sou · H3B343 · 2015-04-01 00:00:00 — När en ansökan kommit in till mark- och miljödomstolen respek- tive granskas den och om det behövs begär domstolen eller in eventuella kompletteringar från sökanden.8 Om bristen är allvarlig och inte avhjälps av den som söker tillstånd kan domstolen eller avvisa ansökan. 6Miljökonsekvensbeskrivning kan också krävas i andra fall enligt 6 kap. 1–2 §§ . 7Ytterligare ett syfte med miljökonsekvensbeskrivningar anges i 6 kap. 3 § andra stycket: Syftet med en miljökonsekvensbeskrivning som berör en verksamhet som avses i lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor är också att identifiera och bedöma faktorer i verksamhetens omgivning som kan påverka säkerheten hos denna. 822 kap. 2 § och 19 kap. 5 § . att ansökningar anses vara kompletta från början och inga komplet- teringar behöver begäras.9 Om en ansökan tas upp till prövning av mark- och miljödomstolen eller ska de utfärda en kungörelse. Kungörelsen ska bl.a. innehålla en kortfattad redogörelse för ansökan och i mål om vattenverksamhet uppgift om de fastigheter som kan beröras finnas med. Det ska också framgå i vilka tidningar kallelser och andra med- delanden i målet till parterna ska införas och hur handlingarna kommer att göras tillgängliga. Mark- och miljödomstolen ska skicka ett exemplar av ansök- ningshandlingarna och av kungörelsen till , Havs- och vattenmyndigheten, Kammarkollegiet, Myndigheten för samhälls- skydd och beredskap, och den eller de berörda kom- munala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskydds- området. Handlingarna behöver dock inte skickas över, om det kan antas att det allmänna fiskeintresset eller något annat allmänt in- tresse inte berörs av verksamheten. Kungörelsen ska också skickas till berörda kommuner och andra myndigheter vars verksamhet kan beröras av ansökan.10 När det gäller ansökan som prövas av länsstyrelser eller kommu- nala nämnder ska eller nämnden genom kungörelse i ortstidning eller på annat lämpligt sätt bereda den som kan beröras av verksamheten tillfälle att yttra sig. eller nämnden ska också samråda med de statliga och kommunala myndigheter som har väsentliga intressen att bevaka i saken. Vidare ska man hålla sammanträde med den som saken angår och göra en besikt- ning på platsen om det behövs för utredningen i ärendet. Den sökande eller den som kommit med synpunkter ska få tillfälle att yttra sig.11 9Rapporten av genomförandetider och framtida resursbehov för projekt med miljöpåverkan, Ramböll 2012. 1022 kap. 4 § 1 och 2 styckena. 4 § 3 stycket avser geologisk lagring av koldioxid. 11I 19 kap. 4 § 4 punkten hänvisas i övrigt till kommunikationsbestämmelsen i 17 § förvalt- ningslagen (1986:223). I 16 kapitlet ges regler om vad tillståndsbeslut, god- kännande eller dispens kan omfatta. Ett tillstånd innebär rätt att bedriva en viss verksamhet som annars skulle vara förbjuden. Till- stånd, godkännande och dispenser får ges för begränsad tid och får förenas med villkor. En eventuell överklagan av en dom om till- stånd som gäller en A-verksamhet tar i genomsnitt 50 veckor.12 Ett överklagande av ett beslut om tillstånd som gäller en B-verksamhet tar i genomsnitt . Mål om A-verksamhet prövas av Mark- och och om B-verksamhet av en mark- och miljödomstol. Bestämmelser om vattenverksamhet och vattenanläggningar finns i 11 kap. . Av 9 § framgår att tillstånd enligt i princip krävs för all vattenverksamhet. Tillståndsprövningen för vattenverksamheter inleds i någon av de fem mark- och miljödomstolarna. Ansökan om tillstånd till mark- avvattning, dvs. vattenverksamheter som är anmälningspliktiga, och prövas efter anmälan hos tillsynsmyndigheten.13 är enligt 2 kap. 29 § miljötillsynsförordningen tillsynsmyndighet för vattenverksamhet utom sådana vattentäkter som omfattas av till- ståndsplikt som kommunen har föreskrivit enligt 9 kap. 10 § miljö- balken.14 Länsstyrelserna kan på begäran kommunfullmäktige överlåta den operativa tillsynen till en nämnd.15 Processen från samråd till beslut om tillstånd att bedriva vatten- verksamhet tar . För näringsidkaren startar processen med en förstudie som före- går samrådet. I genomsnitt tar det för en näringsidkare 12Rapporten av genomförandetider och framtida resursbehov för projekt med miljöpåverkan, Ramböll 2012. 