sou · H3B32 · 2015-01-29 00:00:00 — Ledningsorganet ska utforma och implementera (eller övervaka implementeringen av) styrningsarrange- mang som säkerställer en effektiv och sund styrning av organisa- tionen, vilket inkluderar åtskillnad av arbetsuppgifter inom företaget och förebyggande av intressekonflikter. För värdepappersföretag preciseras detta något mer. Ledningsorganet ska etablera, godkänna och ha uppsikt över företagets organisation när det gäller tillhanda- hållandet av investeringstjänster. Detta inkluderar vilka färdigheter, kunskaper och expertis som krävs av personalen samt vilka resurser, rutiner och arrangemang som behövs för att tillhandahålla tjänster och bedriva verksamheten. Vid utformningen av organisationen ska arten, omfattningen och komplexiteten i företagets verksamhet be- aktas (artikel 9.3.a). Ledningsorganet ska också etablera, godkänna och ha uppsikt över en policy för vilka tjänster, aktiviteter, produkter och verksamheter som företaget ska erbjuda eller ägna sig åt. Detta ska ske i enlighet med företagets risktolerans samt med beaktande av vilka kunderna är och vilka behov de har. Policyn ska även inklu- dera i vilken utsträckning företaget ska utföra lämpliga stresstester i förekommande fall (artikel 9.3.b). Ledningsorganet ska även ut- forma en ersättningspolicy som syftar till att kunderna ska behandlas rättvist och att intressekonflikter undviks (artikel 9.3.c). Ledningsorganet ska slutligen, enligt artikel 9.3 tredje stycket, regelbundet övervaka och utvärdera företagets styrningsmodell och policies avseende tillhandahållande av tjänster samt vidta relevanta åtgärder för att korrigera brister. Ledningsorganet ska också ha till- gång till all information som behövs för att kunna övervaka besluts- fattandet i företaget. De uppgifter som åvilar ledningsorganet enligt artiklarna 9.3 och 45.6 I MIFID II är i princip sådana som redan enligt gällande rätt åvilar styrelse och verkställande direktör i ett aktiebolag, se 8 kap. 4 och 29 §§ aktiebolagslagen (2005:551). Detta gäller t.ex. uppgifter att säkerställa en effektiv och sund styrning av organisationen, utforma strategiska mål och övervaka verksamheten. I vissa delar är upp- gifterna i direktivet något mer preciserade, t.ex. att utforma orga- nisationen så att intressekonflikter undviks och att utforma en policy för tillhandahållandet av tjänster och produkter. Preciseringarna är dock en följd av den verksamhet som bedrivs av värdepappers- företag. För att genomföra artikel 9.3 i MiFID II bör en katalog över styrelsens och verkställande direktörens uppgifter, motsvarande artikeln, tas in 8 kap. lagen om värdepappersmarknaden. För att genomföra artikel 45.6 bör en bestämmelse motsvarande den artik- eln, tas in i 12 kap. samma lag. 11.3.1Ändringar av styrelsen, antal ledamöter m.m. Bedömning: Det krävs inga lagstiftningsåtgärder för att genom- föra artiklarna 9.4–6, 45.7 och 45.8 i MiFID II. I artikel 9.4–6 (avseende värdepappersföretag) och artikel 45.7 och 45.8 (avseende marknadsoperatörer) finns regler om att ändringar i styrelsens sammansättning ska anmälas till den behöriga myndig- heten, att myndigheten inte ska ge företag tillstånd med mindre än att myndigheten anser att ledningen uppfyller ställda krav, samt – för värdepappersföretag – en regel om minsta antalet ledamöter. Motsvarande regler finns direktiv avseende värdepap- persföretag (artikel 9.2–9.4) och någon lagändring behövs inte för att genomföra artikel 9.4–6 i MiFID II. Regler om att anmäla änd- ringar i fråga om styrelsens sammansättning och att det är en förut- sättning för tillstånd att ledande befattningshavare uppfyller kraven finns visserligen inte direktiv när det gäller marknads- operatörer, men sådana regler finns för börser i svensk rätt, se 12 kap. 2 § 4 lagen om värdepappersmarknaden och 2 kap. 6 § Finans- inspektionens föreskrifter (FFFS 2007:17) om verksamheten vid marknadsplatser. Det behövs därför inte heller någon lagändring för att genomföra artikel 45.7 och 