sou · H3B381 · 2015-10-02 00:00:00 — Skolplikten kan fullgöras i och grundsärskolan oavsett om utbildningen bedrivs av en offentlig eller enskild huvudman. Skolplikten kan även, under särskilt angivna förutsättningar, fullgöras i en internationell skola eller genom utbildning vid särskilda ungdomshem (7 kap. 4 §, 24 kap. 2 och 8 §§). Skolplikten kan, efter medgivande, även fullgöras på annat sätt än som beskrivits ovan om verksamheten framstår som ett fullgott alternativ till den utbildning som annars står barnet till buds, behovet av insyn i verksamheten kan tillgodoses och det finns synnerliga skäl (24 kap. 23 §). Det är barnets hemkommun eller, om barnet har sådan funktionsnedsättning som kan vara grund för att fullgöra skolplikten i specialskolan, Specialpedagogiska skolmyndigheten som prövar frågan om medgivande (24 kap. 25 §). Sameskolstyrelsen prövar om ett barn ska få fullgöra sin skolplikt i sameskolan (7 kap. 7 § andra stycket). Skolplikten upphör som huvudregel vid utgången av vårterminen det nionde året eller, om eleven går i specialskolan, det tionde året efter det att eleven börjat fullgöra skolplikten (7 kap. 12 §). För den elev som inte gått ut högsta årskursen det nionde året upphör skolplikten i stället , dock senast när eleven fyller (7 kap. 13 §). Skolplikten kan också upphöra om eleven uppnår de kunskapskrav som minst ska uppnås för den skolform där eleven fullgör sin skolplikt (7 kap. 14 §). Frågan om skolpliktens förlängning och tidigare upphörande prövas av hemkommunen. För en elev som går i specialskolan prövas dessa frågor av Specialpedagogiska skolmyndigheten (7 kap. 13–14 §§). Beslut om skolpliktens förlängning och tidigare upphörande kan överklagas till (28 kap. 12 § första stycket 3 och 28 kap. 14 § första stycket 2). Två alternativ till utbildning för sexåringar Rätten att slutföra skolgången En elev i , grundsärskolan eller specialskolan har alltid rätt att slutföra den högsta årskursen, även om skolplikten upphör (7 kap. 15 §). Elever i , grundsärskolan eller specialskolan har också rätt att efter skolpliktens upphörande slutföra utbildningen under , om eleven inte har nått upp till de kunskapskrav som minst ska uppnås för respektive skolform (7 kap. 15 §). En elev som har tagits emot i specialskolan på grund av att han eller hon är dövblind eller annars är synskadad och har ytterligare funktionsnedsättning och som på grund av sina funktionsnedsätt- ningar inte kan få tillfredsställande förhållanden i gymnasiesärskolan eller gymnasieskolan, får efter det att skolplikten har upphört och i mån av plats genomgå ytterligare utbildning i specialskolan till och med vårterminen det kalenderår eleven fyller , om eleven inte bedöms ha förmåga att fullfölja utbildningen (7 kap. 15 § tredje stycket). Frågan om rätt att slutföra skolgången prövas av elevens hem- kommun. För en elev som går i specialskolan prövas dock frågan av Specialpedagogiska skolmyndigheten (7 kap. 16 §). Beslut om rätt att slutföra skolgången kan inte överklagas (jfr. 28 kap. 18 §). Närvaro och ansvaret för fullgörande av skolplikten En elev i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan ska delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, om eleven inte har giltigt skäl (7 kap. 17 §). Det innebär att skolpliktiga såväl skolpliktiga elever har en så kallad närvaroplikt. Rektorn har ett ansvar för att se till att eleven närvarar och därigenom uppfyller sin skolplikt. En del i detta är att rektorn, som huvudregel, ska se till att vårdnadshavaren informeras om eleven uteblir från den obligatoriska verksamheten (7 kap. 17 §). beslut om ledighet och befrielse från skyldighet att delta i obligatoriska inslag i undervisningen är en del i ansvaret att säkerställa skolplikten (7 kap. 18–19 §§). Kommunen där skolan är belägen har ett övergripande ansvar att se till att eleverna i dess skolor fullgör sin skolgång och Två alternativ till utbildning för sexåringar huvudmannen för specialskolan och sameskolan