1311 kap. 9 b § och 19 § förordningen (1998:1388) om vattenverksamhet m.m. 14SOU 2014:35, En fullödig genomgång av reglerna för vattenverksamheter m.m. ges i I vått och torrt – förslag till ändrade vattenrättsliga regler. 151 kap. 18 § och 2 kap 29 § miljötillsynsförordningen (2011:13). att färdigställa en förstudie. Om ärendet överklagas tar det i genomsnitt innan ärendet avgörs.16 7.1.3Kemiska produkter och biotekniska organismer I 14 kapitlet , Kemiska produkter och biotekniska orga- nismer, finns bestämmelser om godkännande av bekämpningsmedel. Enligt 4 § får ett kemiskt eller biologiskt bekämpningsmedel inte föras in till från ett land utanför EU eller EES, släppas ut på marknaden eller användas utan att medlet är godkänt. Enligt 10 § första stycket får ett bekämpningsmedel endast godkännas om medlet är godtagbart från hälso- och miljöskyddssynpunkt och behövs för de bekämpningsändamål som anges i kapitlet eller uppfyller förutsättningarna för godkännande enligt växtskydds- medelsdirektivet eller biociddirektivet.17 Enligt samma paragraf, andra stycket, får ett godkännande gälla i högst , eller om det finns särskilda skäl. Av förordningen om biocidprodukter som innehåller nematoder, insekter och spindeldjur18 respektive förordningen om växtskyddsmedel som innehåller nematoder, insekter eller spindeldjur19 framgår att det är Kemikalieinspektionen som prövar ansökningar om godkännande av bekämpningsmedel enligt 14 kap. 10 § . Förordningen om biocidprodukter innehåller bl.a. också närmare förutsättningar för godkännande, krav på dokumentation liksom villkor för användning av uppgifter i ärenden om godkännande av produkter som liknar godkända produkter. I förordningen finns också regler för ömsesidigt erkännande av en biocidprodukt som är godkänd eller registrerad i ett land inom EU eller EES. 16Rapporten av genomförandetider och framtida resursbehov för projekt med miljöpåverkan, Ramböll 2012. 17Av 14 kap. 2 § 5 och 6 punkterna framgår att kemiskt bekämpningsmedel är en kemisk produkt som syftar till att förebygga eller motverka att djur, växter eller mikroorga- nismer, däribland virus, förorsakar skada eller olägenhet för människors hälsa eller skada på egendom samt att biologiskt bekämpningsmedel är en bioteknisk organism som framställts särskilt för dessa ändamål. 18Förordningen (2000:338) om biocidprodukter som innehåller nematoder, insekter och spindeldjur. 19Förordningen (2006:1010) om växtskyddsmedel som innehåller nematoder, insekter eller spindeldjur. Även förordningen om växtskyddsmedel innehåller bl.a. närmare förutsättningar för godkännande och krav på dokumentation, men också regler för användning av dokumentation som getts in av andra sökande. Vid prövningen utvärderar Kemikalieinspektionen produkternas egenskaper, bland annat när det gäller farlighet för människor, djur och miljö, utifrån dokumentation som bifogas ansökan. Beslut om godkännande förenas med villkor för att und- vika effekter på människors hälsa eller oacceptabla effekter på miljön. Kemikalieinspektionen samarbetar med andra myndigheter och öv- riga EU-länder för att harmonisera och effektivisera arbetet, vilket utgår från ett EU-gemensamt regelverk. Inspektionen prövar också ansökningar om dispens för användningar av vissa kemiska produk- ter samt hanterar överklaganden.20 Regeringen beslutade om en lagrådsremiss som rör kemikalielagstiftningen.21 I lagrådsremissen föreslår regeringen änd- ringar som bör göras i med anledning av att kemi- kalieregleringen i allt väsentligt nu finns i EU-förordningar. Änd- ringarna föranleds av EU-förordningarna om bekämpningsmedel (biocidprodukter och växtskyddsmedel) och om klassificering och märkning. Kraven i EU-förordningarna innebär att bestämmelser om produktinformation och godkännande av bekämpningsmedel behöver tas bort i 14 kap. . 