45.8 i MiFID II. 11.4Krav på organisation av verksamheten i värdepappersinstitut Förslag: I lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden tas in en bestämmelse om att ett värdepappersinstitut ska ha sunda skydds- mekanismer för att säkerställa skyddet och autentiseringen vid informationsöverföring, samt för att minimera risken för dataför- vanskning och för obehörig åtkomst till informationen. I artikel 16.5 i MiFID II ställs krav bland annat när det gäller out- sourcing och sunda förfaranden för förvaltning och redovisning m.m. Motsvarande krav finns i artikel 13.5 direktiv. Den artikeln genomfördes genom 8 kap. 11 och 14 §§ lagen om värde- pappersmarknaden. I artikel 16.5 tredje stycket i MiFID II finns dock ett nytt krav i förhållande till direktiv. Enligt artikeln ska ett värdepappersinstitut ha inrättat sunda skyddsmekanismer för att garantera skyddet och autentiseringen vid informationsöver- föring, samt för att minimera risken för dataförvanskning och för obehörig åtkomst till informationen och för att förhindra informa- tionsläckor, så att informationen alltid behandlas konfidentiellt. Enligt artikeln ska dessa krav dock inte inverka på de behöriga myn- digheternas rätt att få tillgång till informationen. De mekanismer som avses ska alltså skydda både mot förvanskning av data och mot att någon obehörig kommer åt t.ex. kundinformation. För att genomföra artikel 16.5 bör motsvarande bestämmelser tas in i lagen om värdepappersmarknaden. De befogenheter som den behöriga myndigheten ska ha för att utreda och förhindra överträdelser av MiFID II motsvarar i stor utsträck- ning de befogenheter som myndigheten skulle utrustas med enligt direktiv. Liknande bestämmelser har varit föremål för överväganden i anledning av genomförandet av EU:s marknads- missbruksförordning. I det följande redogörs för de befogenheter som de behöriga myndigheterna ska ha enligt bestämmelserna i . 12.1.1Rätt att få tillgång till dokument, data och information Bedömning: Det krävs ingen lagstiftningsåtgärd för att genom- föra artikel 69.2.a och b i MiFID II. Enligt artikel 69.2.a ska den behöriga myndigheten kunna få till- gång till dokument och andra uppgifter i vilket format som helst, och enligt artikel 69.2.b ska myndigheten även kunna begära att få information från vem som helst, inklusive från dem som har varit inblandade i en transaktion, samt vid behov kalla en sådan person till förhör. Artikel 69.2.a och b motsvarar artikel 50.2.a och b direktiv och 23 kap. 3 § första stycket 1 och 2 lagen om värde- pappersmarknaden. Ett företag eller någon annan är enligt gällande rätt skyldig att efter anmodan tillhandahålla uppgifter eller hand- lingar till . Inspektionen har också rätt att kalla den som förväntas kunna lämna upplysningar till förhör. Undantag gäller dock avseende bestämmelserna om prospekt samt om det skulle strida mot den i lag reglerade tystnadsplikten för advokater. Om ett företag eller någon annan inte följer en sådan anmodan från får inspektionen förelägga vederbörande att göra rättelse. Enligt 25 kap. 29 § lagen om värdepappersmarknaden kan ett sådant föreläggande förenas med vite. Inspektionen får enligt all- männa regler ansöka vid länsrätt om att vitet ska dömas ut. Bestäm- melser om viten finns i lagen (1985:206) om viten. Med hänsyn till formuleringen i artikel 72.1 i MiFID II, om att befogenheterna ska utövas i enlighet med nationell rätt, måste det svenska undantaget för advokater anses godtagbart (jfr prop. 2004/05:142, s. 117 f. och prop. 2006/07:115 s. 492). Formulering- en omhändertar också skyddet för meddelare som regleras i tryck- frihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Detta behöver dock inte uttryckas i lag eftersom det är en självklar konsekvens av tryck- och yttrandefrihetslagstiftningen att bestämmelser i lag inte får tillämpas i den mån de strider mot grundlag. rätt enligt 23 kap. 3 § första stycket 1 och 2 lagen om värdepappers- marknaden, att begära in information och kalla personer till förhör, är i övrigt inte begränsad till vissa personer eller företag, utan om- fattar var och en som kan förväntas lämna uppgifter. Artikel 69.2.a och b föranleder därför inte någon lagstiftningsåtgärd. 