sou · H3B324d2 · 2015-03-23 00:00:00 — Förslaget bedöms i övrigt inte få några ekonomiska konsekven- ser. Eftersom protokollen ska tillkännages på den kommunala an- slagstavlan kommer det att leda till ökad transparens. 2 Enligt uppgifter från SKL fanns det 96 kvinnliga kommundirektörer och 8 kvinnliga landstingsdirektörer. kommuner och landsting en större frihet att själva bestämma över sin verksamhet. Möjligheten för nämnderna att delegera beslutanderätt till sina presidier innebär i sig inga ekonomiska eller andra konsekvenser. För det fall nämnderna väljer att utnyttja denna möjlighet kan det leda till en effektivare verksamhet och därmed kostnadsbesparingar. 19.5Breddad rekrytering till bolagsstyrelser Möjligheten att utse en minoritet av styrelseledamöter i kommunala aktiebolag på annat sätt än med proportionella val är en frivillig möjlighet för kommuner och landsting och föranleder inte några kostnader. Kravet på att i sådana fall anta riktlinjer för hur sådana styrelseledamöter ska utses kan medföra mindre administrativa kost- nader. Eftersom förslaget är frivilligt aktualiseras dock inte den kommunala finansieringsprincipen. Ett ökat antal ledamöter utan partipolitisk bakgrund kan medföra att andelen som utses med parti- politisk bakgrund blir färre. Detta kan få kommunaldemokratiska konsekvenser när det blir färre poster att fördela mellan de politiska partierna. Riktlinjerna kan behandla frågan om jämställdhet mellan kvinnor och män. Detta kan tänkas bidra till att frågan om jämställdhet upp- märksammas i rekryteringsarbetet. Andelen kvinnor i kommunala bolagstyrelser är låg. Om frågan uppmärksammas i riktlinjerna kan detta tänkas ha positiva följder för jämställdheten mellan kvinnor och män. Även frågan om integration kan tänkas beaktas i arbetet med riktlinjerna, vilket kan bidra till ökad inte- gration i samhället. 19.6.1EU-rättsliga kopplingar i en ny kommunallag Som utredningen har diskuterat i avsnitt 13 finns det både för- och nackdelar med att i kommunallagen göra kopplingar till . Utredningen har stannat vid att fördelarna överväger nackdelarna och lämnat några förslag till lagstiftning (avsnitten 13.2–13.4). Någon EU-rättslig skyldighet att införa bestämmelserna finns inte. slagen ger inte någon heltäckande reglering av vad som krävs för att kommuner och landsting ska kunna efterleva . Syftet är i stället att utifrån de behov som visats finnas skapa utgångspunkter som på den lokala nivån ger anledning till kunskapsuppbyggnad och analyser om påverkan vid tillämpningen av kommunal- lagen. Ett stadgande om att möjligheterna att utöva de kommunala be- fogenheterna kan begränsas av bestämmelserna om statsstöd ger en upplysning om att allt som är möjligt för kommuner och landsting att göra enligt kommunallagen eller annan lagstiftning som reglerar de kommunala angelägenheterna inte nödvändigtvis är fullt möjligt enligt . Den konsekvens som förslaget syftar till att upp- nå är, utöver att det utgör en startpunkt för ökad kunskap, en rätts- säkrare efterlevnad av reglerna. Det skapar tryggare och säkrare beslutsfattande. Det i sin tur medför bl.a. att angelägna projekt kan genomföras med minskad risk att fördröjas eller stoppas av kost- samma rättsliga processer. De positiva effekterna kommer också de företag som är involverade till del genom framför allt minskad risk för snedvridning av konkurrensen till följd av olagliga och otillåtna statsstöd. Förslaget i sig innebär inga ytterligare skyldigheter eller uppgifter för kommuner och landsting än vad som redan gäller . Någon budgetbelastning innebär det därför inte. Den ökade akti- vitet som utredningen förväntar sig av förslaget i form av utbildning och analys bedöms i högre grad uppvägas av kostnadsbesparingar till följd av regelefterlevnad. Ett stadgande om att kommuner och landsting inom sina be- fogenheter får tillhandahålla sådana tjänster av allmänt intresse som anges i Europeiska unionens fördrag utgör en markering om kom- munernas och landstingens