sou · H3B3103 · 2015-12-08 00:00:00 — Av de som svarat att de upplevt våld eller hot om våld menade en majoritet () att den senaste händelsen berodde, helt eller delvis, på att de hade uppfattats vara transperson. Detta indikerar att nästan en tiondel () av alla transpersoner hade blivit attackerade eller hotade med våld på ett sätt som får dem att tro att det skedde, helt eller delvis, på grund av att de uppfattades som transpersoner. Av de som bodde i var denna siffra något högre (). rörde hot om våld och en fysisk attack (Being Trans in Union, s. 54 ff.). Över hälften av transpersonerna (i jämförelse med 47 pro- cent av alla hbt-personer) och av de som angett att de bor i svarade att de känt sig diskriminerade eller trakasserade innan undersökningen på grund av de uppfattats som transpersoner (Being Trans in Union, s. 24). En av tre () kände att de hade diskriminerats när de sökte jobb och en fjärdedel () angav att de hade diskri- minerats på jobbet . Av de som angett att de bodde i Ökat straffrättsligt skydd för transpersoner var den siffran (Being Trans in Union s. 27 ff.). Av de transpersoner som hade vänt sig till sjukvården respektive sociala myndigheter svarade ca en femtedel () att de känt sig diskriminerade på grund av att de är transpersoner, vilket var en dubbelt så hög andel som för övriga hbt-personer (Being Trans in Union s. 41). Vidare svarade att de känt sig diskriminerade på grund av att de var transperson när de varit i exempelvis affärer, på caféer och restauranger, i barer, på gym eller när de letat boende. En av åtta ansåg att de hade blivit diskrimi- nerade av personal på banken eller av ett försäkringsbolag (Being Trans in Union s. 45). Förutom frågor kring utsatthet för våld och hot om våld ställdes i enkäten frågor kring utsatthet för trakasserier, med förtydligandet att med trakasserier menas oönskat och besvärande beteende mot personen ifråga såsom att ha benämnts i nedsättande eller kränk- ande ordalag eller att blivit förlöjligad på annat sätt, utan att det involverat våld eller hot om våld. Över en femtedel () angav att de hade trakasserats helt eller delvis på grund av att de uppfattats vara transperson. Samma siffra gällde för boende i . Den van- ligaste typen av trakasserier var förlöjligande och att ha blivit kallad för olika nedsättande tillmälen (”name calling”) (Being Trans in Union s. 64 ff.). Enligt rapporten var den typiska förövaren, både avseende våld och trakasserier, en okänd heterosexuell man som agerat i grupp. Dess- utom rörde det sig ofta om tonåringar. De flesta incidenterna hade skett utomhus, såsom på gatan, bilparkering eller annan offentlig plats. När det gäller händelser som skett inomhus indikerade svaren att våldet främst skett i hemmet medan trakasserier oftast skett på arbetsplatsen. En tiondel av de senaste trakasserierna hade enligt Ökat straffrättsligt skydd för transpersoner rapporten skett på internet, till exempel på Facebook och Twitter, och i e-post. Både vad gäller våld, hot om våld och trakasserier, som berott på att respondenten var transperson, uppfattades en betyd- ande del av förövarna ha tillhört en rasistisk eller extremistisk orga- nisation () (Being Trans in Union, s. 57 ff. och s. 66 ff.). Endast en liten andel, , av de som angett att de utsatts för diskriminering svarade att de anmält den senaste händelsen till polisen eller någon annanstans (Being Trans in Union s. 46 f.). Av de som svarat att de utsatts för våld eller hot om våld , på grund av att de uppfattats vara transperson, svarade endast ca en femtedel () att de polisanmält den senaste händelsen. Av de som svarat att de utsatts för sådant våld svarade endast ca en fjärdedel () att de polis- anmält den mest allvarliga händelsen (Being Trans in Union, s. 59). av de som svarat att de trakasserats på grund av att de uppfattats vara transperson angav att det anmält den senaste händelsen. angav att de anmält den allvarligaste händelsen (Being Trans in Union, s. 