12.1.2Rätt att utföra undersökningar på plats Förslag: 23 kap. 4 § lagen (2007:528) om värdepappersmark- naden kompletteras så att ges rätt att utföra platsundersökningar även hos leverantörer av datarapporterings- tjänster. Enligt artikel 69.2.c ska den behöriga myndigheten kunna utföra platsundersökningar. Artikeln har sin motsvarighet i artikel 50.2.c direktiv. möjligheter att utföra under- sökningar på plats för övervakningen av bestämmelserna i lagen om värdepappersmarknaden följer av 23 kap. 4 § samma lag. I detta fall har det i lagtexten uttryckligen angetts att rätten att göra platsunder- sökningar gäller i förhållande till företag under tillsyn. Regeringen har i förarbetena till marknadsmissbrukslagen (2005:377) tolkat direktivtexten så att bestämmelsen endast avser inspektioner i före- tags kontorslokaler och liknande, alltså inte inspektioner i privat- bostäder (prop. 2004/05:142, s. 118). Samma tolkning gjordes vid genomförandet av direktiv. Enligt utredningens mening bör samma tolkning göras när det gäller motsvarande bestämmelse i MiFID II. Artikel 69.2.c är således, såvitt avser värdepappers- institut och börser, genomförd genom 23 kap. 4 § lagen om värde- pappersmarknaden, men paragrafen bör kompletteras så att rätten att göra platsundersökningar utvidgas till att gälla även leverantörer av datarapporteringstjänster. 12.1.3Rätt att ta del av bandinspelade telefonsamtal eller bevarad elektronisk kommunikation Bedömning: Det krävs ingen lagstiftningsåtgärd för att genom- föra artikel 69.2.d i MiFID II. Enligt artikel 69.2.d ska den behöriga myndigheten ha möjlighet att få del av bandade telefonsamtal eller bevarad elektronisk kommuni- kation från värdepappersföretag, kreditinstitut och andra finansiella institutioner. Bestämmelsen i 23 kap. 3 § första stycket 1 lagen om värdepap- persmarknaden, om rätt att få uppgifter, hand- lingar eller annat, omfattar även en rätt att få bandinspelningar av telefonsamtal och bevarad elektronisk kommunikation. Redan enligt gällande rätt finns en skyldighet för värdepappersinstitut att använda bandinspelning vid t.ex. mäklarbord, se 21 kap. 3 § Finansinspek- tionens föreskrifter (FFFS 2007:16) om värdepappersrörelse. Utre- dningen föreslår att denna skyldighet utvidgas till att avse alla telefon- samtal som är avsedda att leda till transaktioner med finansiella instrument, se avsnitt 9.10. I andra fall kommer bandinspelning att användas av tillståndspliktiga företag för att fullgöra dokumenta- tionsskyldigheter avseende t.ex. rådgivning utan att det finns något uttryckligt lag- eller föreskriftskrav på att just bandinspelning ska användas. Även i dessa fall har rätt att få ut in- spelningarna. Någon lagstiftningsåtgärd behövs därför inte på detta område. 12.1.4Rätt att begära att tillgångar fryses eller beläggs med kvarstad Genomförandet av artikel 69.2.e, om den behöriga myndighetens rätt att begära att tillgångar fryses och/eller beläggs med kvarstad, behandlas i avsnitt 13.6.2. 12.1.5Rätt att förbjuda viss yrkesverksamhet Förslag: rätt att förbjuda ageranden som kan antas strida mot lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden eller MiFIR ska innefatta en rätt att förbjuda viss yrkesverksam- het. Enligt artikel 69.2.f i MiFID II ska den behöriga myndigheten kunna begära tillfälligt förbud mot viss yrkesverksamhet. Ett motsvarande krav finns i artikel 50.2.g direktiv. De regler som finns i svensk rätt om att förbjuda viss yrkes- eller näringsverksamhet är utformade som sanktioner, se t.ex. reg- lerna om näringsförbud i lagen (1986:436) om näringsförbud samt möjligheterna för att återkalla tillstånd enligt 25 kap. 1 § lagen om värdepappersmarknaden. Vad som avses i arti- kel 69.2.f är dock ingen sanktion utan en tillsyns- och övervaknings- befogenhet, dvs. en åtgärd som ska kunna tillgripas under utred- ningen av en misstänkt överträdelse. Den rätt för inspektionen som föreslås i avsnitt 12.1.10 – att förbjuda ageranden som kan antas stå i strid mot lagen eller MiFIR – bör därför utformas så att den också ger inspektionen möjlighet att förelägga någon att upphöra med viss yrkesverksamhet. 