7.1.4Övriga tillstånd och godkännanden enligt 12 kap. , Jordbruk och annan verksamhet, innehåller regler om verksamheter av olika slag som påverkar miljön. När det gäller tillståndsgivning finns en bestämmelse i 11 § att vilthägn inte får uppföras utan tillstånd av på områden där allmänheten får färdas fritt. I 12 § regleras att regeringen får föreskriva om sådan tillståndsplikt för verksamheter eller åtgärder som kan krävas till följd av medlemskap i unionen. Bestämmelsen kan exempelvis tillämpas för att föreskriva tillståndsplikt i de fall detta föreskrivs i rättsakter från EU och det inte avser miljöfarlig verksamhet, vattenverksamhet eller någon 20Beskrivningen finns i Kemikalieinspektionens årsredovisning . 21Miljöbalken och EU:s kemikalielagstiftning, lagrådsremiss . annan verksamhet för vilken tillståndsplikt kan föreskrivas enligt annan bestämmelse i balken.22 I 13 kap. 12 § som reglerar frågor om genteknik, stadgas att det krävs tillstånd för att genomföra en avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer eller för att släppa ut en produkt som innehåller eller består av sådana organismer på marknaden. I 15 kap. finns regler om avfall och producent- ansvar. Av 7 a § 5 punkten framgår att tillstånd krävs för yrkes- mässig drift av ett insamlingssystem för återvinning och eller åter- användning av förpackningar, papper eller elektriska och elektro- niska produkter. Tillstånd behövs också enligt 7 a § 6 punkten även för yrkesmässig tappning av konsumtionsfärdig dryck i förpack- ningar gjorda av plast eller metall eller införsel till av konsumtionsfärdig dryck i sådana förpackningar. I 28 § föreskrivs att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de föreskrifter om avfall, avfallsplanering och begräns- ningar i fråga om avfallstransporter som följer av medlem- skap i Europeiska unionen. Ett exempel på sådana regler är skyldigheten att ha tillstånd för gränsöverskridande transporter för avfall.23 I 16 kap. 1 § regleras vilka myndigheter som prövar mål och ärenden enligt eller enligt föreskrifter med- delade med stöd av balken. Av paragrafen framgår att det är rege- ringen, länsstyrelserna och andra förvaltningsmyndigheter, kom- munerna, mark- och miljödomstolarna, Mark- och miljööverdom- stolen och som är sådana prövningsmyndig- heter. Nedan följer en kort beskrivning av hur tillståndsprövningen enligt balken är reglerad. 1997/98:45 Miljöbalk (del 2). 23EU-förordningen nr 1013/2006 om transport av avfall. Regeringens obligatoriska tillåtlighetsprövning enligt 17 kapitlet 1 § innebär att regeringen ska pröva om verksamheter av följande slag ska vara tillåtna: –vissa anläggningar för kärnteknisk verksamhet24 och anläggningar för att bryta uranhaltigt material eller andra ämnen som kan användas för framställning av kärnbränsle –allmänna farleder, och –viss geologisk lagring av koldioxid.25 Om det finns särskilda skäl får regeringen i ett visst fall avstå från att pröva dessa verksamheter men får också förbehålla sig rätten att pröva andra.26 I 18 kapitlet regleras vilka beslut som regeringen prövar efter överklagande och ordningen för detta. Syftet med bestämmelserna om regeringens prövning är att rege- ringen som ett grundläggande och viktigt led i prövningskedjan ska tillåtlighetspröva verksamheter som har stor påverkan på miljön eller hushållningen med naturresurser. Samma miljökrav ska gälla vid regeringens prövning som vid annan prövning enligt miljöbalken.27 Redan innan infördes låg den största delen av till- ståndsprövningen av miljöfarlig verksamhet vid länsstyrelserna (B- verksamheterna). De verksamheter som inte prövades av länsstyrel- sen prövades av (A-verksam- heterna). I och med införande lades för miljöskydd ner, medan länsstyrelserna skulle fortsätta att pröva tillståndsfrågor om miljöfarlig verksamhet i samma utsträck- ning.28 2417 kap. 1 § 1 punktens hela lydelse är 1. anläggningar för kärnteknisk verksamhet som prövas av regeringen enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. 