betydelse för framför allt produktion av allmänna välfärdstjänster. Inte heller detta förslag innebär i sig några ytterligare skyldigheter eller uppgifter för kommuner och landsting än vad som redan gäller. Förslaget medför därför inte några kostna- der. Markeringen stärker den kommunala självstyrelsen. Förslaget om att kommuner och landsting, när de agerar på en marknad, ska verka för att uppträda konkurrensneutralt innebär i viss mån en skyldighet i den mening att förslaget kräver att kom- muner och landsting överväger och eventuellt vidtar åtgärder för att förhindra marknadsstörning. Även det förslaget syftar dock till ökad följsamhet med reglerna och torde därför innebära kost- Effekten av förbättrad konkurrensneutralitet är framför allt ett bättre fungerande näringslivsklimat som gagnar före- tagen och samhället. Vägledningsfunktionen som utredningen föreslår i avsnitt 13.5 är det enskilda förslaget bland förslagen som avser EU-frågorna som kommer att medföra beräkningsbara kostnader. Utredningen har bedömt att kostnaden för funktionen kan uppskattas till . En samlad vägledningsfunktion för stöd- frågor kommer dock att kunna betjäna många olika aktörer och inte heller bara i stödfrågor relaterade till kommunallagen. Den budget- belastning det innebär kommer därför att kunna fördelas. Även om förslaget kommer att utgöra en budgetbelastning är det utredningens bedömning att det är en samhällsekonomisk god investering att satsa på vägledning i statsstödsfrågor eftersom enskilda stödfrågor kan röra mycket stora belopp. Brister i hanteringen av stöd kan annars bli väldigt kostsamma. Vägledningsfunktionen ska lämna stöd men inte bestämma över kommuner och landsting och förslaget ligger därför väl i linje med det kommunala självstyret. Funktionen kommer också att kunna serva företag och andra aktörer som bl.a. ideella eller idéburna organisationer med saklig information. Genom utredningens förslag om utökad talerätt för juridiska per- soner kommer antalet överklaganden från denna nya medlemsgrupp att öka. Däremot uppskattar utredningen att det endast blir en marginell ökning av överklaganden genom laglighetsprövning. Före- tag som bedriver näringsverksamhet har ofta kontakt med de för- troendevalda i kommuner och landsting, företrädesvis före beslut fattas. Genom utredningens förslag får de juridiska personer som bedriver näringsverksamhet från fast driftställe i kommun och lands- ting möjlighet att överklaga kommunala beslut men utredningen förutser inte att kontakterna kommer att minska. bedömning är att de även fortsättningsvis främst kommer att verka och påverka de förtroendevalda före besluten fattas. Däremot gör utredningen den bedömningen att förvaltningsdomstolarnas pröv- ning av de kommunala beslut som överklagas av juridiska personer kan bli mer omfattande, bl.a. eftersom de juridiska personerna troligen anlitar juridisk expertis i högre grad än andra medlemmar. Det innebär också att det även för kommuner och landsting kan bli mer arbete med fler och mer komplicerade överklaganden vilket innebär ökade kostnader för dem. Genom utredningens förslag ska vissa ideella föreningar kunna överklaga kommunala beslut. Utredningen gör den bedömningen att antalet laglighetsprövningsmål inte kommer att öka genom förslaget med hänsyn till att företrädare för föreningarna redan överklagar sådana beslut. Däremot kan förslaget innebära en mindre ökning av administrationen av de inkomna laglighetsprövningsmålen då dom- stolen i vissa fall kommer att behöva begära in handlingar som styrker att ingivaren är behörig att företräda den ideella föreningen. Utredningen föreslår vidare att vissa unionsmedborgare ska få medlemskap i kommuner och landsting. Eftersom förslaget enbart torde beröra ett fåtal personer bedömer utredningen att det inte kommer att medföra några fler laglighetsprövningsmål och inte heller några ökade kostnader för förvaltningsdomstolarna. Utredningen gör bedömningen att en utvidgning av talerätten inte i sig medför ökade