sou · H3B321d2 · 2015-03-02 00:00:00 — –analysera förtroendevaldas ställning i arbetslöshetsförsäkringen i relation till deltidsbegränsningen med utgångspunkt från dels den avgränsning av förtroendevalda som ges i betänkandet, dels den översyn av deltidsbegränsningsregeln som kommittén ska göra enligt detta direktiv, –analysera konsekvenserna av att förtroendevalda hänförs till gruppen arbetstagare i alla delar av arbetslöshetsförsäkringen, –analysera deltids- och heltidsuppdrag i jour- och familjehem och vid behov utforma beräkningsregler för gruppen, och –analysera och vid behov föreslå hur bestämmelser om lämpligt arbete och uppföljningsåtgärder ska tillämpas för förtroende- valda med beaktande av kommitténs förslag när det gäller 100- dagarsregeln. Förslag till reglering för uppdragstagare Uppdragstagare utgör en växande grupp på arbetsmarknaden och förekommer inom många olika yrkesgrupper, däribland kultur- skapare. Det är angeläget att uppdragstagare omfattas av arbetslös- hetsförsäkringen på ett tydligt sätt. saknas en specifik regle- ring av denna grupp i arbetslöshetsförsäkringen. Arbetslöshetsför- säkringen omfattar dels arbetstagare, dels företagare. Uppdragstag- are befinner sig ofta i gränslandet mellan att vara arbetstagare och företagare och deras ställning i arbetslöshetsförsäkringen är därför inte helt klar. Antal uppdragsgivare och omfattning av uppdrag som utförs av en uppdragsgivare varierar också mellan individer och påverkas av de förutsättningar som råder på olika arbets- marknader. Det är inte heller ovanligt att uppdrag kombineras med anställning och verksamhet som bedrivs i eget företag. Det har tidigare gjorts försök till att utforma regler för uppdragstagare, men det har visat sig vara komplicerat. Den senaste utredningen i arbetslöshetsförsäkringen (SOU 2011:52) ger förslag på schablonregler för att bedöma uppdragstagare, men löser inte alla frågor. Nuvarande utformning av regelverket innebär en risk för att lika fall behandlas olika och det är dessutom svårt för den enskilde att förutse hur regelverket ska tillämpas. Kommittén ska därför analysera uppdragstagares ställning i arbetslöshetsför- säkringen och föreslå en reglering som innebär att uppdragstagares ställning i arbetslöshetsförsäkringen blir tydlig. Förslaget ska, om det är möjligt, innehålla en definition av vem om är att anse som uppdragstagare och vem som är att anse som uppdragsgivare. Det ska också tydliggöras hur uppdragstagare för- håller sig till de två grupper som finns i arbetslöshetsför- säkringen. Företagarbegreppet har varit föremål för över- syn vilket medförde flera förändringar i regelverket, bland annat i syfte att göra företagarbegreppet mer enhetligt i olika regelverk. Förslaget till definition av uppdragstagare ska därför i så begränsad utsträckning som möjligt förändra nuvarande definition av före- tagare. Den föreslagna definitionen ska också vara likvärdig i arbetslöshets- och socialförsäkringen. Kommittén ska också analy- sera hur förslaget förhåller sig till gränsdragningen mellan arbets- tagare och uppdragstagare i arbets- och skatterätten. Vidare ska förslaget underlätta för individer att kunna växla mellan anställning, uppdrag och företagande och möjliggöra för individer att kunna ta sig ur arbetslöshet. Nuvarande reglering av hur arbetslöshetsersättning ska bedömas i relation till olika former av pension har varit oförändrad . Därtill kan tillämpningen av bestämmelserna i det enskilda fallet i vissa fall vara svår att förutse för enskilda. Ett uttag av pension vid sidan av arbete kan vid arbetslöshet reducera arbetslös- hetsersättningen på ett sätt som är svårt att förutse. Regeringen anser att bestämmelserna behöver ses över i syfte att förtydliga och förenkla men även för att harmoniseras med övrig lagstiftning på området. Kommittén ska därför analysera och lämna förslag på hur nuvar- ande bestämmelser kan justeras så att de blir tydligare och enklare att tillämpa och i större utsträckning harmonierar med relevant