2517 kap. 1 § 3 punktens hela lydelse är 3. geologisk lagring av koldioxid, om verksamheten inte avser lagring för forskningsändamål av mindre än koldioxid. 2617 kap. 2–3 §§ . 1997/98:45 Miljöbalk. 1997/98:45 Miljöbalk. I och med att infördes inrättades en miljöprövnings- delegation vid varje länsstyrelse. Avsikten var att prövningen hos länsstyrelserna skulle ges fastare former för att säkerställa att tillståndsprövningen vid samtliga länsstyrelser uppfyllde höga krav på rättssäkerhet. Detta skulle uppnås genom införandet av en pröv- ningsmyndighet som bestod av en erfaren jurist och en person med erfarenhet av miljöfrågor. Dessutom skulle förfarandet vid läns- styrelsen anpassas till förfarandet i domstol. Regeringen underströk att tillståndsprövningen av miljöfarlig verksamhet rörde förhållan- den av stor betydelse såväl allmänt sett som för enskilda människor och att höga krav på rättssäkerhet således borde ställas.29 I propositionen om införande resonerade regeringen om miljöprövningsdelegationernas ställning på . Rege- ringen pekade på att skulle komma att få tre officiellt erkända roller enligt : tillståndsrollen, tillsynsrollen och rollen som företrädare för det allmänna intresset bl.a. inför miljö- domstolen. Regeringen uttryckte vidare följande: bör ha tillgång till såväl kvalificerad juridisk sakkunskap som sakkunskap om miljöfrågor. Sådan sakkunskap finns redan hos länsstyrelserna. Vad som bör diskuteras är hur det inom ramen för länsstyrelseorganisationen, dvs. utan att det skapas ett helt fristående administrativt tillståndsorgan, ska kunna åstadkommas ett system, som framstår som tillräckligt självständigt och kompetent för att det ska kunna vinna ett brett förtroende. Ett förhållande som i sådana sammanhang har diskuterats är avsaknaden av regler för beslutsfattandet. Utan tydliga regler om sammansättning och kompetens i beslutsfunktionen kan det vara svårt att förutse utgången av ett ärende med anspråk på rättssäkerhet som bör ställas. Genom att reglera formerna för beslutsfattandet och lägga vikt vid den juridiska hanteringen bör en viktig källa till osäkerhet kunna elimineras. Från 21 till 12 miljöprövningsdelegationer beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att bl.a. utreda och föreslå de organisations- och för- fattningsändringar som behövdes för en ändrad instansordning för vissa mål och ärenden enligt . 1997/98:45 Miljöbalk. 2009 föreslog utredningen att prövningsmyndigheter skulle finnas vid fem länsstyrelser.30 Prövningsmyndigheterna skulle vara helt självständiga i förhållande till länsstyrelseorganisationen. I bered- ningsarbetet skulle det dock vara möjligt för en prövnings- myndighet att utnyttja kompetensen hos personalen vid läns- styrelsernas miljöavdelningar. Regeringen behandlade utredningens förslag i en proposition 2010.31 Regeringen refererade och kommenterade remissinstansernas invändningar mot miljöprövningsdelegationerna på följande vis: Vissa remissinstanser har uttryckt tveksamhet mot att låta länsstyrel- sen eller en delegation knuten till pröva B-verksamheter. Tveksamheten grundar sig i den koppling som finns mellan länsstyrel- sen och miljöprövningsdelegationen och att handläggarna på läns- styrelsen kan arbeta med tillsyn och tillståndsprövning av samma verksamhet. Som utredningen konstaterat har det inte framkommit några konkreta exempel på att vid sin tillståndsprövning tar hänsyn till några ovidkommande intressen. I och med att miljö- prövningsdelegationens ordförande och miljösakkunnige är beslutande i tillståndsärendena, utan deltagande från andra delar av , uppfylls kraven på självständighet. Det finns dock anledning att över- väga möjligheterna att inom ramen för den nuvarande organisationen ytterligare tydliggöra miljöprövningsdelegationernas och länsstyrelser- nas olika roller