sou · H3B371 · 2015-08-04 00:00:00 — Enligt allmänna råd om tillämpningen av LVU får det bedömas från fall till fall i vilka former umgänget äger rum och hur omfattande det bör vara.81 Det är viktigt att komma ihåg att i vissa fall handlar socialnämndens ansvar inte om att bedöma och verka för ett lagom umgänge utan att på olika sätt verka för att föräldrarna överhuvudtaget ska fortsätta hålla kontakt med barnet. I andra fall kan det vara så att barnet eller den unge inte vill träffa sina föräldrar. Legitimerade psykologen och psykoterapeuten är en av få kliniska specialister som i skrift har diskuterat dessa frågor utifrån mångårig erfarenhet av handledning och utbildning i dessa frågor.82 konsaterar att i flertalet fall görs inga umgänges- bedömningar som grundar sig på ett allsidigt beslutsunderlag, så att umgänget i varje enskilt fall utformas till stöd för barnets utveckling. I många fall fastställer ett visst umgänge utan att ha förankrat villkoren med de biologiska föräldrarna vilket bäddar för konflikter. Det missgynnar barnet och försvårar en kon- struktiv samverkan mellan familjehemsföräldrarna och de bio- logiska föräldrarna. Enligt blir det placerade barnets identitetsutveckling mer sårbart om de inte får tillgång till verklighetsbaserade bilder av sina föräldrar. Utgångspunkten är således att barnets utveckling underlättas av umgänge med de biologiska föräldrarna. Enligt finns dock fem faktorer som var för sig kräver särskild uppmärksamhet när det gäller barnets behov av skydd i samband med umgänge: svår psykisk sjukdom, aktivt missbruk, kriminalitet, misshandel och gränslös sexualitet. 80JO beslut med dnr 413-2009. 81SOSFS 1997:15 s. 71. 82Körner E (2005) s. 201 ff. Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd En central punkt i umgängesbedömningen är vad som de facto begränsar föräldraförmågan hos mamman respektive pappan. behöver överväga vilka stödinsatser föräldrarna behöver, exempelvis en kontaktperson som medverkar vid um- gänget. Det är också viktigt att undersöka vilka resurspersoner i barnets nätverk som kan finnas till hands i det enskilda fallet. Enligt är umgängesbedömningar ”färskvara” och måste ändras i takt med att det tillkommer nya faktorer antingen kring barnets behov, föräldrarnas förmågor eller hur det fungerar i familjehemmet. 12.5.6Tillämpning av reglerna om umgänge Det finns ingen statistik eller undersökning som kan ge en generell bild av kontakten mellan barn och föräldrar vid LVU-omhänder- tagande eller i vilken utsträckning det förekommer begränsningar. Vid den senaste nationella tillsynen av bl.a. familjehemsvården –2007 konstaterades att arbetar aktivt för att möjliggöra barnens umgänge med föräldrarna. Ett stort antal barn har kontinuerlig kontakt med sina föräldrar och ibland också med andra anhöriga. Enligt länsstyrelserna är detta ibland problematiskt. Det är ofta svårt att få umgängesplanerna att fungera och kontakten mellan familjehem och föräldrar kan vara konfliktfylld. Trots att har kontakt med nästan alla vårdnadshavare och månar om barnets kontakt med sina biologiska föräldrar lyckas de inte alltid i denna strävan. Föräldrarna har ofta en egen besvärlig livssituation och kan vara svåra att nå och hålla kvar kontakten med.83 JO har vid upprepade tillfällen betonat vikten av att social- nämnden arbetar för att upprätthålla kontakten mellan barn och föräldrar och har kritiserat nämnder för att inte ha verkat för ett umgänge.84 Det ligger i nämndens ansvar att verka för en positiv kontakt mellan barn och föräldrar och att samarbetsproblem mellan biologiska föräldrar och familjehemsföräldrar måste upp- märksammas.85 JO har vidare uttalat att skyldigheten att doku- 83Länsstyrelserna (2008) s. 47. 84JO 1999/2000 s. 268; JO 2005/06 s. 265. 85JO 1994/95 s. 301. Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd mentera överenskommelse om umgänge är ovillkorlig och obero- ende av om en plan upprättas eller inte.86 Vid kontakt med har framkommit att umgängesfrågor är frekventa när det gäller enskilda klagomål från föräldrar till placerade barn. Ofta handlar det om att umgänget begränsas utan att formella beslut fattas.87 Även JO har kritiserat handläggningen i umgängesärenden. Det har handlat om bristande dokumentation av överenskommelser om umgänge och att formella beslut inte har fattats vid umgängesbegränsningar. HFD har med hänvisning till återföreningsprincipen betonat vikten av en nära och god kontakt mellan barnet och föräldrarna . I de fall begränsningar i umgänget beslutats, är det viktigt att kontinuerligt pröva möjligheten att vidga umgänget. Denna prövning ska dock ske med utgångspunkt i barnets behov och intressen.88 Såväl HFD som ett stort antal kammarrätter har i sina beslut motiverat umgängesbegränsningar utifrån barnets reak- tioner på kontakten med föräldrarna och vad barnet gett uttryck för.89 Advokater med erfarenhet av uppdrag som offentligt biträde har framfört till utredningen att det är otillfredsställande ur rättssäker- hetssynpunkt att vårdnadshavare och barn inte har rätt till offentligt biträde i ärenden om umgängesbegränsning. Det har också framkommit, från såväl professionella som andra, att det är relativt vanligt att barns reaktioner tolkas som ett uttryck för att barnet mår dåligt av kontakten med föräldrarna och att det leder till en begränsning av umgänget. Denna bedömning är inte alltid tillräckligt väl underbyggd och skulle i vissa fall kunna vara en naturlig sorgereaktion från barnets sida. 86JO 2004/05 s. 249. 87Möte med representanter för . 88RÅ 1999 not 124. 89RÅ 2005 ref. 66 samt exempelvis Kammarrättens i dom med mål nr 1937-1938-13 och nr 2477-13; Kammarrättens i dom med mål nr 323-14; Kammarrättens i dom med mål nr 2586-14. Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd med FUB framfördes bl.a. kritik mot orimliga umgängesbegräns- ningar, utifrån bristfälliga underlag när föräldrarna är utvecklings- störda. I dessa fall rekryteras inte sällan familjehem som helst vill adoptera ett barn, vilket försvårar återförening och kontakt mellan barn och föräldrar. I andra fall är familjehemmet beläget långt bort, vilket omöjliggör kontinuerlig kontakt med barnet. Barn får inte heller chansen att själva bedöma vilken kontakt de vill ha med sina biologiska föräldrar och blir inte heller hörda när de vill träffa sina föräldrar. När små barn omhändertas ofta barnets umgänge med de biologiska föräldrarna med hänvisning till att barnet behöver knyta an till familjehemmet. RFFR framför i en skrivelse till utredningen att det inte finns något vetenskapligt stöd för att barnet inte kan ha flera fungerande relationer med god anknytning. Anknytningen till de biologiska föräldrarna bör, enligt RFFR behållas och fördjupas även vid en tvångsplacering för att inte skada barnets identitet och utveckling på sikt.90 12.6Samarbetet kring barnet och vilka hinder som finns har ett stort ansvar för att få till stånd ett bra samarbete som gynnar barnet eller den unge i det som brukar kallas ”det tredelade föräldraskapet”.91 Föräldraskapet utövas gemensamt av föräldrar, familjehemsföräldrar/behandlingspersonal vid HVB och . Flera studier har visat att arbete med att stödja föräldrar är viktigt för att upprätthålla föräldrarnas engagemang. Om engagemang i föräldrarna minskar, minskar också föräldrarnas kontakt med sina placerade barn.92 har nämnts att det finns forskningsstöd för att föräldrakontakt under placeringen leder till minskad risk för sammanbrott. Det finns också stöd för att ett gott samarbete mellan biologiska föräldrar och familjehemsföräldrar minskar risken för sammanbrott i familje- hem. Denna slutsats drar av sin longitudinella 90Skrivelse från RFFR . 91Socialstyrelsen (2013a) s. 103. 92Höjer I (2007) s. 38. Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd studie av en grupp om 26 barn, som placerades på ett barnhem i . Hon konstaterar att ett bra sam- arbetsförhållande mellan föräldrar och familjehemsföräldrar lindrar barnets lojalitetskonflikter och möjliggör fortsatt kontakt och återplacering i samma familjehem. fann att familjehems- föräldrarnas insatser fick stor betydelse, större än social- sekreterarnas, för den tredjedel av barnen i hennes studie som åter- vände hem liksom för en bibehållen föräldra-barn-relation.93 Kunskapen om betydelsen av placerade barns kontakt med sina föräldrar har medfört att familjehemsföräldrarnas roll har för- ändrats. Förutom att ge god vård och fostran åt placerade barn förväntas de nu också att medverka till att barnens kontakt med föräldrarna upprätthålls. har i en studie om familje- hem intervjuat familjehemsföräldrar om deras kontakt med bio- logiska föräldrarna. Alla familjehemsföräldrar som omfattades av studien var medvetna om att det ingick i deras uppdrag att främja placerade barns kontakt med föräldrarna. De flesta upplevde sig ha ett gott, eller åtminstone neutralt, förhållande till barnens föräldrar. I den mån det fanns kontroverser handlade de oftast om hur umgänget skulle vara utformat. Även mycket erfarna familjehems- föräldrar upplevde dock osäkerhet kring hur de skulle förhålla sig då föräldrarna besökte sina barn i fosterhemmet.94 har i sin forskning också undersökt familjehemsföräldrars motiv för att bli familjehem. Hon beskriver att det generellt sett rör sig om mycket barnorienterade föräldrapar som vill göra en social insats. Få familjehemsföräldrar nämner kontakten med föräldrar till familjehemsplacerade barn som en del av anledningen till att bli familjehem. Att dela besluten och ansvaret med barnets föräldrar kan ändå komma att utgöra en stor del av uppdraget. Här finns, enligt , en grundläggande motsättning som inte alltid upp- märksammas.95 Utifrån sina studier rörande de biologiska föräldrarnas behov drar slutsatsen att det behövs en medvetenhet om det komplicerade och ojämlika förhållande som råder mellan föräldrar, familjehemsföräldrar och i ”det tredelade föräldra- 93Andersson G (2008) s. 116 och (2007) s. 44 med ref. till (1995). 94Höjer I (2007) s. 40 f med ref. till (2001) s. 220 f. s. 142 med ref. till bl.a. a.a. s. 99 ff. Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd Familjehemsföräldrarna har blivit utredda och befunnits väl godkända som föräldrar medan de biologiska föräldrarna har utretts och befunnits vara bristfälliga föräldrar. Föräldrarnas känslor av underlägsenhet påverkar kontakten med familjehemmet och beror också på medvetenheten om att deras ekonomiska och sociala resurser i övrigt inte är jämförbara med familjehemmets. Dessa känslor av underlägsenhet kan även påverka föräldrarnas kontakt med barnet.96 12.7Socialnämndens ansvar för stöd och hjälp till föräldrarna 12.7.1Bakgrund till nuvarande bestämmelse Enligt 6 kap. 7 § 4 SoL ska socialnämnden i fråga om de barn som vårdas i ett familjehem, jourhem, annat enskilt hem eller HVB lämna vårdnadshavarna och föräldrarna råd, stöd och annan hjälp som de behöver. Nuvarande bestämmelse om ”råd, stöd och annan hjälp” fanns med socialtjänstlag men omfattade då enbart vårdnads- havarna. föreslog en ny formulering om att aktivt ska erbjuda föräldrarna råd, stöd och annan hjälp som de behöver för att upprätthålla en god kontakt med den underårige och familjehemmet.97 Någon ändring i bestämmelsen föreslogs dock inte i den följande propositionen.98 föreslog att socialnämndens ansvar att ge råd, stöd och annan hjälp under barnets placering även skulle gälla vid en HVB-placering och utvidgas till ”föräldrar”.99 Båda förslagen har genomförts. Enligt propositionen är det lika ange- läget med stöd till vårdnadshavare som har sina barn placerade i ett HVB för att möjliggöra för dessa barn och ungdomar att återvända hem. Med förälder avses inte den som, utan att vara biologisk förälder, har en föräldraroll i förhållande till barnet.100 96Höjer I (2007) s. 36 f. 1996/97:124. 99SOU 2009:68 s. 487 ff. 2012/13:10 s. 84 f. Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd I den proposition som låg till grund för den ändrade bestämmelsen tydliggjordes att bestämmelsen riktar sig till socialnämnden och inte grundar någon självständig rätt till insatser för föräldrarna. Det är barnets behov som ska stå i centrum. Den hjälp som föräldrar kan behöva efter ett omhändertagande t.ex. kris- bearbetning behöver ägnas särskild uppmärksamhet från social- tjänstens sida. Föräldrarna kan också behöva stöd när det gäller att upprätthålla kontakten med barnet på ett för barnet lämpligt sätt. Barn och unga känner ofta stor oro för sina föräldrar, särskilt om dessa lever destruktivt i t.ex. missbruk och hemlöshet. Om för- äldrarna drar sig undan kontakten med kan ett motivationsarbete behövas för att förmå dem att ta emot hjälp. Det betonades också i propositionen att stödet ska vara långsiktigt och kan vara av olika slag, beroende på orsak till placeringen, om den är kort- eller långsiktig, om det gäller yngre barn eller ungdomar. Det kan vara erbjudande om föräldrautbild- ning och samtalsstöd. Flertalet placeringar är kortvariga och de flesta barn och unga flyttar hem igen. För att återflyttningen ska fungera väl krävs ofta att både barnet och vårdnadshavaren får stöd i placeringens slutskede. När ungdomar har placerats på grund av egen problematik, t.ex. missbruk, behöver vårdnadshavaren involveras aktivt i behandlingen. Det kan också behövas stöd- och behandlingsinsatser till övriga i familjen för att de förändringar som behandlingen förhoppningsvis har medfört ska kunna vidmakt- hållas när den unge återvänder till hemmet.101 Enligt allmänna råd om barn och unga i familje- hem och HVB bör socialnämnden ge stöd i föräldrarollen och i kontakten med dem som vårdar barnet.102 12.7.3Stödet till föräldrarna är ofta bristfälligt Ett omhändertagande föregås ofta av öppenvårdsinsatser. har en kraftig utbyggnad skett i kommunerna av stöd- och behandlingsinsatser i öppna former för barn, ungdomar och 2012/13:10 s. 84 f. Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd familjer, om än i varierande grad och utformning.103 I samband med ett omhändertagande upphör ofta de tidigare stödinsatserna till familjen, vilket påtalades av i samband med att bestämmelsen om stöd till föräldrarna behandlades.104 Denna bild bekräftas av utredningens kontakter med professionella inom och föräldrar vars barn omhändertagits. Det är ovanligt att erbjuder särskilt anpassade insatser till föräldrar som fått sina barn omhändertagna, såsom krishantering, stöd i den nya föräldrarollen eller hjälp för att komma tillrätta med den bakomliggande problematiken. Arbetet begränsas vanligtvis till det behov av stöd som kan finnas när det gäller umgänget med barnet och samarbetet med hemmet där barnet vistas.105 Behovet av att utveckla särskilt föräldrastöd till föräldrar vars barn är omhändertagna har möjligen fått en större uppmärksamhet , både inom barn- och ungdomsvården i kommunerna och inom den ideella sektorn. Tre stadsdelar inom bedriver ett projekt för att utveckla föräldrastödet under en placering. I projektets förstudie ges exempel på olika stödverksamheter som har pågått eller pågår i landet.106 Vid kontakt med en av författarna till förstudien betonas att det rör sig om exempel och inte någon systematisk kartläggning. Sammanfatt- ningen som följer har sin utgångspunkt i denna rapport men har kompletterats med information från utredningens egna kontakter med dessa och andra verksamheter. Genomgången syftar till att ge exempel på olika inriktningar och aktörer. Det rör sig ofta om försök i liten skala, inte någon kontinuerlig verksamhet. Det finns exempel på såväl gruppverksamhet för föräldrar som enskilt stöd. Trots positiva erfarenheter av gruppverksamheter pågår de sällan regelbundet. Orsaken uppges antingen vara att det 103Socialstyrelsen (2005) och (2006). 104I utredningen refereras till (1988), revisorer (1992), (2007) och Länsstyrelserna (2008). 105Slutsatsen grundar sig bl.a. på utredningens kontakter med ett tiotal kommuner och den förstudie som genomförts inom stad. 106Berner E m.fl. (2014) s. 44 ff. Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd saknas underlag för att bilda grupper eller att man inte kan avdela resurser för verksamheten.107 Kommuner som arbetar strukturerat med individuellt anpassat stöd till föräldrar ger insatsen antingen som en biståndsbedömd insats eller som en s.k. serviceinsats utan biståndsbedömning eller dokumentationskrav. Även när det gäller individuellt stöd verkar det ofta röra sig om försök i mindre skala och inte sällan bygga på enskilda socialsekreterares engagemang och initiativ. Vid upp- följande kontakt med en av kommunerna som nämns i förstudien framkommer att organisationsförändring och resursbrist har lett till att man inte kan längre kan arbeta strukturerat med föräldra- stöd. Ett försök i en annan kommun att utforma en modell för föräldrastöd inom öppenvården har bidragit med erfarenheten att den som ger stöd till föräldrar till placerade barn behöver ha kunskap både om arbete och om krishantering för att undvika splittring i förhållande till den ansvarige handläggaren. I några kommuner är arbetet enbart inriktat på att förbättra umgänget mellan barn och föräldrar men enligt en egen modell som man utvecklat, med förberedelser inför och stöd under umgänges- tillfällena och efterföljande reflektioner. I finns (Samverkan-utveckling- föräldraskap) – ett projekt som finansieras av Allmänna arvs- fonden, läns landsting och kommunerna i län. erbjuder bl.a. stödgrupper för föräldrar med kognitiva svårigheter som har sina barn placerade i familjehem. Modellen som hämtats från benämns ”Mamma trots allt” och har barnets bästa som utgångspunkt. Den första stöd- gruppen startades och är nu avslutad. genomfördes en utbildning av gruppledare inför starten av nya stödgrupper. I utbildningen deltog även personer från andra delar av landet. Utvärderingen har visat att gruppdeltagarna upp- lever att de fått ut mycket av träffarna, att nya relationer har byggts upp, att deltagarnas olika svårigheter inte har varit någon nackdel och att det varit särskilt bra med rollspel. 107 I förstudie nämns gruppverksamheter i , och (den sistnämnda inspirerad av föräldrastödsprogrammet Komet). Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd föräldraförmågan bedömdes generellt högre efter genomgången stödgrupp.108 De tre stadsdelar i som ingår i utvecklingsprojektet om föräldrastöd startade sin föräldrastödverksamhet . Den består i första hand av ett individuellt föräldrastöd efter dansk förlaga (ForældreStøtten i ) och även mammagrupper enligt ovan nämnda modell ”Mamma trots allt”. Förhoppningen är att försöksverksamheten ska bli ordinarie verksamhet i samtliga stadsdelar i Stockholm.109 I dialog med brukarrådet inom SKL:s verksamhet ”Kunskap till praktik”110 har överenskommelser träffats med RFHL, Rainbow och KSAN (Kvinnorganisationernas Samarbetsråd i Alkohol- och narkotikafrågor) för att nå föräldrar med missbruks- och beroendeproblematik som inte har kontakt med beroendevården. Dessa tre organisationer har på olika sätt och på olika nivåer utvecklat stöd till föräldrar. Rainbow Sweden111 har, genom föreningen ,112 drivit s.k. framtidsverkstäder med föräldrar som har eller har haft sina barn omhändertagna. Vid en framtidsverkstad arbetar del- tagarna tillsammans med en extern handledare med att lista både bra saker och sådant som kan förbättras. Utgångspunkten har varit barnets perspektiv och barnets rätt till sina föräldrar. Maskros- föräldrar arbetar med ett föräldrastödsprogram som benämns Rela- tionsresan. 108SUF arbetar med information, kunskapsförmedling, kunskapsutveckling, konsultation och metodutveckling när det gäller stöd till barn och föräldrar i familjer där någon av föräldrarna har utvecklingsstörning eller andra kognitiva svårigheter. 109Information från representanter för projektet och en broschyr om det individuella stöd som erbjuds. 110Kunskap till praktik är ett utvecklingsarbete som syftar till att utveckla missbruks- och beroendevården i . Det bygger på överenskommelser mellan staten och Kommuner och Landsting (SKL). 