lagstiftning på området. De bestämmelser som föreslås ska inte utgöra hinder för äldre att återgå i arbete. Utredning av behov av regler om effektivitet och styrning samt förfaranderegler Några frågor som gäller styrning och effektivitet på arbetslöshets- försäkringens område behöver utredas. Det gäller frågor om hur statsbidragshanteringen kan effektiviseras och om arbetslöshets- kassorna i högre utsträckning ska omfattas av vissa bestämmelser som gäller för myndigheter. Statsbidragshanteringen i arbetslöshetsförsäkringen är otydlig framför allt i fråga om vilken roll olika aktörer har och hur regel- verket ska tillämpas i vissa delar. Både Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och Arbetsförmedlingen har uttryckt önskemål om att utreda statsbidragshanteringen så att ansvars- fördelning och tillämpningsfrågor förtydligas. Kommittén ska därför, med utgångspunkt i översynen av hur arbetslöshetsförsäkringen ska organiseras –analysera ansvarsfördelningen mellan olika aktörer i statsbi- dragshanteringen, med utgångspunkt också i kommitténs för- slag när det gäller aktivitetsstödet och utvecklingsersättningen enligt dessa direktiv, –föreslå hur hanteringen ska kunna utformas så effektivt som möjligt, och –analysera och föreslå nödvändiga förändringar av regelverket. Förfaranderegler och regler om styrning och effektivitet Arbetslöshetskassorna är privaträttsliga organ och inte myndig- heter. Det innebär att t.ex. förvaltningslagen (1986:223), förord- ningen (2007:603) om intern styrning och kontroll och myndig- hetsförordningen (2007:515) inte gäller för arbetslöshetskassornas verksamhet samt att de även i andra delar är undantagna bestäm- melser som gäller för utbetalande myndigheter. Arbetslöshets- kassornas verksamhet innefattar dock delvis myndighetsutövning, bl.a. när det gäller handläggning av ärenden om arbetslöshetsersätt- Verksamheten vänder sig således till enskilda och arbetslös- hetskassornas beslut kan få avgörande konsekvenser för enskilda individer. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen har i återkommande rapporter påtalat brister hos arbetslöshetskassorna när det gäller intern styrning och kontroll samt informationssäkerhet. Vidare har Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen i sitt remissvar över betänkande En ny förvaltningslag (SOU 2010:29), som bereds inom , anfört att den grundläggande rättssäkerhets- garanti som genom förslaget till ny förvaltningslag erbjuds den enskilde medborgaren hos förvaltningsmyndigheterna bör gälla även hos arbetslöshetskassorna samt att frågan om att införa liknande reglering i den speciallagstiftning som gäller på arbets- löshetsförsäkringens område bör utredas närmare (jfr Ds 2010:47, s. 660 f.). Kommittén ska därför, beroende av vad kommittén föreslår när det gäller arbetslöshetsförsäkringens organisering, –analysera förutsättningarna för att göra förvaltningslagen tillämplig på relevanta delar av arbetslöshetskassornas verksam- het, och –analysera förutsättningarna för att införa bestämmelser om intern styrning och kontroll samt informationssäkerhet och, om det blir aktuellt, även analysera om de olika arbetslöshetskass- orna ska omfattas av sådana bestämmelser i samma utsträckning. Kommittén ska uppskatta de ekonomiska konsekvenser som för- slagen kan medföra. Kommittén ska även uppskatta de samhälls- ekonomiska och statsfinansiella effekterna av samtliga delar av förslagen. Kommittén ska också utreda om förslagen har några konse- kvenser för åtaganden gentemot Internationella arbets- organisationen (), Europeiska unionen eller andra i detta sammanhang relevanta internationella organ. Kommittén ska även utreda om förslagen kan tänkas få konsekvenser för jämställdheten eller för miljön. Förslagens konsekvenser för små och mellanstora företag ska också belysas. I sitt arbete med detta tilläggsuppdrag bör kommittén särskilt ta del av följande betänkanden och rapporter: –Kompletterande regler om personuppgiftsbehandling på det arbetsmarknadspolitiska