och åstadkomma en mer effektiv och ändamålsenlig prövningen av B-verksamheterna. Regeringen menade att antalet tillståndsärenden vid vissa delega- tioner var få vilket försvårade möjligheterna att bygga upp kompetens och att ordföranden och den miljösakkunnige ofta inte kunde arbeta med tillståndsprövning på heltid. Med en kon- centration av tillståndsprövningen av B-verksamheter till ett mindre antal miljöprövningsdelegationer skulle detta vara möjligt. Detta skulle i sin tur bidra till en mer kvalificerad och effektiv prövning. En prövning hos färre delegationer skulle också ge bättre förutsättningar för en enhetlig rättstillämpning och för att delegationerna skulle komma att få större erfarenhet av de olika typerna av verksamhet. Enligt regeringens bedömning i propositionen skulle det finnas miljöprövningsdelegationer vid sju länsstyrelser. 30SOU 2009:10, Miljöprocessen, huvudbetänkande av . 2009/10:215 Mark- och miljödomstolar. ningen resulterade dock i att miljöprövningsdelegationer inrättades vid tolv länsstyrelser.32 I förordningen om miljöprövningsdelegationerna klargörs delegationens uppgifter. Förutom att pröva ansökan om tillstånd till miljöfarlig verksamhet för B-verksamheter prövar delegationerna också bl.a. ärenden om återkallelse av tillstånd och förbud mot fortsatt verksamhet.33 Vidare prövas omprövning av tillstånd till miljöfarlig verksamhet eller ändring eller upphävande av villkor i tillstånd.34 Enligt förordningen om miljöprövningsdelegationerna ska pröv- ningen göras självständigt från roll som tillsynsmyn- dighet och företrädare av miljöintressen och andra allmänna intressen. När miljöprövningsdelegationen prövar ett ärende ska den bestå av en ordförande och en miljösakkunnig. Ordföranden ska vara jurist med domarerfarenhet och också ha särskild erfarenhet av miljöfrågor och andra frågor som behandlas i . Den miljösakkunnige ska ha en teknisk eller naturvetenskaplig utbild- ning och särskild erfarenhet av frågor om skydd för människors hälsa och miljön. Ordförandena och de miljösakkunniga utses av regeringen för en bestämd tid efter anmälan av landshövdingen.35 Miljöprövningsdelegationen ansvarar för att de ärenden som delegationen ska pröva blir tillräckligt beredda, men det är läns- styrelsen i det län där det finns en miljöprövningsdelegation som ska se till att beredningen av de ärenden som delegationen ska pröva utförs av någon som är anställd av länsstyrelsen.36 Innan miljö- prövningsdelegationen beslutar i ett ärende ska delegationen ge i det län där verksamheten bedrivs eller kan komma att bedrivas tillfälle att yttra sig. 32Av 16 § förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion framgår att det inom läns- styrelserna i , , , , , , Västra Göta- lands, , , , och ska finnas en miljöprövningsdelegation medan det i förordningen (2011:1237) om miljöprövningsdelega- tioner anges vilka län prövningsområdet för respektive omfattar. 33Förordningen (2011:1237) om miljöprövningsdelegationerna. 34För en fullständig uppräkning av delegationernas uppgifter, se 3 § förordningen (2011:1237) om miljöprövningsdelegationer. 3518 och 20 §§ förordning (2011:1237) om miljöprövningsdelegationer. 36Detta kan också göras av en anställd vid en annan länsstyrele i enlighet med 45 § förord- ningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. Miljöprövningsdelegationernas verksamhet i siffror Antalet prövningar skiljer sig mellan miljöprövningsdelegationerna, liksom vad gäller de ingående och utgående balanserna. En förkla- ring till skillnaderna mellan länen är att ärendekategorierna skiljer sig åt; vissa ärenden kräver längre handläggningstid och kan före- komma i olika utsträckning på olika länsstyrelser. *Ingående balans (som anges i årsredovisningarna ) överensstämmer inte alltid med ut - gående balans (som anges i årsredovisningen ). För dessa län används ingående balans enligt årsredovisningar i tabellen. Skillnaderna är små. **upprättade 5 ärenden, 1, 2 och 3 ärenden. ***upprättade 