sou · H3B340 · 2015-04-09 00:00:00 — Stärkt konsumentskydd på bolånemarknaden SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. Beställningsadress: kundtjänst, 106 47 För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ) En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på regeringen.se/remiss. Layout: Kommittéservice, . Tryck: , 2015. Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att utse en särskild utre- dare att föreslå hur ett EU-direktiv om bolåneavtal ska genomföras i svensk rätt och att överväga vissa andra näraliggande frågor, bl.a. åtgärder för att öka konsumenternas insyn i hur bolåneräntan bestäms och för att främja en sund amorteringskultur. förordnades hovrättsrådet i att vara särskild utredare. Som sakkunniga i utredningen förordnades fr.o.m. kanslirådet vid , kansli- rådet vid , och departements- sekreteraren vid . förordnades som experter att biträda utredningen dåvarande juristen vid , numera kronofogdeaspiranten , ekonomen vid , chefsekonomen vid , chefsjuristen i , hovrättsrådet i och utvecklingsledaren vid . förordnades avdelningschefen vid som expert i utredningen. Genom beslut entledigades och i hennes ställe förordnades ämnesrådet vid som sakkunnig. Som sekreterare i utredningen anställdes fr.o.m. hovrättsassessorn . Utredningen har antagit namnet (Ju 2014:04). Härmed överlämnas betänkandet Stärkt konsumentskydd på bo- lånemarknaden (SOU 2015:40). Arbetet har bedrivits i nära samråd med experter och sakkunniga, som i stort ställt sig bakom utred- ningens överväganden och förslag. Avvikande uppfattningar har förekommit avseende enskilda delar av förslaget utan att detta för- anlett några särskilda yttranden. Utredningens uppdrag är med detta slutfört. 1.1Förslag till lag (2016:000) om kreditgivare och kreditförmedlare av bostadskrediter....................................... 1.2Förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173)............................................................................... 1.3Förslag till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m............................................................... 1.4Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet............. 1.5Förslag till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- 1.6Förslag till lag om ändring i lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler ............................ 1.7Förslag till lag om ändring i lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism .................... 1.8Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)........................................................ 1.9Förslag till lag om ändring i konsumentkreditlagen (2010:1846)............................................................................... Förslag till lag om ändring i lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter...................................... Uppdraget och dess genomförande ............................... Bolån inom EU och i ....................................... Bolån inom EU ........................................................................ Den svenska bolånemarknaden............................................... Den svenska rättsliga regleringen ........................................... 4.2Kapitel 1 – Syfte, tillämpningsområde, definitioner och 4.3 Kapitel 2 – Finansiell utbildning........................................... 4.4Kapitel 3 – Krav på kreditgivare, kreditförmedlare och 4.5Kapitel 4 – Information och praxis innan kreditavtal Kapitel 5 – Effektiv ränta ...................................................... Kapitel 6 – Kreditprövning ................................................... Kapitel 7 – Åtkomst till databaser ........................................ – Lån i utländsk valuta och lån med rörlig Kapitel 10 – Korrekt genomförande av kreditavtal och Kapitel 11 – Krav på etablering och övervakning av kreditförmedlare och utsedda representanter ...................... Kapitel 12 – Godkännande och övervakning av andra tillhandahållare än kreditinstitut ........................................... Kapitel 13 – Samarbete mellan behöriga myndigheter i Kapitel 14 – Slutbestämmelser .............................................. Genomförande av direktivet ....................................... Utgångspunkter vid genomförandet .................................... Den föreslagna författningsregleringen i korthet ................ Direktivets civil- och marknadsrättsliga delar...................... Undantag från direktivets tillämpningsområde ........ Direktivets begrepp och definitioner ........................ Allmän information om bostadskrediter .................. Standardiserat EU-faktablad om bostadskrediter .... Den effektiva räntan för bostadskrediter .................. Information vid distansavtal ...................................... Förbud mot kopplingsförbehåll ................................ En obligatorisk betänketid för bostadskrediter ........ Informationskrav på kreditförmedlare...................... Tillgång till databaser.................................................. Information om ränteändringar................................. 5.3.17 Krav på referensräntor och index för beräkning av rörlig ränta .............................................................. 5.3.18 Lån i utländsk valuta................................................... 5.3.19 Förtidsbetalning av krediten ...................................... Ändring i konsumentkreditdirektivet....................... 5.3.22 Tillsyn och sanktioner avseende bestämmelser i 5.4 Direktivets näringsrättsliga delar.......................................... En ny lag om verksamhet med bostadskrediter ....... Tillämpningsområde och definitioner....................... Tillståndspliktens utformning för svenska Förutsättningar för tillstånd för svenska Utländska kreditgivares verksamhet i och svenska kreditgivares verksamhet i andra länder...... Uppdragsavtal från en kreditgivare ........................... Tillståndplikt och förutsättningar för tillstånd för Sekretess vid ägarprövning m.m................................ Anknutna kreditförmedlare och utsedda 5.4.10 Utländska kreditförmedlares verksamhet i verksamhet i ett annat land ........................................ 5.4.11 Register över kreditförmedlare och registrets 5.4.12 Ett övergripande hederlighetskrav ............................ 5.4.13 Kunskap och kompetens............................................ 5.4.15 Värdering av säkerheten för bostadskrediten ........... 5.4.19 Verktyg för tillsynen .................................................. 5.4.20 Samarbete mellan behöriga myndigheter.................. 5.4.23 Sanktions- och förseningsavgift ................................ 5.4.24 Ingripanden mot utländska kreditförmedlare .......... 5.4.25Konsumentverkets tillsyn och ingripanden mot 5.4.26 Ingripande mot den som saknar tillstånd.................. 5.4.30 Kravet på sanktioner i bolånedirektivet .................... Vissa andra bestämmelser i direktivet................................... 5.5.1 Finansiell utbildning av konsumenter ....................... 5.5.2 Pålitliga och flexibla marknader................................. 5.5.3 Försenad betalning och utmätning............................ Mekanismer för tvistlösning ...................................... Andra närliggande frågor om bostadskrediter............... Ökad öppenhet om bolåneräntan ......................................... 6.2.2 Föreskrifter om öppenhet om bolåneräntan............. 6.2.3 Utredningens överväganden och förslag................... En individuellt anpassad amorteringsplan ............................ 6.3.3 Kommande föreskrifter om amorteringskrav ........... 6.3.4 Utredningens överväganden och förslag................... Allmänt om olika regleringsalternativ .................................. Ekonomiska konsekvenser för företagen ............................. Vilka företag berörs? 7.3.2 Kostnader för aktörer som kommer att omfattas av ett nytt tillståndskrav............................................. 7.3.3 Kostnader för anpassning till de näringsrättsliga 7.3.4 Kostnader för de tillkommande kraven i 7.3.5 Konsekvenserna för små företags Ekonomiska konsekvenser för det allmänna ....................... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser ................ 8.1Förslagen till ändringar i konsumentkreditlagen och 8.2Förslaget till lag om kreditgivare och kreditförmedlare 9.1Förslaget till lag (2016:000) om kreditgivare och kreditförmedlare av bostadskrediter .................................... 9.2Förslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) ............................................................................ 9.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. ........................................................... 9.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet .......... 9.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse .............................................. 9.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler .......................... 9.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism ... 351 9.8Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ..................................................... Förslaget till lag om ändring i konsumentkreditlagen......... Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter .................................... 