har motsvarande ansvar (7 kap. 22 §). Elevens vårdnadshavare har ett ansvar genom att den ska se till att barnet fullgör sin skolplikt (7 kap. 20 §). Hemkommunen ska se till att skolpliktiga barn som inte går i dess grundskola eller grundsärskola på något annat sätt får föreskriven utbildning (7 kap. 21 §). När en skolpliktig elev börjar eller slutar vid en fristående skola eller utan giltig orsak är frånvarande i betydande utsträckning från obligatoriska inslag, ska huvudmannen lämna uppgift om detta till hemkommunen (7 kap. 22 §). Om en skolpliktig elev inte fullgör sin skolgång och detta beror på att elevens vårdnadshavare inte har gjort vad denne är skyldig att göra för att så ska ske, får hemkommunen förelägga elevens vårdnadshavare att fullgöra sina skyldigheter. För en elev i specialskolan eller i sameskolan är det i stället huvudmannen för respektive skolform som får förelägga elevens vårdnadshavare att fullgöra sina skyldigheter. Ett föreläggande får förenas med vite (7 kap. 23 §) och får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol (28 kap. 5, 7–8 §§). Andra utredningar om skolplikt Skolplikt är som tidigare nämnts en central del i skollagstiftningen och har därför berörts i många utredningar på skolområdet. Förslagen i I rättan tid? Om ålder och skolstart (SOU 2010:167) om en försöksverksamhet med flexibel skolstart, där barn skulle ges möjlighet att börja både vid höst- och vårterminernas början, har inte genomförts. I Utbildning för nyanlända (Ds 2013:6) finns också en rad förslag som berör skolplikten. I propositionen Utbildning för nyanlända elever – mottagande och skolgång (prop. 2014/15:45) skriver regeringen att frågan om skolplikt och rätt till utbildning numera ingår i uppdrag. Utredningen har inte fått något tilläggsdirektiv om detta, men vi har gått igenom förslagen i departementspromemorian. Vi konstaterar sammanfattningsvis att våra generella förslag om skolplikt och förlängd skolplikt i allmänhet tar över förslagen i betänkandet. Några särskilda regler för nyanlända behövs inte i förhållande till våra förslag. I avsnitt 3 och 4 finns på några ställen särskilda Två alternativ till utbildning för sexåringar kommentarer till hur våra förslag relaterar till förslagen i promemorian. 3.5Skolplikt för sexåringar i båda alternativen Förslag: Sexåringarna ska ha skolplikt både i alternativet obliga- torisk förskoleklass och i alternativet sexårsklass, förskoleklass som en del av . ska enligt direktiven föreslå att förskole- klassen ska bli obligatorisk för alla sexåringar som ett av två alternativa förslag. Det andra alternativet innebär att förskoleklassen för sexåringar blir en del av . Vi föreslår att föreskoleklassen inte bara ska bli obligatorisk utan även att sexåringarna ska ha skolplikt i båda alternativen. Genom att införa skolplikt för sexåringarna kommer det att finnas ett enhetligt system för de delar av skolväsendet som är obligatoriska. Skolplikten är en av hörnstenarna i det svenska utbildnings- systemet och motsvaras av en rätt till utbildning för eleven. I 2 kap. 18 § RF anges att alla barn som omfattas av den allmänna skolplikten har rätt till kostnadsfri grundläggande utbildning i allmän skola. Rätten till utbildning är alltså grundlagsskyddad och upprepas i 7 kap. 3 § skollagen. I regeringsformens förarbeten talas om att grundlagsbestämmelsen inte hindrar att omfattningen av skolplikten förändras (prop. 1993/94:117). Utredningen anser därför att om förskoleklassen blir obligatorisk, alternativt om förskoleklassen blir en del av (i det följande under beteckningen sexårsklassen), innebär det också att eleverna kan ha skolplikt. Samma skolpliktsregler som gäller för sjuåringar i ska gälla för sexåringar i förskoleklassen och därmed också för huvudmän och elevens vårdnadshavare. Det innebär att 7 kap. om skolplikt i skollagen ska omfatta obligatorisk förskoleklass eller sexårsklass. Skolplikten inträder alltså höstterminen det kalenderår som barnet fyller . Egentligen