68). Anledningen till att inte anmäla diskriminering angavs främst vara att de var övertygande om att anmälan inte skulle leda till något och att de inte tyckte att det var värt att anmäla. angav att de varit oroliga över att anmälan inte skulle tas på allvar samt att de inte ville avslöja sin könsidentitet (Being Trans in Union, s. 47 f.). De vanligaste anledningarna till att inte polisanmäla våld och trakasserier var enligt svaren misstro mot polisen, att respondenten inte trodde att polisen skulle eller kunde göra något, rädsla för en homo- eller transfobisk reaktion från polisen, att respondenten inte ville att någon skulle veta samt att de var rädda för förövaren och repressalier. Avseende trakasserier var den vanligaste anledningen att händelsen inte var allvarlig nog att rapportera eller att respon- Ökat straffrättsligt skydd för transpersoner denten inte tänkte på att det gick att anmäla (Being Trans in Union s. 60 f. och s. 66). 5.8.8Hets mot transpersoner som grupp Redogörelsen för innehållet i de olika rapporterna ovan ger en beskrivning av transpersoners utsatthet för diskriminering samt för hot och våld. I vårt uppdrag ingår dock att överväga också om det bör göras straffbart att uttrycka hot eller missaktning mot transpersoner som kollektivt bestämd grupp. Eftersom hets mot transpersoner inte är straffbelagt finns inte någon officiell statistik som avser förekomsten av hets mot transpersoner som grupp. Någon statistisk undersökning i övrigt som specifikt avser hets, ”hate speech” eller liknande mot trans- personer som grupp har utredningen inte kunnat hitta. Vid de undersökningar som ligger till grund för de rapporter som genomgåtts ovan inhämtades inga uppgifter om hets mot trans- personer som grupp, utan endast uppgifter kring enskilda trans- personers upplevelser av våld, hot och trakasserier. Utredningen har inte heller hittat någon svensk eller internatio- nell litteratur som innehåller uppgifter om hur stor omfattningen av hets mot transpersoners är. Utredningen har i sin referensgrupp med företrädare för orga- nisationer som arbetar med transpersoners situation (RFSL, RFSL Ungdom, RFSL:s brottofferjour, FPES, och ), efter- frågat information kring förekomsten av hets. RFSL har därefter eftersökt förekomsten hos medlemmar men även gjort egna efter- forskningar på internet och därefter inkommit med sammanställ- ningar av, främst, uttalanden i kommentarsfält på olika webbsidor. De flesta av webbsidorna har rasistiska och extremistiska förtecken. Utredningens sekreterare har också besökt dessa hemsidor och tittat på kommentarerna som RFSL pekat på men även andra sådana. Bilden som växer fram är i stort att det i kommentarer i olika s.k. trådar finns ett betydande antal exempel på uttalanden kring att hbt-personer generellt och transpersoner specifikt är undermåliga, onaturliga, omoraliska, sjuka och perverterade. Det är också vanligt att agitationen mot hbt-personer generellt och transpersoner speci- Ökat straffrättsligt skydd för transpersoner fikt kopplas ihop med pedofili. I vissa fall skulle uttalandena kunna utgöra hets. Nedan anges några exempel på kommentarer från webbsidor. Det ska betonas att det är bara ett fåtal exempel och att det handlar om kommentarer som fortfarande ligger kvar, tillgängliga för alla. Angående en länk som påstås visa bilder på transpersonen : ”Skjut honom…henne…DET!” Kommentar : ”den skulle jag vilja skjuta” Kommentar : ”skjut han jefla äckel” Kommentar : ”T.o.m. att säga djur är för snällt för vad han…hon..DET är!...” Angående ”Äcklad av transexuella personer” Kommentar : ”När jag för någon vecka sedan var inne på statoil för att köpa kaffe och mosbricka kom fem förståndshandikapade transvestiter in. Om folk vill klä sig i kvinnokläder, och sminka sig som om de skulle på karneval kan de göra det i hemmet, men de ska hålla sig borta från almänna platser. Att dom var förståndshandikapade förutsätter jag av deras beténde i butiken. De flamsade runt