sou · H3B312 · 2015-03-02 00:00:00 — möjligheterna för leverantörer att ansöka om överprövning av tilldelningsbeslutet. En upphandling skulle i regel anses som avslutad när ett kontrakt föreligger, dock tidigast gått från det att den upphandlande myndigheten eller enheten lämnat upplysningar om tilldelningsbeslutet till anbudssökande och anbudsgivare. Om avtal tecknades i strid med denna s.k. tiodagarsfrist utgjorde ett sådant avtal inte hinder för överprövning. När tiodagarsfristen löpt ut kunde avtal tecknas. Detsamma gällde om ansökan om överprövning gjorts men rätten inte fattat ett interimistiskt beslut att upphandlingen inte fick avslutas. När kontrakt träffats fanns inte längre någon möjlighet för domstolarna att överpröva upphandlingen. Målet fick då avskrivas eller avvisas. Endast möjlighet att begära skadestånd återstod för den leverantör som ansåg att en överträdelse skett av regelverket.38 gjordes cirka 50 överprövningar . kom 108 mål om överprövning in till länsrätterna. Det låga antalet kan ha sin förklaring i att det inte fanns någon skyldighet att informera anbudsgivare innan avtal slutits såsom ovan beskrivits. Efter ändringarna 2002 skedde en markant ökning av antalet överprövningsmål i domstolarna.39 Antalet överprövningar var 2002. var överprövningarna 865, var det 1 124 överprövningar, var det 1 428 överprövningar och 2009 var det 2 085 överprövningar. kom en ny upphandlingslag som kan antas ha skapat oklarheter som lett till en ökning av domstolsprövningarna.40 Av m.fl. bok om överprövning av upphandling framgår följande. Med all sannolikhet har reglerna bidragit till ökad regelefterlevnad. blev dock från tid till annan föremål för viss debatt. Inte minst riktades kritik mot att reglerna i praktiken nästan bara träffade de myndigheter och enheter som försökte följa reglerna om konkurrensutsättning, medan de som helt struntade i reglerna och genomförde otillåtna direktupphandlingar mycket sällan blev föremål för ingripande enligt överprövningsinstitutet. Sådana regler gav dåliga incitament för upphandlande myndigheter och enheter att tillämpa regelverket, menade 2001/02:142, s. 13, 25 f och s. 52 f. 39Att antalet överprövningar skulle komma att öka förutsågs i prop. 2001/02:142, s. 91. 40SOU 2006:28 s. 287 samt statistik, (hämtad ). Även om det i vart fall efter Högsta förvaltningsdomstolens avgörande i RÅ 2005 ref. 10 var möjligt att begära överprövning av en otillåten direktupphandling oavsett om civilrättsligt bindande avtal ingåtts, var det mycket ovanligt att så skedde. Domstolen hade inte heller någon formell rätt att ogiltigförklara ett avtal som ingåtts i strid med det upphandlingsrättsliga regelverket, utan kunde endast förordna om att upphandlingen skulle göras om. Det ankom därefter på den upphandlande myndigheten eller enheten att vidta alla nödvändiga åtgärder, bl.a. avveckla det olagliga avtalet, för att rätta sig efter domstolens dom. Om den upphandlande myndigheten eller enheten inte efterkom en dom fanns inga rättsliga möjligheter att framtvinga en regelefterlevnad.41 I samband med införandet av och placerades överprövningsbestämmelserna i 16 kapitlet i respektive lag. Några materiella förändringar av överprövningsbestämmelserna gjordes inte i samband med denna reform. Av förarbetena framgår följande. Kapitlet har varit föremål för översyn av i slutbetänkandet SOU 2006:28. Beredningen av betänkandet är inte avslutad. Vidare har Europeiska gemenskapernas kommission utarbetat ett förslag till direktiv, som ändrar de båda nu gällande rättsmedelsdirektiven. Förslaget behandlas i rådet. Mot denna bakgrund föreslås i kapitlet i princip endast vissa anpassningar till lagens övriga regler.42 Av förarbetena Nya rättsmedel på upphandlingsområdet framgår följande. Det