1 ärende, 3, 1, 3, 1. Källa: Länsstyrelsernas årsredovisningar, 2013 och 2014, I länsstyrelsernas regleringsbrev ges länsstyrelser med miljö- prövningsdelegationer i uppdrag att redovisa hanteringen av till- ståndsärenden vid delegationerna, vilka åtgärder som vidtagits för att korta handläggningstiderna samt hur de tillförda resurserna har bidragit till en effektivare hantering. I årsredovisningarna redogjorde länsstyrelserna för hur arbetet vid miljöprövningsdelegationerna hade utvecklats. gör för det samråd och den samverkan som delegationerna ska ha enligt 28 § förordningen om miljöprövningsdelegationer. Delega- tionerna har träffat en samverkansöverenskommelse och lagt fast formerna för hur samverkan ska bedrivas liksom formerna för samverkan med miljövårdsdirektörsnätverket. Delegationerna har också enats om ett beslutsstöd i form av en generell mall för tillståndsbeslut av miljötillstånd. Några länsstyrelser redovisade också eget utvecklingsarbete för att snabba upp och på andra sätt förbättra handläggningen. När det gäller handläggningstiderna har regeringen satt upp ett mål för delegationerna. Målet innebär att prövningen av en ansökan om tillstånd för miljöfarlig verksamhet enligt 9 kap. inte ska ta än från det att ärendet är komplett.37 Läns- styrelserna ska bl.a. redovisa hur man i procent uppfyllt målet. Av tabellen nedan framgår att utfallet i procent av målet ligger mellan . är utfallet mellan 32 och 100 procent.38 Källa: Länsstyrelsernas årsredovisningar, 2013 och 2014. 37Regeringsuppdrag S2011/10148/SFÖ. Flera länsstyrelser framhåller i årsredovisningarna att en orsak till att handläggningstiderna är långa är att delegationerna har fått ta över många äldre ärenden och framhåller att de ärenden som kommit in efter då de nya delegationerna startade sin verksamhet så har handläggningstiderna kortats. framhåller att en viktig orsak till att målnivåerna inte är att det i många fall krävs relativt omfattande dialog och komplettering även efter att ansökan var komplett, innan ärendena är klara för beslutsfattande. Vissa ärenden har dessutom långa samråds- processer. Några länsstyrelser hänvisar till att den resursförstärkning som följde av sammanslagningen av delegationerna var allt för knapp i förhållande till den ökade arbetsbelastningen. En annan synpunkt är att ansökningar om vindkraft – som kan stå för en stor del av prövningar – vanligtvis är komplicerade med omfattande underlag som behöver kompletteras, kompletteringar som inte sällan är årstidsberoende inventeringar. Av årsredovisningarna framgår att sju miljöprövningsdelegationer har förkortat sina handläggningstider. Som framgår av avsnitt 7.1.3 ovan är det Kemikalieinspektionen som prövar ansökningar om bekämpningsmedel. Enligt Kemikalieinspektionens regleringsbrev ska prövningen av bekämpningsmedel så långt som möjligt effektiviseras i syfte att förkorta handläggningstiderna men med bibehållande av en hög rättssäkerhet och en hög skyddsnivå för människors hälsa och miljön. Kemikalieinspektionen ska påskynda harmoniseringen av pröv- ningen inom EU för växtskyddsmedel och biocidprodukter och därmed upprätthålla avsett skydd för hälsa och miljö. –handläggningstiderna för växtskyddsmedel respektive biocidproduk- ter, –kostnaderna för handläggningen av växtskyddsmedel respektive biocidprodukter samt intäkterna uppdelat per resultatområde, –antalet inkommande respektive avslutade ärenden , och – analysera och kommentera de uppgifter och siffror som lämnas.39 I årsredovisningen framhåller Kemikalieinspektionen att man vidtagit en rad åtgärder för att prövningen av bekämpningsmedel ska vara så effektiv som möjligt utan att åsido- sätta kraven på hög rättssäkerhet och en hög skyddsnivå för människors hälsa och för miljön. Man menar dock att de vidtagna effektiviseringsåtgärderna inte har fått något tydligt genomslag . Den investering och resurser som inspektionen har lagt ner i form av utbildning av nyrekryterad personal förväntas ge effekt .