som cirkus- apor, och betedde sig värre än småbarn. Folk kommer alltid falla för den moderna trenden att bli homofil, transa, eller vad det nu kan vara, men de ska inte ha rätt att äkla folk på almänna platser.” Angående ”Fetischism, sadomasochism och transvestism inte längre sjukt” Kommentar : ”Jag tror man bör skilja på sexuella av- arter som homosexuella, Transvestiter, pedofiler och Zoofiler gentemot ganska vanliga heterosexuella som tänder på olika föremål och händel- ser dvs Fetischister och även de som utövar Bondage, Dominans, Sadism och masochism dvs BDSM.” Angående en omröstning kring om man måste ”vara anti-HBT som natio- nell?” Kommentar : ””Vill ni ha en HBT-identitet i samhället eller vill ni ta med dessa i er folkgemenskap?” Varken eller. Sexuella avarter ska i den mån det går spåra dom förintas genom tex landsförvisning av sodomiter. För övrigt oroar det mig att så många har röstat för hbt- personer inom rörelsen. öde är ett lysande exempel på hur det går när man släpper in dessa sexuella avarter i värmen.” Ökat straffrättsligt skydd för transpersoner Kommentar : ”RFSL och hela hbt-rörelsen, samt samtliga av deras abnorma anhängare, måste bekämpas med alla essentiella medel i kampen för ett sunt och bevarandet av kärnfamiljen. Man måste veta, åtminstone enligt min grundsyn, att om man hotar ordningen med sexuella avarter, även på ett individuellt plan, så går man en säker död till mötes. Homosexualitet och andra perversiteter gör bäst i att hålla sig inomhus, långt bort från den nationalsocialistiska staten.” Kommentar : ”Jag måste säga att detta träd fick mig att fräsa ordentligt: finns det NÅGON här som inte anser att homosexua- litet, bisexualitet och transvestism är en avart och defekt? Om denna slags ”tolerans” mot sådant finnas bland nationella är spikarna i kistan allt flera…” Angående en artikel om en transkvinna som följt med en man hem efter och som hade misshandlats sedan mannen förstått att hon ”var man” Kommentar : ”Riktigt äckligt, man tycker ju att trans- vestiten borde få sig en straff efter det han har gjort. Genom att låsas vara en kvinna. Blir riktigt äcklad.” Angående en artikel om att vill införa ett ”tredje kön” Kommentar : ”Ofta sammanfaller idiotin med perversa indi- viders sexuella njutning. Sminkade gubbar i vilda peruker som kräver rätt att byta till kvinnonamn, eller samkönade ”par” som anser det diskri- minerande att de inte själva kan få barn tillsammans. Samhället ger efter för deras roll-lekar så att de kan njuta mer. Det är vansinne att bejaka vanföreställningar genom att ge dem lag- stöd. En person som verkligen tror att han eller hon är en ”hen”, eller varför inte ett djur, ska ha all rätt till psykvård, men självfallet inte få sina störda fantasier upphöjda till normalitet. Med all denna norm- och identitetsupplösning i samhället är det inte konstigt att behovet av psykofarmaka skjutit i höjden de senaste årtion- dena.” Kommentar : ”Jag finner inget som helst komiskt i dessa sjuka perversionerna, det är hemskt. Hur kan sådana absurda idéer ens komma på tal hos våra politiker? Varför reagerar inte folket? Vad är det som händer med vårat en gång så, både i kropp och själ friska folk? Folket måste stå upp emot dessa perverterade idiotiska vanföreställ- ningarna och installera en rasligt, kroppsligt och andligt frisk/sund regering. Ökat straffrättsligt skydd för transpersoner Som med styrka och mod skapar ett sunt samhälle och leder folket in i en sund levnad. INTE en PERVERTERAD OGUDAKTIG VÄNSTERREGIM som kommer leda vårat folk i FÖRDÄRVET!” Kommentar : ”Varför inte bara klippa ner varenda en? Mår illa av att se skiten.” Angående omröstningen ”Vad har du för sexualitet?” Kommentar : ”Något som spelar i en egen liga var det gäller personliga hatobjekt är dock feminina män; här har vi ett praktexempel på ”folk” det borde vara skottpengar på.” Angående ”Tvångssterilisering av störda transor slopas” Kommentar : ”Tvångssteriliseringen hindrar störda