12.1.6Rätt att begära uppgifter från revisorer för värdepappersföretag och reglerade marknader Bedömning: Det krävs ingen lagstiftningsåtgärd för att genom- föra artikel 69.2.g i MiFID II. Enligt artikel 69.2.g ska den behöriga myndigheten ha rätt att begära uppgifter från revisorer för värdepappersföretag, reglerade markna- der och leverantörer av datarapporteringstjänster. En i stort sett motsvarande artikel, med undantag för revisorer för leverantörer av datarapporteringstjänster, finns direktiv (artikel 50.2.h). Några förbehåll för nationella rättsliga bestämmelser om tystnads- plikt finns inte. Upplysningsskyldigheten måste därför anses gå före befintliga bestämmelser om tystnadsplikt för denna yrkes- grupp. Rättigheten för att begära in uppgifter täcks genom bestämmelsen i 23 kap. 3 § första stycket 1 lagen om värdepappersmarknaden, om att inspektionen ska ha rätt att ålägga vem som helst att tillhandahålla uppgifter eller handlingar. Någon lagstiftningsåtgärd krävs därför inte. 12.1.7Rätt att överlämna ärenden till åtal Bedömning: Det krävs ingen lagstiftningsåtgärd för att genom- föra artikel 69.2.h i MiFID II. En artikel motsvarande artikel 69.2.h finns direktiv (arti- kel 50.2.i). Eftersom det inte finns något som hindrar att Finans- inspektionen överlämnar ärenden till åtal behövs ingen lagstiftnings- åtgärd. 12.1.8Rätt att låta revisorer eller sakkunniga utföra kontroller eller undersökningar Förslag: 23 kap. 7 § lagen (2007:528) om värdepappers-mark- naden kompletteras så att ges rätt att för- ordna revisor även i ett företag som är en leverantör av data- rapporteringstjänster. Den behöriga myndigheten ska enligt artikel 69.2.i ha rätt att ge revisorer eller sakkunniga i uppdrag att utföra kontroller eller utred- ningar. Motsvarande bestämmelse finns i artikel 50.2.m direktiv. Av 23 kap. 7 § lagen om värdepappersmarknaden framgår att har rätt att förordna en revisor att med övriga revisorer delta i revisionen av ett företag. I all- männa råd (FFFS 1998:5) för revisorer, förordnade av Finans- inspektionen, anges att råden är allmänt hållna och att inspektionen därutöver kan lämna instruktioner avseende särskilda områden som granskningen bör omfatta (1 §). Revisorn arbetar på Finansinspek- tionens uppdrag och fullgör tillsammans med övriga i institutet utsedda revisorer uppdraget att granska institutet i den omfattning som följer av god redovisningssed (2 §). Revisorn bör ägna särskild uppmärksamhet åt institutets interna kontrollsystem. Revisorn bör även särskilt uppmärksamma hanteringen av de i verksamheten före- kommande riskerna samt hur riktlinjer och instruktioner tillämpas (4 §). Revisorn bör kontrollera att institutet har upprättat rutiner som säkerställer att rapportering till är korrekt och sker i enlighet med lagar och andra föreskrifter (5 §). Därut- över framgår i de allmänna råden vad revisorns rapporteringsskyl- dighet omfattar (6–8 §§). Möjligheten för att förordna en revisor uppfyller MiFID II:s krav såvitt avser värdepappersinstitut och börser. Denna tillsynsbefogenhet bör dock även omfatta leveran- törer av datarapporteringstjänster vilket bör läggas till i 23 kap. 7 § lagen om värdepappersmarknaden. 