kan man säga att bestämmelserna om skolplikt betyder att vårdnadshavarna ska se till att deras barn infinner sig i skolan. Hemkommunens skolpliktsansvar kommer att utvidgas till att även omfatta elever i förskoleklassen. Två alternativ till utbildning för sexåringar lever upp till sitt ansvar kan samhället genom hemkommunen använda sanktioner, i detta fall vitesföresläggande (7 kap. 20 § och 23 § skollagen). Det kan finnas barn som varaktigt vistas utomlands eller vars förhållanden är sådana att det uppenbarligen inte kan begäras att barnet ska gå i skola enligt 7 kap. 2 § skollagen. Vi bedömer att denna bestämmelse utan förändringar också kan användas för barn som inte kan börja i den obligatoriska förskoleklassen eller i sexårsklassen som en del av . Skolplikten motsvaras av en rätt till utbildning. I princip skulle man kunna säga att denna rätt finns , genom att alla sexåringar ska erbjudas undervisning i förskoleklassen. Däremot är det inte definierat vilket innehåll i utbildningen som denna rätt syftar på. I kan innehållet i rätten till utbildning direkt utläsas av timplanen, kursplanerna och kunskapskraven. kan man inte relatera rätten till utbildning till ett sådant specificerat innehåll för förskoleklassen. Om man jämför med förskolans läroplan (LpFö 98, reviderad 2010) så innehåller den tydliga mål och riktlinjer för verksamheten, vilket alltså inte finns för förskoleklassen. I den senaste revideringen förtydligades till exempel målen för språkutveckling, matematik, naturvetenskap och teknik för de yngsta barnen i skolsystemet. förslag till nya avsnitt i läroplanerna om förskoleklassen och fritidshemmet kommer att medföra ett förtydligande av förskoleklassens syfte, uppdrag och innehåll (se avsnitt 3.1.1). För att markera skillnaden mot den obligatoriska förskoleklassen i alternativ 1 väljer utredningen, som redan nämnts, benämningen sexårsklassen för alternativ 2, där verksamheten för sexåringar är en del av . Se vidare avsnitt 3.10. 3.5.1Obligatorisk förskoleklass med eller utan skolplikt? Utredningen har övervägt om förskoleklassen i alternativ 1 skulle vara obligatorisk men att sexåringarna inte skulle ha skolplikt. Vår tolkning av ett obligatorium utan skolplikt är att det skulle likna det finska systemet med en skyldighet för eleven att närvara men utan sanktioner mot vårdnadshavare, som inte ser till att eleven Två alternativ till utbildning för sexåringar Kommunen skulle heller inte ha någon skyldighet att bevaka att elever kommer till förskoleklassen. Därmed skulle vi införa en mellanform mellan frivillig och skolpliktig verksamhet, som inte har funnits tidigare och som skulle bli unik för förskoleklassen i skolväsendet. Vi ser inga vinster med att införa en sådan mellanform. För vårdnadshavare och huvudmän skulle det bli diffust vad som är skillnaden mellan en obligatorisk verksamhet i förskoleklassen och en skolpliktig verksamhet i årskurs 1. Skolplikt är väl inarbetat i det svenska skolväsendet och det är bättre att använda ett system som redan finns än att införa ett nytt för bara en enda årskull. I skollagen skulle det medföra två olika regleringar av skyldigheten att gå i förskoleklassen respektive skolplikten i årskurs 1. Det finns också ett värde i att hemkommunen har ett övergripande ansvar för att övervaka att alla barn fullgör sin skolgång. Samhället markerar genom skolplikten att det är viktigt att sexåringen går i förskoleklassen året före starten i . Vi anser alltså att man kan införa skolplikt även om de pedagogiska förutsättningarna är annorlunda i förskoleklassen, där det inte finns mål och kunskapskrav för den enskilda eleven. Vi ser heller inget problem med att förskoleklassen kvarstår som en egen skolform i skollagen, även om eleverna får gå från en obligatorisk skolform till en annan. Att sexåringarna i alternativ 2, sexårsklassen, där förskoleklassen är en införlivad del av , ska ha skolplikt är enligt vår uppfattning mer självklart, även om rätten till utbildning