män- niskor som t.ex transor att skaffa barn…” Kommentar : ”Va? Finns tvångssterilisering kvar i eller har jag fattat fel? Självklart ska ju sådana sjuka livsformer inte bara steriliseras utan även…ja…” Kommentar : ”Kunde inte sagt det bättre själv, men dagens äckeldemokrati och pk-samhälle tycker väl att det är ”fascistiskt” att sterilisera störda svin.” Kommentar : ”Jo visst, men du får se det ur ett helhets perspektiv. Så som jag tror att man vill göra är att normalisera dessa sjukligheter så att folket successivt vänjs vid tankarna att sådana per- versiteter gradvis förvandlas från att vara en mentalbrist till ett normalt tillstånd. Sen gör man sakta men säkert vägen öppen för andra män- niskor som lider av psykisk ohälsa att skaffa sig ett barn. Då när processen att få homosexuella godkända är klar, och de transexuella och vad annat sjukt det finns så MÅSTE ju också pedofilerna få sin rätt att ha barn, annat vore ju diskriminering! ”Varför”, säger någon! Varpå pedofilen kanske använder samma sjuka argument som den som är homo- sexuell eller transexuell...”Jag föddes till det”- Något i den stilen. Det verkar i varje fall som någon form av process för att normalisera det sjuka i dagens samhälle medan allt som ansågs vara sunt blir bespottat! Är det inte också så att man slopade lagen om tidelag såtillvida att veterinären kunde konstatera att djuret farit illa vid samlaget? Dessa sjuka människor borde inte få leva. Bara det är ett tecken på hur sjukt allting har blivit. Man blir vansinnig när man tänker på hur de styrande försöker skapa en norm där sjuklighet är entydigt med friskhet!”. Ökat straffrättsligt skydd för transpersoner Angående en artikel om att Friskis & Svettis i skulle införa könsneutrala omklädningsrum Kommentar : ”Nej, de ska rensas ut i likhet med homosexuella öht.” Angående en artikel om att elever på en skola har en manifestation mot könsroller Kommentar : ”De borde fan lagföras att man ikke får klä sig i motsatta könsbkläder samt va straffbart att va transa. För det är både sjukt och äckligt liksom homosexuellism, som är en sjukdom som borde utrotas!” Angående en artikel om könskorrigering Kommentar : ”Kanske lika bra, för den som är trans- sexuell har ändå inga gener som är värda att föras vidare. Sådant skräp ska rensas ut ur den ariska genbanken.” Förutom uttalanden som direkt förefaller avse just transpersoner är det vanligt, som framgår av exemplen ovan, att agitation mot trans- personer ingår i och blandas med agitation mot hbt-personer i all- mänhet och argument kring sexuell läggning. Det är tydligt att kun- skapen kring skillnaden mellan sexuell läggning och könsidentitet eller uttryck ibland är låg. Utredningen har haft två sammanträden med referensgruppen. Samtliga företrädare i referensgruppen har uttryckt att det straff- rättsliga skyddet för transpersoner bör stärkas och att det finns behov av en sådan utvidgning. Angående hur transpersoner bör benämnas i den straffrättsliga lagtexten har samtliga företrädare uttryckt en önskan om att ”köns- identitet eller könsuttryck” bör användas, eller att man i vart fall använder ett begrepp som inte pekar ut transpersoner som norm- avvikare. SADB – Rättighetscentrum har härtill anfört att, oavsett om man använder uttrycket ”könsidentitet eller köns- uttryck”, bör de aktuella bestämmelserna konstrueras så att de inkluderar alla människor. Ökat straffrättsligt skydd för transpersoner Vidare har alla företrädare varit överens om att brott mot trans- personer ofta begås för att gärningsmannen tror att transpersonen i fråga är homosexuell. Enligt företrädarna borde fall där en gärnings- man har diskriminerat en person på grund av en felaktig uppfatt- ning om personens könsidentitet eller könsuttryck kunna utgöra olaga diskriminering, eftersom handlandet är straffvärt oavsett om gärningsmannens uppfattning var riktig eller inte. Dessutom kom- mer transpersoner, enligt företrädarna, generellt sett vara obenägna att delta