12.1.9Rätt att få information och dokumentation om storleken eller syftet med en position eller en exponering i råvaruderivat m.m. Bedömning: Det krävs inga lagstiftningsåtgärder för att genom- föra artikel 62.2.j i MiFID II. Den behöriga myndigheten ska, enligt artikel 69.2.j, kunna kräva eller begära information, inbegripet all relevant dokumentation, från vem som helst om storleken eller syftet med en position eller en exponering i råvaruderivat samt om tillgångar och skulder avseende underliggande tillgångar till sådana derivat. Denna befogenhet är endast en variant av rätten att inhämta in- formation från vem som helst och ryms i rätt att inhämta information enligt 23 kap. 3 § första stycket 1 lagen om värdepappersmarknaden. Det krävs därför inga lagstiftningsåtgärder för att genomföra artikel 62.2.j. 12.1.10Rätt att kräva att varje praxis eller uppträdande som den behöriga myndigheten anser strider mot bestämmelser i eller MiFIR upphör tillfälligt eller permanent Förslag: I lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden tas in en bestämmelse som ger rätt att förbjuda age- randen som kan antas strida mot lagen eller MiFIR. Ett sådant förbud ska gälla och bara en utredning pågår. Enligt artikel 69.2.k i MiFID II ska den behöriga myndigheten ha rätt att kräva att varje praxis eller uppträdande, som den behöriga myndigheten anser strider mot direktivet eller MiFIRs bestämmel- ser, tillfälligt eller permanent upphör samt förhindra en upprepning av denna praxis eller detta uppträdande. Enligt nuvarande regler kan enligt 6 kap. 2 § lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument förelägga den som deltar i handel med ett finansiellt instrument att upphöra med verksamheten, om handeln strider mot den s.k. sundhetsregeln i 1 kap. 2 § samma lag. Enligt förarbetena utgör den regeln i första hand en måttstock för utformningen av de finansiella instrument som får förekomma på marknaden.1 Om det skulle uppkomma handel i in- strument som äventyrar allmänhetens förtroende kan Finansinspek- tionen med stöd av denna paragraf och 6 kap. 2 § första stycket 1 ingripa med t.ex. vitesföreläggande. Enligt förarbetena utgör para- grafen också grund för inspektionens verksamhet i syfte att övervaka att handeln överensstämmer med god sed på värdepappersmarkna- den. Bestämmelsen torde således kunna användas t.ex. om någon systematiskt deltar i handel som inspektionen bedömer är marknads- manipulation. Enligt 25 kap. 1 § lagen om värdepappersmarknaden har rätt att ingripa mot värdepappersinstitut 1990/91:142 s. 144–145. och marknadsoperatörer genom att förelägga företaget att begränsa rörelsen i något avseende, minska riskerna i den eller vidta någon annan åtgärd för att komma till rätta med situationen. Inspektionen kan enligt samma paragraf förbjuda verkställighet av beslut och även återkalla företagets tillstånd. Som förutsättning för detta anges att företaget har agerat i strid mot lagen eller någon annan författning eller föreskrift som reglerar företagets verksamhet. Motsvarande reg- ler finns för andra företag under tillsyn, t.ex. banker (15 kap. 1 § lagen, 2004:297, om bank- och finansieringsrörelse) och fondbolag (12 kap. 1 § lagen, 2004:46, om värdepappersfonder). Dessa regler innebär att kan förbjuda viss handel (6 kap. 2 § lagen om handel med finansiella instrument) och viss verksamhet (verksamhet som bedrivs av tillståndspliktiga före- tag). Reglerna ger således i viss utsträckning befogenheter i enlighet med artikel 69.2.k i MiFID II. Dock kan in- spektionen ingripa med stöd av 25 kap. 1 § lagen om värdepappers- marknaden först om det kan konstateras att företaget i fråga faktiskt har agerat i strid mot lagen, inte redan när detta kan misstänkas. Inspektionen bör därför ges en mer generell utredningsbefogenhet att förbjuda ageranden som strider mot MiFIR. I förordningen har den aktuella befogenheten formulerats så att det är ageranden som den behöriga myndigheten anser strider mot förordningen som ska kunna förbjudas. Så bör dock inte befogenheten förmuleras i svensk rätt. Det bör i stället uppställas ett beviskrav – kan antas – som kan prövas vid ett eventuellt överklagande. 