2014/17/ЕU av om konsumentkreditavtal som avser bostadsfastighet och om ändring av direktiven /48/EG och 2013/36/EU och förordning (EU) nr 1093/2010 .... Parallelluppställning över genomförandet av En stor andel av befolkning äger sin bostad. I de flesta fall har ett bolån finansierat köpet. Bolån har alltså en stor betydelse för många människors privatekonomi. Eftersom större delen av utlåningen till hushållen i består av bolån, påverkar bolåne- marknadens funktion och stabilitet även samhällsekonomin i stort. Det är av dessa skäl viktigt att den lagstiftning som gäller för bolån och för kreditgivning är tydlig och att det finns en god balans mellan konsumenters och kreditgivares intressen. Utredningens huvuduppdrag har varit att föreslå hur Europa- parlamentets och rådets direktiv av om konsu- mentkreditavtal som avser bostadsfastighet1 (bolånedirektivet) ska genomföras i svensk rätt. Utredningen har därtill haft att överväga vissa andra närliggande frågor. Det har gällt bl.a. åtgärder för att öka konsumenternas insyn i hur bolåneräntan bestäms och för att främja en sund amorteringskultur. 1 Direktivets fullständiga namn är och rådets direktiv av om konsumentkreditavtal som avser bostadsfastighet och om ändring av direktiven /48/EG och 2013/36/EU och förordning (EU) nr 1093/2010. Bolånedirektivets syfte är att skapa bättre förutsättningar på den inre marknaden för bolån och skapa ett högt konsument- skydd. Bolånedirektivet innehåller bestämmelser bl.a. om –information i marknadsföring och information till konsumenten innan ett avtal ingås, –hur erbjudanden om bolån ska vara utformade, –att konsumenten ska ha rätt till en betänketid eller en ångerfrist, –rådgivning om bolån och –lån i utländsk valuta. Bolånedirektivet innehåller också krav på att kreditgivare och kredit- förmedlare av bolån ska godkännas och stå under övervakning av nationella myndigheter. Vidare ställer direktivet krav på kunskap och kompetens hos dem som hanterar bolån. Direktivet föreskriver också att ersättningar och provisioner inom företagen och mellan kreditgivare och kreditförmedlare inte får bestämmas på ett sätt som riskerar att skada konsumentens intressen. Bolånedirektivet innehåller också bestämmelser om fastighetsvärdering. Utredningen föreslår en ny näringsrättslig lag om kreditgivare och kreditförmedlare av bolån. Lagen ska innehålla grundläggande krav på tillstånd för denna verksamhet, som ska gälla även för den som vill bedriva yrkesmässig verksamhet med rådgivning om bolån. Lagen föreslås också innehålla krav på kreditgivares och kredit- förmedlares verksamhet när det gäller bl.a. ersättningssystemen i företagen, kunskap och kompetens hos personal och ledning samt standarder för värdering av en bostad som ska ställas som säkerhet för ett lån. Företagen som ska omfattas av lagen kommer att stå under tillsyn av , som kommer att kunna in- gripa med sanktioner vid misskötsamhet. För banker och andra kreditinstitut gäller redan krav på tillstånd och företagen står redan under tillsyn. Kredit- instituten kommer dock att vara skyldiga att tillämpa den nya lagens regler rörande ersättningssystem, kunskap och kompetens samt bostadsvärdering i sin verksamhet med bolån. Utredningen föreslår vidare att ett antal nya bestämmelser om bolån införs i konsumentkreditlagen (2010:1846). Bestämmelserna kommer att gälla för all kreditgivning, och i vissa fall kreditförmed- ling, av bolån. Bestämmelserna avser bl.a. krav på marknadsföring och allmän information om bolån samt krav på förhandsinforma- tion i en särskild EU-standardiserad blankett. Dessutom finns sär- skilda krav på förhandsinformation vid kreditförmedling av bolån. Enligt de nya reglerna medges konsumenten även en rätt att få sju dagars betänketid innan ett erbjudande om ett bolån behöver accep- teras. Möjligheten för en kreditgivare att ställa upp som villkor att konsumenten måste köpa andra finansiella produkter för att kunna få ett erbjudande om ett bolån begränsas också. Vidare införs flera nya bestämmelser om rådgivning avseende bolån. Konsumenten ska alltid få information i förväg om den rådgivning som kan erbjudas, och under vilka förutsättningar den erbjuds, t.ex. när det gäller vilket produktutbud som råden utgår ifrån. Rådgivningen ska doku- menteras av kreditgivaren eller kreditförmedlaren. Bestämmelserna innebär ingen skyldighet för en näringsidkare att ge råd. Om inga råd lämnas ska konsumenten alltid bli upplyst om det. Utredningen föreslår också nya bestämmelser om kreditpröv- ning vid bolånegivning. Den nya regleringen innebär i stora delar en kodifiering av de krav som redan följer av och allmänna råd om kreditprövning. Utredningen