i rättegångar om det finns en risk för att domaren kommer fråga om deras könsidentitet eller könsuttryck eller sexuella lägg- ning. Förslag: Hets mot transpersoner som grupp ska kriminaliseras inom , tryckfrihetsförordningens och yttrandefri- hetsgrundlagens tillämpningsområden. Skälen för förslaget: är det inte straffbelagt att uttrycka hot mot eller missaktning för transpersoner som grupp. Det finns dock ett antal brott i BrB, som även kan utgöra tryck- och ytt- randefrihetsbrott, som ger transpersoner ett visst skydd mot hot- fulla eller kränkande uttalanden, såsom förolämpning, förtal, olaga hot och uppvigling. Vidare omfattas transpersoner av uttrycket ”annan liknande omständighet” i straffskärpningsregeln i 29 kap. 2 § 7 BrB. Nämnda bestämmelser ger transpersoner ett visst skydd mot hotfulla och kränkande uttalanden. De skyddar dock inte mot hets- propaganda riktad mot transpersoner som kollektivt bestämd grupp. Vid bedömningen av om hets mot transpersoner ska kriminaliseras finns det ett antal utgångspunkter. För att en kriminalisering ska vara befogad måste det finnas ett påtagligt behov. Vidare bör en kriminalisering ske först om det är ett någorlunda effektivt medel Ökat straffrättsligt skydd för transpersoner för att motverka det icke önskvärda beteendet. Även den inter- nationella utvecklingen på området bör beaktas. Särskilda hänsyn gör sig dessutom gällande eftersom en kriminalisering skulle inne- bära en inskränkning av den tryck- och yttrandefrihet som tillför- säkras genom såväl svensk grundlag som . En avvägning måste göras mellan å ena sidan intresset av en så vid- sträckt tryck- och yttrandefrihet som möjligt och å andra sidan be- hovet av ett utökat skydd för gruppen transpersoner. Behovet av en kriminalisering av hets mot transpersoner Det råder inte någon tvekan om att transpersoner är en mycket utsatt grupp. Av bland annat rapporter framgår att transpersoner utsätts för diskriminering, våld, hot och annan kränkande behandling i mycket högre grad än den övriga befolkningen, just för att de är transpersoner. Vidare framgår det att hälsan, och då framför allt den psykiska hälsan, bland trans- personer är mycket sämre än hos befolkningen i övrigt. Troligen har det sin förklaring i deras utsatta situation. Vad specifikt avser hets mot transpersoner som grupp finns det inte några säkra uppgifter om hur vanligt förekommande det är. Eftersom hets mot transpersoner inte är straffbelagt finns inte någon officiell brottsstatistik på området. Det har dock under utredningen kommit fram belägg för att hets mot trans- personer förekommer, främst i agitation på internet. I kommen- tarer i olika s.k. trådar finns det ett antal exempel på uttalanden kring att hbt-personer generellt och transpersoner specifikt är onatur- liga, omoraliska, sjuka och perverterade. I vissa fall skulle uttalan- dena kunna utgöra hets. Hetspropaganda av sådant slag finns det inte något straffrättsligt skydd mot. Omfattningen av sådan hets mot transpersoner är dock okänd. De belägg som finns ger inte stöd för att det förekommer sådan hets mot specifikt transpersoner i någon större omfattning. Detta är dock inte av avgörande betydelse. Sådana handlingar förekom- mer i viss omfattning och transpersoner är en så utsatt grupp att det finns anledning att ge ett särskilt skydd även vid mer sällan förekommande handlingar. Dessutom finns det anledning att be- Ökat straffrättsligt skydd för transpersoner fara att sådan hetspropaganda ökar i takt med att transpersoner blir alltmer synliga i samhället. Härtill kommer att kunskapen kring transpersoner generellt sett är låg. Det är för många inte klart vad som är skillnaden mellan å ena sidan könsidentitet eller könsuttryck och å andra sidan sexuell läggning. Det är också vanligt att agitation mot transpersoner ingår i och blandas med agitation mot hbt-personer i allmänhet och diverse uppgifter om sexuell läggning. Gärningsmannen har nog sällan klart för sig på vilken grund