området (SOU 2012:4), –Större ekonomisk trygghet för förtroendevalda – Rätt till ersätt- ning vid arbetslöshet (SOU 2011:54), –Uppdragstagare i arbetslöshetsförsäkringen (SOU 2011:52), –En ny förvaltningslag (SOU 2010:29), –IAF 2011:18 Återbetalning av statsbidrag – kartläggning och analys av gällande regelverk, –IAF 2011:30 Arbetslöshetskassornas arbete med att förhindra felaktiga utbetalningar samt IAF:s redovisning av återkrav, –IAF 2010:24 Arbetslöshetskassornas system och rutiner för internkontroll samt informationssäkerhet, –IAF 2009:15 Arbetslöshetskassorna och systematisk intern- kontroll. Kommittén skulle enligt de ursprungliga direktiven slut-redovisa arbetet i sin helhet . Med anledning av detta tilläggsdirektiv ska kommittén i stället slutredovisa sitt arbete . I den slutredovisningen ingår också att redovisa de delar av uppdraget som hänförs till detta tilläggs- uppdrag. Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (S 2010:04 ) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om en översyn av de allmänna försäkringarna vid sjukdom och arbets- löshet (dir. 2010:48). Kommittén ska redovisa arbetet i sin helhet. Uppdraget ska i stället redovisas . Verktyg för att säkerställa en likformig rättstillämpning Arbetslöshetsförsäkringsdelegationen inom Arbesmarknadsstyrelsen (AMS) fanns inom AMS en arbetslöshetsförsäkringsdelegation.1 Verksamheten i delegationen upphörde i samband med att IAF bildades 2004.2 Delegationen hade i uppgift att följa utvecklingen av det kontanta stödet till arbetslösa. AMS fick även överlämna åt delegationen att besluta i principiella ärenden om arbetslöshets- kassor. Delegationen bestod av en ordförande och fem ledamöter. Tre av ledamöterna skulle representera arbetslöshetskassorna. Delegationen hade inte några beslutsbefogenheter.3 Delegationen behandlade bl.a. frågor om föreskrifter som skulle beslutas av AMS och frågor om ändringar i regelböcker för arbets- löshetskassor avseende försäkringsbestämmelser och förenings- rättsliga bestämmelser som gavs ut av AMS. Dessa regelböcker var sammanställningar av innehållet i olika rättskällor, som t.ex. lagar, förordningar, myndighetsföreskrifter, förarbetsuttalanden och dom- stolsavgöranden. innehöll även kommentarer som i vissa fall innefattade rekommendationer om hur t.ex. bestämmelser i lag och andra författningar skulle tolkas. 19 § förordningen (2001:623) med instruktion för AMS i dess lydelse före . 2Det sista mötet i delegationen hölls . 34 och 9 §§ arbetsordning för , dnr 01-7468-09. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) Av IAF:s instruktion framgår att myndigheten är en enrådighets- myndighet som leds av en myndighetschef med titeln general- direktör.4 IAF ska enligt sin instruktion ha ett insynsråd med högst nio ledamöter.5 Enligt myndighetsförordningen ska insynsrådet utöva insyn i verksamheten och vara rådgivande till myndighets- chefen.6 utses av regeringen och består av, förutom generaldirektören, sju ledamöter som nominerats av en statlig myn- dighet () och organisationer på arbetsmark- naden. I samband med bildandet av IAF diskuterades möjligheten att föra över den tidigare nämnda arbetslöshetsförsäkringsdelegationen inom AMS till IAF. SO och TCO ansåg att arbetslöshetsför- säkringsdelegationen även i fortsättningen borde finnas hos IAF. Regeringen ansåg dock inte att arbetslöshetsförsäkringsdele- gationen i och med bildandet av IAF borde läggas ned. Sådana frågor som avhandlades i delegationen borde enligt regeringens mening med fördel kunna hanteras i det insynsråd som skulle inrättas hos IAF och som skulle bestå av ledamöter med en bred erfarenhet av frågorna inom myndighetens ansvarsområde och en djup insikt om arbetsmarknadens funktionssätt.7 IAF:s verksamhet är indelad i de fyra verksamhetsgrenarna Till- syn, Uppföljning, Förtydliga regelverket och Förvaltning.8 Inom verksamhetsgrenen Tillsyn utövar IAF tillsyn över arbets- löshetskassornas och Arbetsförmedlingens handläggning av ärenden som har samband med arbetslöshetsförsäkringen genom att granska om de följer juridiskt bindande regler. Om IAF kommer fram till att en arbetslöshetskassa har brutit mot reglerna kan IAF vidta en av två åtgärder: meddela en erinran mot arbetslöshetskassans verksamhet eller förelägga arbetslöshetskassan att vidta rättelse . Om arbetslöshetskassan inte följer ett föreläggande kan IAF besluta att dra in statsbidraget, eller återkräva statsbidrag som har betalats ut felaktigt. Om IAF upptäcker att Arbetsför- 43 och 5 §§ förordningen (2007:906) med instruktion för Inspektionen för arbetslöshets- försäkringen. 