kostnader vare sig för stora eller små företag eftersom det är frivilligt att överklaga ett kommunalt beslut. Möjlig- heten att överklaga beslut kan dock tänkas bidra till ett bättre lokalt företagsklimat vilket är positivt för näringslivet. Utredningen har i avsnitt 14.11.10 resonerat om hur ett utvidgat medlemskap påverkar tillämpningen av likställighets- och lokalise- ringsprincipen. Utredningen har vidare föreslagit att en sådan unionsmedborgare som är bosatt men inte folkbokförd i kommunen ska få möjlighet att delta i kommunala folkomröstningar. Utredningen bedömer att inte heller detta förslag kommer att medföra några nämndvärda konsekvenser för kommuner eller landsting. 19.7.2Slopandet av begränsningen av laglighetsprövningen för vissa budgetbeslut Utredningen föreslår att de budgetbeslut, som inte kan prövas mot alla grunder vid laglighetsprövning, ska kunna bli föremål för en fullständig laglighetsprövning. Redan med nuvarande ordning kan flertalet beslut om budget få en fullständig laglighetsprövning och förslaget bedöms inte innebära annat än en marginell ökning av an- talet överklaganden. Som utredningen angett i avsnitt 14.13 är det t.ex. endast ett begränsat antal kommuner som –2012 åberopat synnerliga skäl för att inte reglera ett negativt balanskravs- resultat. Antalet varierade mellan cirka 30 och 70 kommuner . En utökad möjlighet till en fullständig laglighetsprövning innebär enligt utredningens bedömning att endast ett begränsat antal av dessa kommer att överklagas. Fler processer i domstol kan komma att innebära en viss ökad administration och kostnad för kommuner och landsting. Det kom- mer också att innebära en målökning för de allmänna förvalt- ningsdomstolarna som prövar mål om laglighetsprövning. Troligen kommer dessa mål att vara något mer komplicerade än det genom- snittliga laglighetsprövningsmålet. 19.7.3Information om hur man överklagar kommunala beslut Utredningens förslag om att det på anslagstavlan ska finnas upplys- ningar om hur man överklagar beslut enligt kommunallagen syftar till att underlätta för enskilda att överklaga kommunala beslut. För- slaget kan inledningsvis medföra vissa administrativa kostnader för kommuner och landsting, även om många redan har information om detta på sina webbplatser. Förslaget i sig kan medföra en mindre ökning av antalet överklaganden, vilket i sin tur kan medföra vissa administrativa kostnader för kommuner och landsting samt ökade kostnader för domstolarna. Exakt hur stora kostnader de ökade möjligheterna att överklaga innebär är svårt att exakt ange. Utredningen gör dock bedömning- en att dess olika förslag sammantaget medför att antalet mål om laglighetsprövning ökar i begränsad omfattning. Utredningen har begärt in bedömning i denna fråga. har anfört att styckkostnader inte beräknas specifikt för mål om laglighetsprövning. Måltypen laglighetspröv- ning ingår vid de allmänna förvaltningsdomstolarna i målkategorin övriga mål för vilken däremot styckkostnader beräknas. var styckkostnaden för övriga mål i förvaltningsrätt, vid kammarrätt och i HFD. Dom- stolsverket har vidare anfört att ett antagande om en målökning om i förhållande till målinflöde till förvaltnings- rätterna skulle innebära en ökning med omkring 160 mål och den årliga kostnadsökningen uppgår då till vid förvaltningsrätterna. Med en överklagandefrekvens om i ledet förvaltningsrätt–kammarrätt och i ledet kammarrätt– HFD skulle vidare tillströmningen enligt öka med 40 mål vid kammarrätterna och 16 mål i HFD till en sammanlagd kostnad av . Den totala årliga kostnadsökningen för Domstolar skulle enligt detta exempel kunna uppskattas till . Enligt utredningens bedömning är det inte troligt, utifrån tidigare reformer, att målökningen blir så hög. Utredningens egen under- sökning visar att av överklagandena redan sker av företrädare för föreningar och näringsidkare. Det kan därför disku- teras om målökningen kommer att uppgå till . Givet en målökning skulle den årliga totala kostnadsökningen uppskattas till . Vad gäller kostnader för den kommunala sektorn tillkommer kostnader för administrativ handläggning av överklagandeärenden. Någon exakt beräkning av omfattningen av dessa är svår att göra. Utredningen gör dock bedömningen att kostnaderna är mycket be- gränsade. 