föreslår vidare nya bestämmelser om bolån i ut- ländsk valuta. Vad som är ett sådant lån utgår från konsumentens förhållanden. Om konsumenten t.ex. har inkomst eller tillgångar i en annan valuta än den som lånet tas i, löper konsumenten risk att drabbas negativt om valutakurserna förändras. Konsumenten ska därför alltid få ett erbjudande om en försäkring eller något annat arrangemang som begränsar riskerna med valutakursförändringar. Konsumenten ska också få regelbundna varningar om att valuta- kursförändringar kan försämra konsumentens betalningsförmåga. När det gäller tillsyn innebär utredningens förslag att både Finans- inspektionen och ska utöva tillsyn och kunna ingripa med sanktioner mot företag som bryter mot de nya bestäm- melserna i konsumentkreditlagen. Ökad öppenhet om hur bolåneräntan bestäms och krav på individuella amorteringsplaner De beskrivna förslagen bygger på bolånedirektivets reglering. Utred- ningen har också lämnat förslag som går utöver bolånedirektivets grundläggande konsumentskydd. I syfte att öka öppenheten om hur räntan bestäms föreslår utredningen bl.a. att konsumenten all- tid, i ett erbjudande om ett bolån, ska få information om olika faktorer som påverkat den ränta som erbjuds. Konsumenten ska också alltid få information om kreditgivarens genomsnittliga ränta och kreditgivarens egna kostnader för att finansiera bolånet. Om konsumenten fått ett erbjudande om ett paket av produkter, utöver bolånet, ska kredit- givaren ge information om hur detta påverkat räntan och vad de olika delarna i paketet kostar var och en för sig. Den föreslagna regleringen kommer att utgöra ett komplement till de föreskrifter som beslutat om rörande publi- cering av uppgifter om genomsnittliga räntor på kreditgivarnas webbplatser. I syfte att stimulera till en sundare amorteringskultur föreslår utredningen att en kreditgivare ska vara skyldig att diskutera amor- tering med konsumenten och presentera en individuellt anpassad amorteringsplan som ligger i konsumentens långsiktiga intresse. Diskussionen ska ske och planen läggas fram senast i samband med att kreditgivaren presenterar ett bindande bolåneerbjudande. Kon- sumenten ska även under bolåneavtalets löptid kunna begära att kreditgivaren presenterar en individuellt anpassad amorteringsplan för honom eller henne. Förslaget är tänkt att komplettera de före- skrifter om amorteringskrav på bolån som lagt fram förslag om . Ett EU-direktiv är bindande för medlemsstaterna med avseende på det resultat som ska uppnås men överlåter åt medlemsstaterna att bestämma formen för genomförandet. Utredningen har haft som en given utgångspunkt att bolånedirektivet ska genomföras på ett sätt som gör att direktivets syfte och eftersträvade resultat ska upp- nås. I de fall utredningen haft möjlighet att välja mellan olika alter- nativ vid genomförandet, har utredningen strävat efter att ett högt konsumentskydd, avpassat efter svenska förhållanden, ska uppnås. Utredningen har också tagit hänsyn till svenska kreditgivares och kreditförmedlares intresse av att lika villkor ska gälla för alla närings- idkare och att en så likartad reglering som möjligt ska gälla för olika slags lån. Utredningen har vidare strävat efter att de berörda före- tagens merkostnader till följd av de nya reglerna ska bli så små som möjligt. Om företagens kostnader ökar finns risken att det i slut- ändan är konsumenten som drabbas, genom att företagen höjer sina priser. Utredningen har utgått ifrån att den grundläggande systematiken i dagens lagreglering av kreditgivning till konsumenter ska bevaras. Som en följd av detta har utredningen föreslagit att samtliga bestämmelser som rör det enskilda bolåneavtalet och näringsidka- rens förpliktelser gentemot konsumenten införs i konsumentkredit- lagen och anpassas efter den lagens nuvarande utformning. I många fall har bolånedirektivets bestämmelser överensstämt med vad som redan gäller enligt svensk rätt och inga nya lagregler har då behövts. När det gäller regler om tillstånd, tillsyn och ingripanden samt bestämmelser som rör de finansiella företagens inre organisation finns sådana i olika näringsrättsliga lagar. Eftersom det inte finns någon näringsrättslig reglering som omfattar alla kreditgivare och kreditförmedlare som är verksamma på bolånemarknaden har det fordrats en ny lag för dessa företag, med undantag för företag som är kreditinstitut, för att genomföra bolånedirektivets krav i dessa delar. Ökad öppenhet om hur bolåneräntan bestäms och krav på individuella amorteringsplaner Förslagen om förbättrad information kring ränte- och prissättning och en individuellt anpassad amorteringsplan har baserats på två rapporter som , på regeringens