54 § förordningen med instruktion för Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. 69 § myndighetsförordningen (2007:515). 2001/02:151. 8IAF:s årsredovisning 2013. medlingen har brutit mot juridiskt bindande regler ska IAF påtala detta för Arbetsförmedlingen och regeringen. Av en underlags- promemoria som IAF tagit fram på uppdrag av kommittén framgår att myndigheten sedan bildandet har meddelat 30 erinringar och ett föreläggande. IAF har inte hållit inne stats- bidraget för en arbetslöshetskassa9. Inom verksamhetsgrenen Uppföljning genomför IAF uppdraget från regeringen att följa upp utvecklingen på arbetslöshetsför- säkringens område, bl.a. genom att kartlägga arbetslöshetskassor- nas och Arbetsförmedlingens rutiner, samt sammanställa och analysera statistik på området. Myndigheten kan även få specifika uppdrag av regeringen att utreda olika frågor som rör arbetslös- hetsförsäkringen. Inom verksamhetsgrenen Förtydliga regelverket har IAF möjlig- het att bidra till att förtydliga arbetslöshetsförsäkringens regelverk genom att föra statens talan i domstol, utfärda föreskrifter inom ramen för bemyndiganden i lagstiftningen samt anmäla till regeringen att lagar eller förordningar behöver ändras. Till verksamhetsgrenen Förvaltning hör bl.a. IAF:s uppgifter att överföra finansieringsavgifter från arbetslöshetskassorna till staten och att utfärda intyg som ger arbetslösa personer möjlighet att söka arbete i andra EU- och EES-länder med bibehållen arbetslöshets- ersättning.10 I denna verksamhetsgren ingår även att förvalta tre regelsamlingar som IAF har på sin webbplats. Regelsamlingarna innehåller ett sammanställt material från olika rättskällor och olika typer av underlag och är avsedda att vara ett verktyg för IAF:s medarbetare i tillsynsarbetet.11 Till skillnad från de av AMS tidigare utgivna regelböckerna, innehåller regelsamlingarna inte några rekommendationer riktade till arbetslöshetskassorna om hur t.ex. bestämmelser i lag ska tolkas. 9Underlagspromemoria om det finansiella flödet i arbetslöshetsförsäkringen och IAF:s sanktioner mot arbetslöshetskassor (IAF:s diarienummer 2014/85). 10IAF:s årsredovisning 2013. 11IAF:s årsredovisning 2013 samt arbetsordning för IAF beslutad . Arbetslöshetskassornas () är enligt sina stadgar12 en sammanslutning av i verksamma arbetslöshetskassor. För definition av begreppet arbetslöshetskassor hänvisas i stadgarna till lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor. SO har bl.a. till uppgift att medverka vid information och genomföra utbildningar om arbetslöshetsförsäkringen, att utveckla för kassorna gemensamma administrativa rutiner och att underlätta arbetslöshetskassornas samverkan i organisations- och utvecklingsfrågor13. Inom SO ska, förutom styrelse och arbetsutskott, även finnas bl.a. ett försäkrings- utskott som utses av styrelsen14. SO har tagit fram olika typer av icke bindande stöddokument för att vägleda arbetslöshetskassorna i deras ärendehantering. I en underlagspromemoria15, som IAF tagit fram på uppdrag av kom- mittén, redovisas utförligt de olika former av stöddokument för arbetslöshetskassorna som är framtagna av SO. Det finns stöd- dokument angående bl.a. allmänna administrativa frågor, it, lag- stiftningshistorik, offentlighet och sekretess, nyhetsbevakning, och utbildning. Av särskilt intresse i sammanhanget är de handläggarstöd som utarbetas på uppdrag av SO:s försäkringsutskott. De riktar sig i första hand till anställda på arbetslöshetskassorna. Handläggar- stöden ska vara en hjälp vid tolkningen av olika rättsregler och syftar ytterst till att främja att de försäkrade behandlas lika, oavsett vilken arbetslöshetskassa som hanterar ärendet. I handläggarstöden redovisas t.ex. domar från nationella domstolar och från EU-dom- stolen samt förarbetsuttalanden som är intressanta för det rätts- område som behandlas. I de fall SO har en uppfattning om hur en viss rättsregel bör tillämpas redovisas den i handläggarstödet. Handläggarstöden uppdateras kontinuerligt utifrån förändringar av författningar och rättspraxis. I handläggarstöd behandlas en lång rad olika materiella tillämpningsfrågor. 12Stadgar för Arbetslöshetskassornas , beslutade på årsmötet . 15Underlagspromemoria om regler för myndighetsutövning, intern styrning och kontroll samt hantering och överföring av personuppgifter hos arbetslöshetskassorna (IAF:s diarienummer 2013/940). materiella tillämpningsfrågor finns bl.a. om arbetslöshetsersättning inom EU/EES-området samt och om arbetslöshetsersätt- ning i samband med förtroendeuppdrag, uppsägning och utbild- ning. Det finns också handläggarstöd som behandlar frågor om beräkning av ramtid, normalarbetstid och dagsförtjänst samt om bisyssla, deltidsanställda brandmäns rätt till arbetslöshetsersättning och företagares rätt till arbetslöshetsersättning. Nämnas kan också att det finns handläggarstöd för hanteringen av återkrav och oriktiga eller vilseledande uppgifter. I 1 § författningssamlingsförordningen (1976:625) definieras all- männa råd som ”sådana generella rekommendationer om tillämp- ningen av en författning som anger hur någon kan eller bör handla i ett visst hänseende”16. Allmänna råd är alltså inte bindande och kan inte heller betecknas som författningar17. Historiskt har begreppet allmänna råd omfattat råd med syfte att styra praxis och/eller att erbjuda enskilda handlingsalternativ18. En myndighet har ofta skyldighet att meddela allmänna råd inom sitt område, och den har dessutom en generell rätt att göra detta, utan stöd i särskilt bemyndigande19. Det är vanligt att centrala förvaltningsmyndigheter lämnar allmänna råd som även rubriceras som sådana. Något sådant formkrav finns dock inte, och det är inte ovanligt att man finner allmänna råd även under annan rubrik20. Som exempel kan nämnas att använder beteckningen ”rättsliga ställningstaganden”. Dessa tas fram i syfte att åstadkomma en enhetlig och likformig rättstillämpning inom . De rättsliga ställningstagandena publiceras på 16Författningssamlingsförordningen kompletterar lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar. Förordningen har som främsta funktion att reglera utgivningen av författningssamlingar och därmed näraliggande frågor. 17Med författningar avses enlig 1 § författningssamlingsförordningen ”lagar, förordningar och andra rättsregler som i 8 kap. regeringsformen betecknas som föreskrifter”. 18Robert , rekommendationer: allmänna råd och andra uttalanden på skatteområdet, 1995, och Ds 1989:77. 1983/84:119. 20Robert i Skattenytt . myndighetens webbplats för att ge allmän kännedom om dem. Rättsliga ställningstaganden görs i principiella frågor när svar sak- nas i en rättsfråga eller när rättsläget är oklart. Internt blir alla ställ- ningstaganden som myndigheten gör i rättstillämpningsfrågor bindande. rättsliga ställningstaganden är där- emot inte bindande för t.ex. domstolar21. I anslutning till att en myndighet beslutar allmänna råd ställs vissa särskilda krav, bl.a. måste de allmänna råden publiceras och (i normalfallet) en konsekvensutredning göras22. Detta hindrar inte någon vid en myndighet att föreslå lagtolkning för ett enskilt fall. Ett sådant uttalande omfattas inte av begreppet allmänt råd, vilket bl.a. innebär att de särskilda handläggningskraven inte är tillämp- liga. I en del fall kan en åsikt som på det sättet uttrycks av en tjänsteman vid myndigheten uppfattas som myndighetens uppfatt- ning i