19.8Verkställighet av kommunala beslut Utredningen har haft i uppdrag att skärpa reglerna i kommunallagen för att så långt möjligt förhindra att ett beslut verkställs innan det fått laga kraft, bl.a. i de fall det finns en risk för återgång av ett be- slut som för med sig en civilrättslig bundenhet. Vid utarbetandet av förslaget till lösning har utredningen övervägt flera alternativ och stan- nat vid det som bedömts ge önskvärd effekt men med minsta ingrepp i den kommunala självstyrelsen, se avsnitt 15.6. Förslaget skapar in- citament att överväga frågan om en eventuell rättelse av verkställighet redan i samband med att ställning tas till frågan om verkställighet av beslutet. Förslaget kommer därför att kunna förebygga problem med rättelse av verkställighet. Förslaget ger tydligare spelregler för före- tag eller andra som vill ingå avtal med kommuner och landsting. Regleringen är utformad så att den ska träffa just de fall som be- dömts problematiska, dvs. beslut som verkställts i förväg men där verkställigheten inte kan rättas. Av Statskontorets rapport 2012:6 framgår att under (2006–2011) undanröjde dom- stolarna 423 beslut enligt kommunallagen, dvs. Bland dessa hade 320 verkställts innan de fått laga kraft och av dem hade 44 inte rättats. Det rör sig således om knappa tiotalet beslut som med den föreslagna regleringen inte hade bort verkställas. Konsekvenserna med en ny reglering som innebär att kommuner och landsting måste avvakta laga kraft innan de kan verkställa dessa beslut är förstås avhängig av vad besluten avser och vilka verk- ställighetsåtgärder som följer av besluten. Avsikten med förslaget är dock inte att stoppa beslut som rätteligen och efter aktivt över- vägande bör verkställas före laga kraft. till antalet potentiellt överklagbara beslut enligt kommunallagen torde dock kostnads- påverkan eller andra mät- eller bedömningsbara negativa effekter av den ändrade regleringen vara mycket begränsade. Utredningen har föreslagit att de kommunala anslagstavlorna inte längre ska vara fysiska utan i stället ska finnas på kommunernas, landstingens och kommunalförbundens webbplatser, se avsnitt 16.8 Som en komplettering till det och som en service till dem som inte har tillgång till internet ska en ökad serviceskyldighet in- föras som innebär att tillgång till innehållet på anslagstavlorna ska ges på något ställe i de kommunala lokalerna, se avsnitt 16.10. Som en följd av dessa förslag slopas kravet på kungörelser i ortstidning av fullmäktiges sammanträden, se avsnitt 16.11.2. I samband med det lagstiftningsarbete som låg till grund för kun- görande av kommunala föreskrifter genom kommunernas och lands- tingens webbplatser konstaterades att alla kommuner och landsting hade egna webbplatser.3 Den lagreglering som då infördes i 3 kap. 30 § KL innebär att kommuner och landsting i vart fall från förutsätts ha egna webbplatser. Den enkät som ut- redningen gjort visar också tydligt att de egna webbplatserna är en central kanal för att nå medborgarna med infor- mation. Att genom ett lagkrav därför formalisera det som redan sker bör enligt utredningens bedömning inte få några större kostnads- effekter även om det initialt kan medföra vissa kostnader för arbetet med den egna webbplatsen. Kommuner och landsting kommer sedan att med det ändrade förfaringssättet kunna göra besparingar i fram- för allt tid. För kommunalförbundens del kan sägas att de enligt uppgift från SCB () är 178 till antalet. Bland dessa finns de som har självständiga webbplatser och de som inte har det. Efter- som det är möjligt att uppfylla det föreslagna lagkravet genom att använda sig av någon av förbundsmedlemmarnas anslagstavlor, blir utfallet av en kostnadsanalys för förbundens