111Rainbow är en sammanslutning av självständiga klientorganisationer. Känne- tecknande för de åtta medlemsorganisationerna är att majoritetet av dess medlemmar själva har varit klienter, patienter eller fångar. 112Maskrosföräldrar är en förening som har bildats av föräldrar med egen erfarenhet av att deras barn är eller har varit placerade i familjehem pga. missbruk och psykisk ohälsa. Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd KSAN har tillsammans med familjehemsvård (RFF) –2014 drivit projektet, ”Flera mammor – ett placerat barn”. Projektet har innefattat gruppverk- samhet för mammor, familjehemsmammor och socialsekreterare i form av framtidsverkstäder. En ”sammanfattande” fokusgrupp har avslutningsvis genomförts med deltagare från de olika grupperna. Syftet med denna var att sammanfatta erfarenheter om vad som fungerar för de biologiska föräldrarna och hur man kan öka möjligheterna för att de tre parterna ska ”kommunicera, respektera, samarbeta och vara ärliga mot varandra för barnets bästa”. Enligt rapporten har gruppverksamheterna omfattat totalt 43 kvinnor.113 RFHL driver en öppen verksamhet för kvinnor som har haft ett drogmissbruk (Quinnokulan). Verksamheten finns på sex orter i . Många av dessa kvinnor har erfarenhet av att ha eller ha haft sina barn placerade. Inom ramen för denna verksamhet pågår arbete med mentorskap. RFHL driver också ett projekt ”Qrut” vars primära målgrupp är mammor som fått eller riskerar att få sina barn omhändertagna. Det långsiktiga målet med projektet är att minska antalet omhändertaganden och att verksamheten ska kunna permanentas och finnas över hela landet. Projektet drivs med medel från Allmänna Arvsfonden och avses pågå med start . Försöksverksamheten beräknas kunna omfatta 40 mammor som projektet ska pågå. Föräldrastödet består i att stödja mamman i kontakterna med , hitta former för att underlätta fortsatt kontakt mellan biologisk mamma och omhändertaget barn, och ge stöd vid hemtagning, bl.a. stöd i att sätta gränser för barnet genom föräldrastödprogrammet Komet.114 I samarbete med föreningen arbetar Kriminalvården med att stärka barnperspektivet genom barnombud på anstalter och Projektet har genomförts i samarbete med Forum för familjevårdsvård och dess organisationer, vilka har svarat för rekrytering till grupperna. 114Information från möte med representanter från . Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd häkten samt bedriva föräldracirklar. Föreningen arbetar också i övrigt med indirekt stöd till barn vars föräldrar är frihetsberövade genom stöd till deras föräldrar, individuellt och i grupp. Stödet kan även rikta sig till förälder som inte har någon kriminalvårdskontakt. Vid utredningens kontakter med föräldrar, anhöriga, organisationer och professionella har framförts att det finns ett stort behov av kontinuerligt stöd till föräldrarna under en placering men att det är bristfälligt eller helt saknas. Det finns en otydlighet när det gäller vilket ansvar överhuvudtaget har för att stödja föräldrarna, men också var i organisationen ansvaret ligger. Det är ovanligt med strukturerat föräldrastöd för att möjliggöra en åter- förening eller ett gott föräldraskap på avstånd. Gruppverksamhet eller individuellt stöd i strukturerad form har prövats på flera håll men inte resulterat i kontinuerlig verksamhet. RFHL och RFFR lyfter fram vikten av ett oberoende stöd, dvs. som inte ges av , och självhjälpsgrupper.116 För att undvika placering bör först intensiva behovsanpassade öppna insatser ha prövats . Det behövs också ”mellan- former” såsom kontaktfamilj med utökat uppdrag, kvalificerat nätverksarbete m.m. Vid utredningens kontakter med olika organisationer har framkommit att föräldrar till barn med bl.a. neuropsykiatriska funktionsnedsättningar i vissa fall upplever omhändertaganden som kränkande även om de kan anse det nöd- vändigt i den situation som har uppstått.