övergripande syftet med ändringsdirektivet är att komma till rätta med två väsentliga problem. Det första problemet är att en upphandlande myndighet eller enhet skyndar sig att teckna ett upphandlingskontrakt, dvs. ingår avtal för att på så sätt stänga möjligheten till överprövning (”race to signature”). Genom ändringsdirektivet införs bestämmelser som innebär att upphandlande myndigheter och enheter förbjuds att ingå avtal inom efter det att underrättelse om tilldelningsbeslutet har skickats till berörda anbudssökande och anbudsgivare (avtalsspärr). Det andra problemet är att det saknas effektiva rättsmedel mot otillåtna direktupphandlingar av kontrakt, dvs. upphandlingar som sker utan 41Asplund m.fl., Överprövning av upphandling – och andra rättsmedel enligt och , 2012, s. 78 f. 2006/07:128 s. 442–444. För att komma till rätta med detta införs bestämmelser om ogiltighet av avtal som påföljd vid otillåten direktupphandling.43 Av m.fl. bok om överprövning av upphandling framgår följande. De nya bestämmelserna i rättsmedelsdirektiven om avtalsspärr, förhandsinsyn, ogiltigförklaring av avtal m.m. genomfördes i svensk rätt . I ett väsentligt avseende har den svenska lagstiftaren gått längre än vad ändringsdirektivet kräver i och med att tillsynsmyndigheten fick talerätt i mål om upphandlingsskadeavgift. överprövningsreform innebar mer omfattande regelförändringar än de som gjordes och är den största förändringen som gjorts av överprövningsreglerna sedan ÄLOU trädde 1994.44 I samband med att lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet, förkortad LUFS, trädde i kraft omdisponerades bestämmelserna i 16 kap. och LUF.45 Förhållandet mellan nationell rätt och EU-rätt Bestämmelserna om överprövning i 16 kap. , LUF och LUFS ska tolkas och tillämpas mot bakgrund av upphandlings- och rättsmedelsdirektivens lydelse och syften samt praxis.46 har företräde framför nationell rätt.47 Av m.fl. bok om överprövning av upphandling framgår följande. Trots att , LUF och LUFS grundar sig på unionsrättsliga direktiv skiljer sig dessa lagar på många sätt från upphandlingsregler i andra medlemsstater. Utvecklingen i svensk rättspraxis kan också göra att den svenska upphandlingsrätten tar sig ett uttryck som skiljer sig från andra länders. Unionsrätten på upphandlingsrättens område fungerar endast som ett ramverk, som ska genomföras och utvecklas inom ramen för den nationella rättsordningen och dess villkor. Den svenska upphandlingsrättens tillämp- 2009/10:180 s. 100. 44Asplund m.fl., Överprövning av upphandling – och andra rättsmedel enligt och , 2012, s. 79. 2010/11:150 s. 326, 454–458 och 464–467. 46EU-domstolens dom C-397-403/01, . 47EU-domstolens dom C-6/64 mot . ning och utveckling får inte medföra att ändamålen med den unionsrättsliga regleringen på upphandlingsområdet förfelas eller urholkas. Tvärtom är det medlemsstaternas uppgift att se till att unionsrätten får den effekt som är avsedd. Denna skyldighet gäller inte bara för den svenska lagstiftaren utan även för upphandlande myndigheter och enheter samt inte minst för de svenska domstolarna. Nationella domstolar är skyldiga att i den utsträckning det är möjligt tillämpa och tolka nationell rätt som genomför EU-direktiv så att syftet och ändamålet med direktivet uppnås (, mål C397-403/01). Metoden kallas direktivkonform tolkning eller indirekt effekt. En direktivbestämmelse kan också ha direkt effekt (endast åberopas av enskilda mot stat) förutsatt att bestämmelsen är tillräcklig klar och entydig samt ovillkorlig (jämför mål C 41/74 van Duyn, mål C-148/78 Ratti, mål C 152/84 ).48 Mål om överprövning enligt , LUF och LUFS handläggs av de allmänna förvaltningsdomstolarna. Grundläggande processrättsliga regler i mål enligt , LUF och LUFS finns i förvaltningsprocesslagen (1971:271), förkortad FPL. Regleringen av förvaltningsprocessen i FPL är inte särskilt omfattande utan är att se som basregler vilka vid behov kan byggas på med kompletterande regler i andra författningar. Bestämmelser i annan lag som avviker från FPL gäller enligt 2 § framför bestämmelserna i . Det kan också vara aktuellt att tillämpa reglerna i analogt när det saknas direkt tillämplig reglering i FPL eller i upphandlingslagstiftningen. Bestämmelserna i 16 kap. , LUF och LUFS ses som kompletterande regler till FPL.49 48Asplund m.fl., Överprövning av upphandling – och andra rättsmedel enligt och , 2012, s. 24–29. 49Asplund m.fl., Överprövning av upphandling – och andra rättsmedel enligt och , 2012, s. 113. Rättsmedel i de svenska upphandlingslagarna – 16 kap. , LUF och LUFS Om en upphandlande myndighet är skyldig att skicka en underrättelse om tilldelningsbeslut enligt 9 kap. 9 § första stycket eller 15 kap. 19 § och underrättelsen har skickats med ett elektroniskt medel, får den upphandlande myndigheten eller enheten inte ingå avtal (avtalsspärr) förrän gått från det att underrättelsen skickades. Om underrättelsen har skickats på annat sätt än med ett elektroniskt medel till en eller flera anbudssökande eller anbudsgivare, får avtal inte ingås förrän gått från utskickandet.50 Avtalsspärr gäller inte i den klassiska sektorn vid tilldelning av kontrakt efter upphandling utan föregående annonsering med stöd av 4 kap. 5–9 §§, vid tilldelning av kontrakt på grund av ramavtal enligt 5 kap. 7 §, eller vid direktupphandling enligt 15 kap. 3 § andra stycket.51 Vad avser försörjningssektorn gäller avtalsspärren inte vid tilldelning av kontrakt efter upphandling utan föregående annonsering med stöd av 4 kap. 2 eller 3 § eller vid direktupphandling enligt 15 kap. 3 § andra stycket.52 Undantag från avtalsspärr regleras i 16 kap. 2 § LUFS avseende försvars- och säkerhetsområdet. Vid förhandsinsyn får den upphandlande myndigheten eller enheten inte ingå avtal förrän har gått från det att annonsen om förhandsinsyn publicerats.53 En avtalsspärr eller en pågående domstolsprövning hindrar inte den upphandlande myndigheten eller enheten från att rätta eller ompröva sitt tilldelningsbeslut.54 5016 kap. 1 § , LUF och LUFS. 5116 kap. 2 § . 5216 kap. 2 § LUF. 5316 kap. 3 § , LUF och LUFS. 54Jämför Kammarrättens i dom i mål nr 2798-12. Om en ansökan om överprövning av en upphandling har gjorts, fortsätter avtalsspärr enligt 1 eller 3 § att gälla under handläggningen i förvaltningsrätten (förlängd avtalsspärr). Rätten får besluta att någon förlängd avtalsspärr inte ska gälla.55 Interimistiskt beslut vid överprövning av en upphandling I fall då avtalsspärren enligt 1, 3 eller 8 § inte gäller får rätten besluta att den upphandlande myndigheten eller enheten inte får ingå avtal innan något annat har bestämts. Rätten får avstå från att fatta beslut enligt första stycket, om den skada eller olägenhet som åtgärden skulle medföra kan bedömas vara större än skadan för leverantören.56 Av Högsta förvaltningsdomstolens dom , HFD 2014 ref. 13, framgår följande. Ett interimistiskt beslut under en pågående upphandling har ansetts vara ett skäl för domstolen att skaffa sig tid för att kunna genomföra en överprövning. Ett sådant beslut skiljer sig därigenom från ett beslut om inhibition eller motsvarande beslut med stöd av 28 § förvaltningsprocesslagen (1971:291), se RÅ 2003 ref. 64 och RÅ 2005 ref. 17 samt SOU 2006:28 s. 296. När en förlängd avtalsspärr gäller enligt 8 §, får den upphandlande myndigheten eller enheten inte ingå avtal förrän har gått från det att förvaltningsrätten avgjort målet. När en förvaltningsrätt eller en kammarrätt har fattat ett beslut enligt 9 § (interimistiskt beslut) får