del motsvarande som för kommunernas och landstingens. Det innebär att det även för dem kommer att leda till besparingar då den fysiska anslagstavlan som de förutsätts ha inte längre behöver skötas. Med en webbaserad anslagstavla på internet kommer fler per- soner, såväl fysiska som juridiska, att på ett enkelt och avgiftsfritt sätt kunna följa det kommunala beslutsfattandet. Det medför att transparensen i den kommunala verksamheten ökar. Den offentliga servicen förbättras genom ökad tillgänglighet, särskilt för dem som har långt till kommunens eller och anslags- tavlor eller har svårt att ta sig hemifrån. Förslagen innebär förbätt- ringar både för demokratin och för rättssäkerheten. 2011/12:149. munerna och landstingen innebär förslagen att handläggningen av ärenden förenklas och att kunskapsöverföring underlättas. För- slagen innebär kostnadsbesparingar för kommunsektorn. Allt detta motiverar den begränsade inskränkning i det kommunala självstyret som en reglering av anslagstavlans innehåll och därmed utformningen av webbplatserna innebär. Den utökade serviceskyldigheten som läggs på kommuner och landsting att se till att allmänheten kan ta del av innehållet på den webbaserade anslagstavlan i deras lokaler kan medföra vissa kost- nader. Storleken på kostnaderna är dock beroende av vilken nivå av service som kommunen eller väljer och vilka informa- tionskanaler som de redan använder sig av. Den normala lösningen torde bli en monitor eller en dataterminal i allmänhetens utrymmen i kommun- eller . I den mån sådana redan finns och som kan användas innebär serviceskyldigheten inte några kostnader. Om följden av lagkravet blir att kommunen eller an- skaffar teknisk utrustning kommer det förstås att innebära vissa kostnader. Med de låga priser som elektronik har bör dessa kostnader dock inte bli särskilt stora. Lagkravet innebär inte att det krävs en viss teknisk utrustning. Det räcker med att kunna ge allmänheten utskrifter av innehållet på anslagstavlan. Kostnaderna för den hanteringen torde vara än mindre och bör normalt rymmas inom den del av budgeten som täcker hanteringen av begäran om utlämnande av allmänna handlingar. 19.9.3Slopade kungörelser i ortstidning En övergång till tillkännagivanden på en webbplats i stället för bl.a. krav på publiceringar i ortstidning innebär kostnadsbesparingar för kommuner och landsting. De annonser som de är skyldiga att publicera kan genom att informationen ges via webbplatserna, begränsas till upplysningar om att information om sammanträden etc. finns tillgänglig på kommunens eller webbplats. De kostnadsbesparingar som kommuner och landsting kommer att kunna göra motsvaras av förlorade annonsintäkter för dags- Utredningen har hämtat in uppgifter om annonseringen från 36 kommuner, däribland de tre största, . I genomsnitt höll dessa kommuner åtta sammanträden i fullmäktige med en spridning från fyra till fjorton. För varje sammanträde köptes i snitt två annonser. Den totala kostnaden för annonserna varierade mellan och . Den genom- snittliga kostnaden uppgick till och kommun, de tre största borträknade då de hade betydligt högre kostnader. Med det genomsnittet och med tillägg för de tre största kommunernas kostnader uppgick de totala annonskostnaderna för samtliga kommuner 2013 till uppskattningsvis för det krav som finns i lagstiftningen på annonsering av fullmäk- tiges sammanträden. För landstingens del innebär förslagen förutom tillkännagivanden av fullmäktiges sammanträden att uppgift om protokollsjustering inte längre behöver publiceras i tidningarna utan kan tillkännages på webbplatsen. Utredningen har även hämtat in uppgifter från fyra landsting (Jämtlands-, Kronobergs-, Stockholms- och Västra ). Dessa hade fem eller sju sam- manträden och normalt sett 20 eller 30 annonser. Kost- naden för dessa varierade från till . I jämförelse med kommunerna bör kostnaderna, de två största landstingen borträknade, uppgå till högst per lands- ting och år. Med det genomsnittet och med tillägg för de