uppdrag, tagit fram. Utredningen har delat bedömning att dagens bolånemarknad i alltför hög utsträckning präglas av en bristande transparens. Enligt en vanligt förekommande uppfattning svarar bankernas publicerade listräntor inte alltid mot den ränta som faktiskt erbjuds. Det kan också vara svårt att förstå vilka faktorer som har påverkat den ränta som erbjuds. En större kun- skap hos konsumenterna om vilka faktorer som påverkar prissätt- ningen av bolån och paket av finansiella produkter kan leda till att konsumenterna lättare kan jämföra olika erbjudanden och fatta mer välgrundade beslut. Därmed förbättras också konsumentens möjlig- heter att förhandla med olika kreditgivare. Enligt utredningen fyller den föreslagna individualiserade informations- och förklarings- plikten en funktion utöver föreskrifter om att kreditgivare ska publicera uppgifter om sina faktiska räntor och om vilka faktorer som generellt påverkar räntesättningen. Utredning- ens förslag innebär att konsumenten får ett bättre kunskapsunder- lag som är särskilt avpassat till de individuella förhållandena. Utredningen har också delat bedömning att en individuellt anpassad amorteringsplan kan främja en sund amorteringskultur och bli ett flexibelt verktyg för konsumenterna att bedöma effekterna av amortering på lång sikt. Detta gäller obero- ende av om det kommer att införas krav på viss amortering vid nya bolån i enlighet med de föreskrifter som pre- senterat förslag om . Den nya regleringen av kreditgivare och kreditförmedlare, både i den nya näringsrättsliga lagen och i konsumentkreditlagen, ställer i vissa fall högre krav på näringsidkarna än . För att leva upp till de tillkommande kraven måste näringsidkarna därför lägga ned arbete, och därmed kostnader. Detta gäller exempelvis de nya kraven på information till konsumenten, t.ex. genom det standardiserade , de nya informationskraven i samband med det bindande bolåneerbjudandet och i samband med rådgivning om bolån. I vissa fall innebär de nya bestämmelserna dock inte någon väsentlig skillnad jämfört med den praxis som tillämpas av kredit- givare och kreditförmedlare . Det gäller t.ex. krav avseende kreditprövning och inhämtande av kreditupplysning. Införandet av en ny näringsrättslig lag kommer att innebära kostnader för företag som inte är kreditinstitut, som måste söka tillstånd för verksamheten med bostadskrediter. Företagen kom- mer därmed också att få betala olika slags avgifter till Finansinspek- tionen. Eftersom utredningens förslag i huvudsak är en följd av ett EU- direktiv, finns det ingen möjlighet att avstå från att genomföra en reglering som når upp till direktivets krav. Och det gäller oavsett om den nya regleringen leder till ökade kostnader för företagen. Förslagen som helhet syftar till att fler konsumenter ska bli bättre informerade och därmed kunna göra bättre och mer aktiva val än . I sin tur kan detta leda till en förbättrad kon- kurrens och bättre villkor för konsumenterna på bolånemarknaden. Sammantaget bör detta kunna få positiva effekter på samhälls- ekonomin i stort. Bestämmelser som genomför bolånedirektivets krav måste enligt direktivet vara tillämpliga . Utredningen föreslår därför i huvudsak detta ikraftträdande för de föreslagna författningarna. A large proportion of people in own their own home. In most cases, the purchase has been financed by a residential mortgage loan. Mortgages therefore play a very important role in many people’s private economy. Since mortgages make up the bulk of loans to households in , the functioning and stability of the mortgage market also affects the economy as a whole. For these reasons, it is important that the legislation applying to mortgages and the granting of credit is clear and that there is a good balance between consumers’ and creditors’ interests. The Inquiry’s remit The main task of the Inquiry has been to propose modes of im- plementing in Swedish law the Directive of Parliament and of 2014 on credit agreements for consumers relating to residential immovable property1 (the Mortgage ). In addition, the Inquiry has had various other associated issues to examine. This has included measures to in- crease transparency for consumers into how the mortgage rate is set and to promote a sound amortisation culture. 1 The full title is Directive 2014/17/EU of Parliament and of 2014 on credit agreements for consumers relating to residential immovable property and amending Directives 2008/48/EC and 2013/36/EU and Regulation (EU) No 1093/2010. The purpose of the Mortgage is to create better conditions in the internal market for mortgages while establishing a high level of consumer protection. The Mortgage contains provisions on: