 7 anges under vilka förutsättningar ett beslut om kvarstad kan meddelas. I artikel 8 anges vissa krav i fråga om formen för och innehållet i en kvarstadsansökan och i artikel 9 finns vissa regler om bevisupptagning. I artikel 10 uppställs vissa tidsfrister inom vilka en fordringsägare som har ansökt om kvarstad innan en prövning av ärendet i sak har inletts, måste inleda en sådan prövning. Vidare framgår konsekvenserna om så inte sker. I artikel 11 slås fast att prövningen av en kvarstadsansökan ska ske ex parte, dvs. att gäldenären inte ska underrättas om ansökan eller höras innan ett kvarstadsbeslut meddelas. I artikel 12 finns bestämmelser om fordringsägarens skyldighet att ställa säkerhet. I artikel 13 regleras fordringsägarens skadeståndsansvar. Artikel 14 innehåller bestämmelser om fordringsägarens möjligheter att begära inhämtande av kontoinformation hänförlig till gäldenären och metoder för inhämtande av sådan information. I artikel 15 finns bestämmelser om ränta och kostnader. Artikel 16 reglerar hanteringen av parallella ansökningar, dvs. kvarstad begärts både enligt kvarstadsförordningen och enligt nationell rätt. I artikel 17–20 behandlas kvarstadsbeslutet, dess utformning och innehåll samt tidsfrister för att meddela ett sådant beslut. I kapitlets sista artikel, artikel 21, behandlas fordringsägarens möjlighet att överklaga ett beslut att avslå en kvarstadsansökan. Kapitel 3 (artikel 22–32) innehåller bestämmelser om bl.a. erkännande och verkställbarhet (artikel 22), verkställighet (artikel 23) och delgivning (artikel 28). I kapitel 4 finns bestämmelser om rättsmedel. I artikel 33–35 anges under vilka förutsättningar ett kvarstadsbeslut kan upphävas eller, i förekommande fall, ändras och förutsättningarna för att begränsa eller avbryta verkställigheten av ett sådant beslut. Förfarandet för detta regleras i artikel 36. Artikel 37 innehåller bestämmelser om överklagande. Artikel 38 behandlar gäldenärens möjlighet att frigöra kvarstadsbelagda bankmedel, eller avbryta verkställigheten av ett kvarstadsbeslut, genom att ställa säkerhet. Avslutningsvis behandlas i artikel 39 tredje mans rättigheter, dvs. möjlighet att invända mot ett kvarstadsbeslut eller mot verkställigheten av ett sådant beslut. Kapitel 5 innehåller allmänna bestämmelser om legalisering (artikel 40), juridiskt biträde (artikel 41), möjligheten för domstolarna att ta ut avgifter (artikel 42), bankernas möjligheter att begära ersättning för de kostnader som ett kvarstadsbeslut, eller beslut om inhämtande av kontoinformation, medför (artikel 43), myndigheters möjlighet att ta ut avgifter (artikel 44), tidsramar (artikel 45), förordningens förhållande till nationell processrätt (artikel 46), uppgiftsskydd, dvs. hanteringen av personuppgifter (artikel 47), förhållandet till vissa andra förordningar och direktiv (artikel 48) samt språk (artikel 49). Därutöver finns bestämmelser som rör genomförandet av förordningen snarare än tillämpningen (artikel 50–53). Avslutningsvis finns i kapitel 6 bestämmelser om ikraftträdande (artikel 54). Kvarstadsförordningen tillhandahåller ett i förhållande till nationella kvarstadsåtgärder alternativt unionsförfarande som gör det möjligt för fordringsägare att få ett europeiskt beslut om kvarstad på bankmedel. Syftet är enligt artikel 1 att förhindra att efterföljande verkställighet av fordringsägarens fordran äventyras genom att bankmedel överförs eller tas ut från gäldenärens bankkonto. Kvarstadsförordningen är tillämplig endast på bankmedel. Med detta avses pengar som har krediterats ett konto, oavsett valutaslag, eller liknande fordringar som avser återbetalning av pengar, t.ex. inlåning på penningmarknaden (artikel 4.3). Med bankkonto eller konto avses varje konto för bankmedel som en bank för i gäldenärens namn eller i en tredje mans namn på gäldenärens vägnar (artikel 4.1).