två största landstingen uppgick de totala annonskostnaderna för samtliga landsting 2013 till uppskattningsvis för de krav som finns i lagstiftningen på annonsering av fullmäktiges sammanträden och justering av beslutsprotokoll. Till det kommer administrationskostnader hos kommunerna och landstingen som kommer att kunna sparas in. De kan dock vägas mot en viss ökning av administrationskostnaderna för att göra informationen tillgänglig på webbplatsen i stället. Kostnader för frivillig annonsering av information om fullmäktiges sammanträden får liksom annan fri- villig information som kommuner och landsting redan annonserar i dagspressen, finansieras av egna medel. Förslaget innebär ett visst ökat kommunalt självstyre då kommuner och landsting inte måste använda sig av viss media, dvs. lokala dagstidningar, och till de kostnader som gäller för just dessa tidningar. Det är förstås beklagligt att förslagen i denna del drabbar tid- ningsbranschen och främst dess cirka 170 s.k. betalda dagstidningar med 20 000 anställda.4 är det viktigt att understryka att behovet av och kostnaderna för annonsering måste bedömas från kommunernas, landstingens och medborgarnas perspektiv och inte från tidningsbranschens. Reglerna syftar inte till att utgöra presstöd. Den frågan får hanteras i annan ordning. I anslutning till förslagen om anslagstavlan har utredningen utöver det slopade publiceringskravet även föreslagit ett antal mindre änd- ringar. Att skyldigheten att lämna en kungörelse till ledamöterna kommer att vara en skyldighet att kalla dem innebär en mindre for- malisering av sättet att informera ledamöterna om kommande sam- manträden utan att rättssäkerheten minskar. Det är ekonomiskt effektivare och bättre för det kommunala självstyret. Det gäller även det slopade kravet på att bevis om anslagsdagen ska tecknas på beslutsprotokollen eller utfärdas särskilt. Det nya kravet att kallelse till budgetsammanträde i kommunal- förbund med förbundsdirektion ska ske i förväg är en mindre men motiverad inskränkning av det kommunala självstyret som inte torde medföra några kostnader. Upphävandet av lagen om vissa anslag på kommuns anslagstavla torde inte medföra några andra konsekvenser än en minskad regel- mängd för den kommunala sektorn eftersom lagen inte tillämpas. Ändringarna i lagen om kommunala indelningsdelegerade med bl.a. slopat krav på annonsering i ortstidning medför begränsade konsekvenser då den lagen ytterst sällan tillämpas. Lagen om finan- siell samordning av rehabiliteringsersättning torde inte tillämpas i någon omfattande utsträckning. De ändringar som föreslås innebär dock även här effektiviseringar och besparingar genom främst att tillkännagivanden inte behöver ske i varje kommun och landsting som är medlemmar i samordningsförbundet utan det räcker med att det sker på en webbplats. 4 Tidningsutgivarna (), Svensk dagspress 2012, Fakta om marknad och medier. Förslaget att de sakkunniga ska ha rätt att yttra sig på fullmäktiges sammanträden kan tänkas medföra en mycket begränsad kostnad. Förslaget att ordföranden ska utses från minoriteten är redan praxis i de flesta kommuner och landsting varför lagkravet inte bedöms medföra några nämnvärda konsekvenser för jämställdheten eller ha några andra konsekvenser. Kravet på att förslag till revisionens budget ska upprättas av fullmäktigepresidiet bedöms inte i sig medföra några kostnader. Det kan däremot stärka tilltron till den lokala demokratin. Förslaget att revisorerna inte ska kunnas utses till ledamöter i fullmäktige är ett förtydligande som berör ett fåtal revisorer och inte bedöms ha några kostnadskonsekvenser. Förslaget kan bidra till att stärka revisionens oberoende. Förslagen bedöms i övrigt inte ha några kostnadskonsekvenser. Att inskränkningar i möjligheten till fyllnadsval tas bort kan förenkla möjligheten att utse nya revisorer när någon avgår , vilket är positivt ur kommunaldemokratisk syn- vinkel. Förslagen kan ses som ett mindre ingrepp i den kommunala själv- styrelsen.