inte heller i detta alternativ är definierad. Utbildningen kommer dock in i samma skolform som . Vi återkommer till detta i avsnitt 3.10. I promemorian Utbildning för nyanlända (Ds 2013:6) föreslogs att ett förtydligande om när skolplikten inträder för nyanlända skulle införas i skollagen. För ett barn som har inflyttat till och därmed är bosatt här inträder skolplikten antingen vid sju eller ålder eller för inflyttningen, om eleven då är äldre. Vår bedömning är att en sådan regel inte behövs. Den skulle i så fall även gälla andra grupper än flyktingar, till exempel svenska barn som bott utomlands och sedan återkommit till eller barn som har varit allvarligt sjuka och sedan ska börja skolan, när de Två alternativ till utbildning för sexåringar Det är självklart att skolplikten inträder när asylsökande barn får uppehållstillstånd och därmed räknas som bosatta i landet. Många har också redan börjat i skolan, eftersom asylsökande barn har rätt till utbildning. 3.6Alternativ 1: Förskoleklassen blir obligatorisk Förslag: Förskoleklassen ska bli obligatorisk för alla sexåringar. Eleverna ska ha skolplikt. Syfte, uppdrag, innehåll och behörighetsbestämmelser kvarstår oförändrade. Undervisningen ska som omfatta minst under ett läsår, som består av en hösttermin och en vårtermin. ska enligt direktiven presentera som ett av två alternativa förslag att förskoleklassen ska bli obligatorisk för alla sexåringar. I avsnitt 3.10 presenteras det andra alternativet, nämligen att sexårsklassen blir det första förberedande året inom ramen för , som därmed kommer att omfatta . Det är ett värde i sig och en viktig likvärdighetsfråga att alla barn får tillgång till den pedagogiska verksamhet som erbjuds i förskoleklassen. I skollagen beskrivs förskoleklassens syfte som både är att stimulera elevers utveckling och lärande och att förbereda dem för fortsatt utbildning (9 kap. 2 §). När man kan räkna med att nå alla barn i förskoleklassen kan också ett större pedagogiskt ansvar än läggas på förskoleklassen, särskilt när det gäller elevernas förberedelse för starten i årskurs 1. Det ingår inte i utredningens uppdrag att föreslå någon ändring av förskoleklassens tidsomfattning, det vill säga per läsår, eller organisation. Liksom ska förskoleklassen ha terminsindelning och pågå under ett läsår. 3.6.1Pedagogiska och organisatoriska konsekvenser för huvudmannen är det av sexåringarna, cirka 2 000 barn, som inte deltar i förskoleklassen eller någon annan pedagogisk Två alternativ till utbildning för sexåringar verksamhet, som är reglerad i skollagen. När förskoleklassen blir obligatorisk kommer därutöver ytterligare cirka 2 000 sexåringar från förskola och pedagogisk omsorg att i stället börja i förskoleklassen med motsvarande minskningar i dessa verksamheter. Ett införande av obligatorisk förskoleklass betyder därför en faktisk ökning av elevantalet i förskoleklassen med sammanlagt cirka 4 000 barn i hela landet, dvs. Om de ekonomiska konsekvenserna av detta, se avsnitt 6.1.2. Skälen till varför en sexåring inte deltar i verksamheten i förskoleklassen kan variera. Som redan nämnts finns det ett litet antal sexåringar som går kvar i förskolan eller i pedagogisk omsorg. av sexåringarna har börjat i årskurs 1 i . Utredningen antar att de resterande barnen är hemma med någon familjemedlem eller tas om hand på något annat sätt, om föräldrarna arbetar eller studerar. Huvudmännen har haft ansvar för att erbjuda förskoleklass och de allra flesta sexåringar har också befunnit sig där. Eftersom det bara är ett litet antal barn som inte deltar alls eller som finns i , förskolan eller i pedagogisk omsorg bör de tillkommande eleverna enligt utredningens uppfattning inte medföra några större organisatoriska problem för huvudmännen. De flesta sexåringar finns i förskoleklassen och tillbringar sedan resten av dagen i fritidshemmet. När skolplikten börjar gälla för sexåringar är det viktigt att kommunerna informerar alla vårdnadshavare om detta. I enstaka