12.1.11Rätt att vidta varje slag av åtgärd för att se till att värdepappersföretag, reglerade marknader och andra som omfattas av MiFID II eller MiFIR kontinuerligt följer lagstiftningen Bedömning: Det krävs ingen lagstiftningsåtgärd för att genom- föra artikel 69.2.l i MiFID II. Artikel 69.2.l anger att den behöriga myndigheten ska ha rätt att vidta varje slag av åtgärd – i enlighet med nationell rätt – för att se till att värdepappersföretag, reglerade marknader och andra som omfattas av MiFID II eller MiFIR kontinuerligt följer lagstiftningen. Bestämmelsen har sin motsvarighet i artikel 50.2.i direktiv. De i det föregående nämnda befogenheterna som Finansinspek- tionen har, eller föreslås få, får anses tillräckliga för att uppfylla kraven i MiFID II i denna del. 12.1.12Rätt att tillfälligt avbryta handeln med ett finansiellt instrument och kräva att ett finansiellt instrument ska avföras från handel Förslag: Bestämmelserna i 22 kap. 1 och 2 §§ lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden justeras för att åstadkomma ett direktivnära genomförande och för att anpassa reglerna till de nya bestämmelserna som genomför artiklarna 32.2 och 52.2 i MiFID II om börsers och värdepappersinstituts handelsstopp. Enligt artikel 69.2.m och n i MiFID II (artikel 50.2.j och k direktiv) ska den behöriga myndigheten ha rätt att begära att handeln med ett finansiellt instrument tillfälligt stoppas och att ett finansiellt instrument avförs från handel vare sig det omsätts på en reglerad marknad eller i någon annan form av organiserad handel. Uttrycket någon annan form av organiserad handel bör, enligt ut- redningens mening, innefatta både handel på en MTF-plattform, en OTF-plattform och handel som systematisk internhandlare. Enligt 22 kap. 2 § lagen om värdepappersmarknaden har Finans- inspektionen rätt att meddela beslut om handelsstopp på en handels- plattform eller i annan handel, organiserad av ett värdepappersinsti- tut. Denna bestämmelse motsvarar således kraven i artikel 69.2.m i MiFID II. Genom MiFID II har dock tillkommit bestämmelser om handelsstopp på reglerade marknader och på handelsplattformar, se avsnitten 6.2.2 och 6.2.3. Dessa bestämmelser innebär i korthet att en börs som driver en reglerad marknad eller ett värdepappers- institut som driver en handelsplattform ska informera den behöriga myndigheten om handelsstopp som börsen eller institutet har be- slutat. Om handelsstoppet beror på misstänkt marknadsmissbruk, ett uppköpserbjudande eller på att investerarna har undanhållits insiderinformation som skulle ha offentliggjorts enligt EU:s mark- nadsmissbruksförordning, ska handeln i instrumentet stoppas av den behöriga myndigheten. Detta handelsstopp ska gälla även andra handelsplatser och handel genom systematiska intern- handlare som ligger under den behöriga myndighetens jurisdiktion. Myndigheten ska vidare informera och andra behöriga myn- digheter, vilka i sin tur kan besluta om handelsstopp för sina handelsplatser och systematiska internhandlare. Utredningen har föreslagit att bestämmelserna om börsers och värdepappersinstituts handelsstopp tas in i de kapitel i lagen som reglerar verksamheterna i fråga. Bestämmelserna i 22 kap. 1 och 2 §§ lagen om värde- pappersmarknaden bör därför justeras i konsekvens med detta. Därutöver bör förutsättningarna för handelsstopp utformas mer direktivnära, så att det framgår att detta kan komma i fråga när handelsstoppet beror på misstänkt mark- nadsmissbruk, ett uppköpserbjudande eller på att investerarna har undanhållits insiderinformation som skulle ha offentliggjorts enligt EU:s marknadsmissbruksförordning. har inte möjlighet att begära att ett finansiellt instrument ska avregistreras eller avföras från handel på en handelsplats. Artiklarna 32.2, 52.2 och 69.2.m innebär dock att den behöriga myndigheten ska ha en sådan möjlighet. Den svenska regleringen är uppbyggd på så sätt att den som driver handelsplatsen är skyldig att i vissa fall avföra ett finansiellt instrument från handel, se avsnitten 6.2.2 och 6.2.3. Den som driver handelsplatsen ska vidare offentliggöra ett beslut om avförande och med- dela detta. Om den som driver en handelsplats i strid mot bestämmelsen inte avför ett instrument har Finansinspek- tionen möjlighet att ingripa, t.ex. genom ett föreläggande.