eller vilka grunder som han eller hon hetsar, annat än att agitationen riktas mot sådant som i gär- ningsmannens föreställningsvärd är ”onormalt”. Hetsen tar sig inte sällan sådana uttryck att det finns anledning att tro att en krimi- nalisering av hets mot transpersoner skulle bidra till att åstad- komma ett mer effektivt skydd också mot hets mot homo- och bisexuella. Om inte såväl homo- och bisexuella som transpersoner omfattas av hetsbestämmelserna kommer bestämmelserna inte att utgöra ett fullgott skydd för någon av grupperna. Den internationella utvecklingen går mot att tillerkänna trans- personer rättigheter och skydd motsvarande det som ges för andra utsatta grupper. har transpersoners rättigheter börjat lyftas i internationella sammanhang. Dessutom har befintliga inter- nationella instrument om diskriminering, i praxis, i viss mån ansetts gälla även transpersoner. Den rekommendation som an- tog 2010 om skydd mot diskriminering på grund av sexuell lägg- ning eller könsidentitet anger rättigheter för hbt-personer. I bilaga I B som gäller ”hate speech” anges att medlemsstaterna bör vidta lämp- liga åtgärder för att motverka alla former av uttryck, inbegripet i media och på internet, som skäligen skulle kunna tolkas som om de hetsar till, sprider eller främjar hat mot eller andra former av diskriminering av homosexuella, bisexuella och transpersoner. FN och har också börjat lyfta fram transpersoners utsatta situation vad gäller våld, diskriminering och hets. Bland annat har uppmärksammat Ökat straffrättsligt skydd för transpersoner problem med ”hate speech” och uppmanat medlemsstaterna att vidta åtgärder för att komma tillrätta med problemen. Även den internationella utvecklingen talar alltså för att nu krimi- nalisera hets mot transpersoner som grupp. Behovet av att införa motsvarande kriminalisering också inom tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområden En utgångspunkt för övervägandena är att tryck- och yttrande- frihetsbrottet hets mot folkgrupp även fortsättningsvis bör mot- svara BrB:s straffbestämmelse fullt ut. De skäl som finns för en kriminalisering av hets mot transpersoner i BrB måste därför göra sig gällande med tillräcklig styrka också inom ramen för TF:s och . Tryck- och yttrandefriheten är grundpelare i ett demokratiskt samhälle och gränserna för dessa intressen ska inte vara påverkade av olika tillfälliga opinionsströmningar i samhället. Begränsningar av yttrandefriheten, särskilt i tryckt skrift och andra grundlags- skyddade framställningar, ska minimeras och vara så få och tydliga som möjligt. Kränkningar av transpersoner som grupp förefaller inte vara en tillfällig företeelse. Som har sagts är omfattningen av hets- propaganda mot transpersoner som kollektivt bestämd grupp okänd. Det finns dock belägg för att sådan propaganda förekommer. Det kan också antas att företeelsen, som inte varit belagd, kan komma att öka. Ett skäl till det skulle kunna vara att transpersoner, som grupp och som individer, blir alltmer synliga i samhället. De belägg som utredningen har sett för att hets mot trans- personer förekommer avser just uttalanden på internet. Det kan antas att hetspropaganda av detta slag främst finns på internet och att uttalandena därvid kan få särskilt stor spridning. Uttalandena kan då falla inom det område som grundlagarna skyddar. För att en bestämmelse om hets mot transpersoner ska vara effektiv måste därför en motsvarighet till denna bestämmelse finnas i TF:s brotts- katalog. Behovet av en kriminalisering gör sig alltså starkt gällande också på det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området. Ett motsvarande resonemang fördes när hets på grund av sexuell läggning kriminaliserades på det grundlagsskyddade området (se Ökat straffrättsligt skydd för transpersoner 2001/02:59 s. 33 f.). Enligt utredningen gör sig resonemanget gällande även här. Förutsättningarna för begränsningen av yttrandefriheten och avvägning mot andra intressen