kommuner kan man ha haft ett antal sexåringar i pedagogisk omsorg eller i hemmet. Där kan det krävas en informationsinsats för att vårdnadshavarna ska få kännedom om att detta val inte längre kommer att finnas. Det är dock viktigt att påpeka att den obligatoriska förskoleklassen (liksom sexårsklassen i alternativ 2) kommer att ha samma omfattning som , det vill säga , och att vårdnadshavaren är fri att välja verksamhet eller omsorg för sitt barn utanför . Ett antal av de barn som tidigare gått i förskola eller pedagogisk omsorg antas behöva en plats i fritidshem. I 9 kap. 4 § andra stycket skollagen står det att hemkommunen ska informera vårdnadshavarna om förskoleklassen och syftet med denna samt verka för att barnen deltar i den. När nu eleverna får skolplikt förlorar denna bestämmelse sin aktualitet. Två alternativ till utbildning för sexåringar att hemkommunen i fortsättningen kommer att använda samma rutiner för sexåringarna som för sjuåringarna vid starten i , eftersom sexåringarna ska ha skolplikt. Vårdnadshavarna får alltså välja en förskoleklass för sin sexåring som sedan ska placeras enligt detta önskemål, om det inte skulle medföra att ett annat barns berättigade krav på placering vid en skolenhet nära hemmet åsidosätts. Om inte vårdnadshavaren framställt något önskemål placerar kommunen sexåringen vid en skolenhet nära hemmet. Man bör dock observera att en ny bestämmelse om kommunens informationsansvar i skollagen började gälla . Där sägs bland annat att kommunen ska informera vårdnadshavare och elever om utbildning i förskolor, förskoleklasser och grundskolor (29 kap. 19 §). Genom att sexåringarna får skolplikt får vårdnadshavarna ett nytt ansvar för att eleven fullgör sin skolplikt i förskoleklassen. Det betyder att eleven ska infinna sig och delta i undervisningen, om det inte finns giltiga skäl att utebli. I extrema fall kan också en vårdnadshavare bli vitesförelagd, om han eller hon inte gör det som kan förväntas för att eleven ska komma till förskoleklassen. För huvudmännen, rektor, lärare eller förskollärare som undervisar i förskoleklassen får inte det faktum att sexåringarna ska ha skolplikt några större pedagogiska konsekvenser i övrigt. Skälet är att vi enligt våra direktiv inte ska föreslå några förändringar i syfte, uppdrag, innehåll eller behörighetskrav i förskoleklassen. Samarbete mellan förskoleklassen och Samarbete mellan förskoleklass, grundskola och i många fall fritids- hem, när det gäller undervisningen, har förkommit och i varierande omfattning på många skolor. De flesta förskoleklasser är lokaliserade i och har i de flesta fall samma rektor. Det finns många exempel på sådant samarbete mellan förskoleklass, fritidshem och grundskola i olika ålderskonstellationer och med olika personalkategorier involverade. Även förskolan och förskoleklassen kan samarbeta, till exempel när en förskollärare arbetar med femåringar i förskolan och sedan följer med dem upp i förskoleklassen det påföljande läsåret. Två alternativ till utbildning för sexåringar När man diskuterar ett mer organiserat och permanent samarbete mellan förskoleklass och grundskola kommer man in på åldersblandad undervisning i allmänhet. Forskningen på området är delvis motsägelsefull. Inställningen till organisationsformen har förändrats och det är nu enligt forskningen ovanligare med åldersblandade grupper i än (se bilaga 4 i SOU 2010:67). Att förskoleklassen blir obligatorisk kommer knappast att förändra förutsättningarna för samarbete mellan de olika skolformerna, eftersom syfte, uppdrag, innehåll och behörighetskrav på förskollärare och lärare ska vara oförändrade. Utredningen anser att man på lokal nivå ska avgöra vilka arbetsformer och vilken samverkan man vill ha och att detta inte behöver regleras i skolförfattningarna. 