frågan23. Inom finns ett särskilt beslutsorgan som benämns råd för vissa rättsliga sociala och medicinska frågor (rättsliga rådet). Rättsliga rådet avgör vissa särskilt angivna ärenden24. I en del ärenden fattar rättsliga rådet beslut, och i andra ärenden ska rådet lämna utlåtande på begäran av en domstol eller myndighet. I de fall rättsliga rådet fattar beslut handlar det exempelvis om tillstånd till abort, sterilisering, insemination eller om att fastställa ändrad könstillhörighet. I de fall rådet lämnar utlåtande på begäran av domstol eller myndighet kan det ske i samband med ärenden om fortsatt vård, permission eller frigång, skjutvapeninnehav, inställelse till huvudförhandling (som tilltalad eller vittne), påverkan av medicin i kombination med alkohol, ingående av avtal, förordnande av god man, av testamente, vårdnadsfrågor, adoptions- frågor och äktenskap mellan halvsyskon samt i vissa nådeärenden. 22Se härtill bl.a. 18 c § samt 27 § i författningssamlingsförordningen samt 4 § förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. 23Robert , a.a. 1995. 24Se 16 § förordningen (2009:1243) med instruktion för . inkom totalt 1 224 ärenden till rådet. Antalet avslutade ärenden uppgick till 1 179. har uppställt vissa mål för handläggningstiderna avseende de olika ärendeslagen. Målen varierar från för abort- och steriliseringsärenden upp för könskorrigeringsärenden25. Ordföranden i rådet och ställföreträdaren för denne ska ha erfarenhet som lagfaren domare. Därutöver deltar alltid allmän- företrädare och läkare med olika specialisering. I övrigt deltar i vissa fall en representant för och en kurator eller psykolog. () är en statlig myndighet. Verksamheten regleras i förordningen (2007:1041) med instruktion för . Chef för nämnden är en hel- tidsanställd ordförande som utses av regeringen. ARN:s främsta uppgift är enligt instruktionen att pröva tvister mellan konsumenter och näringsidkare som rör en vara, tjänst eller annan nyttighet som tillhandahållits huvudsakligen för enskilt bruk (konsumenttvister) samt ge rekommendation om hur tvisterna bör lösas. har också till uppgift att stödja den kommunala kon- sumentverksamhetens medling i konsumenttvister, genom bl.a. utbildning, rådgivning och information. Däremot ger inte råd till enskilda konsumenter i reklamationsfrågor. Den uppgiften ska skötas lokalt av de kommunala konsumentvägledarna. prövar endast en tvist på begäran av en konsument eller ett dödsbo. Tvister mellan två konsumenter eller två näringsidkare prövas således inte. arbetar på 13 nämndavdelningar som prövar tvister inom olika sektorer. Som exempel kan nämnas allmänna avdelningen samt bank-, bostads-, båt-, försäkrings-, motor- och reseavdel- ningen. Handläggningen är helt skriftlig. Avdelningen består vid ett sammanträde normalt av en ord- förande och fyra övriga ledamöter. Regeringen utser ett antal jurister med erfarenhet som domare (avdelningsordförande) som 25 årsredovisning 2013. har nämnden cirka 20 avdelningsordförande. I nämnden ingår vidare ett antal s.k. intres- seledamöter, 230 personer. Intresseledamöterna har allmän känne- dom om en viss bransch, näringslivet i stort eller om förhållandena inom konsumentområdet. De ska vara opartiska och varken stödja konsumenten eller företaget i de ärenden som prövas av nämnden. Intresseledamöterna utses efter förslag från myndigheter och kon- sument- och branschorganisationer som regeringen har bestämt. Vid sammanträden på de olika nämndavdelningarna ska lika många ledamöter från konsumentsidan som från branschsidan delta26. Om ett ärende är av enkel beskaffenhet eller om näringsidkaren inte har yttrat sig i ärendet, får detta avgöras av nämndens ord- förande eller vice ordförande eller av en annan tjänsteman utan deltagande av några andra ledamöter. Det är även möjligt att avgöra ett ärende på s.k. liten nämnd, dvs. en ordförande och två leda- möter. kan numera också pröva tvister i förstärkt sammansätt- ning, dvs. med tre ordförande och fyra intresseledamöter och i plenum.