3.6.2Förskoleklassen i fristående skolor Förslag: Enskilda huvudmän, som är godkända för förskoleklass, ska med automatik få anordna obligatorisk förskoleklass, där eleverna har skolplikt. kan enskilda efter ansökan godkännas som huvudmän för för- skola, förskoleklass, grundskola, grundsärskola, gymnasieskola, gymnasiesärskola och fritidshem (2 kap. 5 § skollagen). Vårt förslag innebär att skolplikten även kan fullgöras i en förskoleklass med enskild huvudman. Utredningen anser att enskilda huvudmän som är godkända för förskoleklassen med automatik ska få anordna obligatorisk förskoleklass, där eleverna har skolplikt. Det finns inga skäl till att de enskilda huvudmännen ska behöva ansöka på nytt hos Skol- inspektionen på grund av att förskoleklassen blir obligatorisk. Förslag: Huvudmannen ska erbjuda elever i förskoleklassen kostnadsfria näringsriktiga skolmåltider. Eleverna i förskoleklassen ska ha rätt till kostnadsfri skolskjuts på samma villkor som grundskoleelever. Två alternativ till utbildning för sexåringar Utbildningen i förskoleklassen ska vara avgiftsfri. Elever i grund- skolan, grundsärskolan, specialskolan och sameskolan har rätt till kostnadsfria och näringsriktiga skolmåltider. Någon motsvarande rättighet finns inte för elever i förskoleklassen, även om i stort sett alla kommuner erbjuder detta. Kommunen är i vissa fall skyldig att erbjuda elever kostnadsfri skolskjuts. Rätten gäller för elever i grundskolor och grundsärskolor med offentlig huvudman, om eleven går i den skola som kommunen har placerat dem i. Elever i specialskolan och sameskolan har rätt till de resor som krävs för utbildningen. Staten ska stå för kostnaderna för dessa resor. Inte heller när det gäller resor och skolskjuts finns någon motsvarande rättighet för elever i förskoleklassen . Utredningens uppfattning är att skolplikt i en obligatorisk förskoleklass ska ge eleverna rätt både till kostnadsfria näringsriktiga skolmåltider och till skolskjuts på samma villkor som elever. Huvudmännen blir skyldiga att tillgodose dessa krav även för sexåringarna i förskoleklassen. Alla kommuner erbjuder enligt en enkätundersökning, som utredningen har genomfört (se vidare avsnitt 6.1.2) kostnadsfria skolmåltider i förskoleklassen . I ett tjugotal kommuner är det visserligen bara elever med en fritidshemsplacering som erbjuds kostnadsfria skolmåltider, men detta betyder att av alla elever i förskoleklassen har ett sådant villkor. Utredningen föreslår att sexåringarna i förskoleklassen ska ha rätt till kostnadsfria näringsriktiga skolmåltider liksom eleverna i , trots att förskoleklassen oftast bara rör sig om . Det ligger även ett pedagogiskt värde i att sexåringarna får börja äta i skolmatsalen. Om de ekonomiska konsekvenserna, se avsnitt 6. Utredningen föreslår vidare att eleverna i den obligatoriska för- skoleklassen ska få rätt till kostnadsfri skolskjuts från en plats i anslutning till elevens hem till den plats där utbildningen bedrivs och tillbaka. Eleven ska få skolskjuts, om sådan behövs på grund av färdvägens längd, trafikförhållandena, elevens funktionsnedsättning eller någon annan särskild omständighet. Av skollagspropositionen framgår att kommunen fritt kan organisera skolskjutsverksamheten på lämpligt sätt (prop. 2009/10:165). Detta gäller också skjuts för Två alternativ till utbildning för sexåringar elever till och från förskoleklassen. Rättigheten till skolskjuts betyder att det behöver göras en bedömning utifrån regler om avstånd i kommunens skolskjutsreglemente och en eventuell utredning av förskoleklasselevens behov av skolskjuts på samma sätt som för elever i . Kommunen ska fatta myndighetsbeslut i varje enskilt ärende och beslutet är också överklagbart. Utredningen har, som närmare beskrivs i avsnitt 6.1.2, undersökt på kommunernas hemsidor om sexåringar erbjuds skolskjuts till förskoleklassen . Majoriteten av kommunerna erbjuder elever i förskoleklassen skolskjuts på samma villkor som grundskoleeleverna. Genom vårt förslag blir detta en skyldighet för kommunerna, oavsett hur frågan hanteras . Elever i fristående förskoleklass föreslås få samma rätt till skol- skjuts som elever i en fristående grundskola.