avtal inte ingås förrän har gått från det att domstolen har avgjort målet eller upphävt beslutet. När Högsta förvaltningsrätten har fattat ett beslut enligt 9 § och beslutat att återförvisa målet till lägre instans, får avtal inte ingås förrän gått från beslutet om återförvisning. Rätten får besluta att någon tiodagarsfrist inte ska gälla.57 5516 kap. 8 § , LUF och LUFS. 5616 kap. 9 § , LUF och LUFS. 5716 kap. 10 § , LUF och LUFS. Efter ansökan av en leverantör som anser sig ha lidit skada eller kunna komma att lida skada får allmän förvaltningsdomstol överpröva en upphandling och giltigheten av ett avtal som har slutits mellan en upphandlande myndighet eller enhet och en leverantör.58 En ansökan om överprövning av en upphandling ska ha kommit in till förvaltningsrätten före utgången av en sådan avtalsspärr som avses i 1 eller 3 §.59 En ansökan om överprövning av ett beslut att avbryta en upphandling ska ha kommit in till förvaltningsrätten innan har gått från det att den upphandlande myndigheten eller enheten med ett elektroniskt medel har skickat en underrättelse om beslutet och angett skälen för detta. Om underrättelsen skickats på annat sätt än med ett elektroniskt medel till en eller flera anbudssökande eller anbudsgivare, ska en ansökan om överprövning har kommit in till förvaltningsrätten innan har gått från utskickandet.60 Enligt 9 kap. 9 § andra stycket respektive 15 kap. 19 § och samt 10 kap. 9 § andra stycket och 15 kap. 21 § LUFS ska upphandlande myndighet och enheter möjligt lämna en underrättelse till anbudssökandena och anbudsgivarna om beslut att avbryta en upphandling samt ange skälen för beslutet.61 En ansökan om överprövning av ett avtals giltighet ska som huvudregel ha kommit in till förvaltningsrätten från det att avtalet slöts.62 Överprövning kan ske av samtliga beslut under upphandlingsprocessen. En överprövning är även möjlig avseende ett beslut att direktupphandla eller ett beslut att en viss kontraktstilldelning inte omfattas av tillämpningsområdet för , LUF eller LUFS.63 , LUF och LUFS innehåller inte några preklusionsfrister, dvs. leverantörer kan ansöka om överprövning avseende de inledande momenten under hela upphandlingsprocessen. 5816 kap. 4 § , LUF och LUFS. 5916 kap. 11 § , LUF och LUFS. 6016 kap. 12 § , LUF och LUFS. 61Underrättelseskyldigheten sträcker sig således längre i och än i direktiven vilka endast kräver att upphandlande myndighet och enhet underrättar om skälen för beslutet på begäran av anbudssökande och anbudsgivare. 6216 kap. 17 § , LUF och LUFS. 63Jfr RÅ 1998 not 44 och dom C-26/03 Stadt , punkt 37. Överprövning av en upphandling Om den upphandlande myndigheten eller enheten har brutit mot de grundläggande principerna i 1 kap. 9 § , 1 kap. 24 § LUF respektive 1 kap. 11 § LUFS eller någon annan bestämmelse i respektive lag och detta har medfört att leverantören har lidit eller kan komma att lida skada, ska rätten besluta att upphandlingen ska göras om eller att den får avslutas först sedan rättelse har gjorts. Överprövning av en upphandling får inte ske efter det att avtal har slutits mellan den upphandlande myndigheten eller enheten och en leverantör.64 Inom ramen för en överprövning av en upphandling inryms också överprövning av beslut att avbryta en upphandling. Om den upphandlande myndigheten eller enheten under pågående överprövning av en upphandling ingår ett avtal i strid med 1, 3, 8, 9 eller 10 §, ska rätten, på yrkande av leverantören, överpröva avtalets giltighet i enlighet med 13–15 §§.65 Överprövning av ett avtals giltighet66 års reform var en överprövning av upphandlingen fortfarande möjlig om avtalet hade ingåtts genom otillåten direktupphandling, i strid mot ett interimistiskt beslut, i strid mot en tiodagarsfrist eller ett slutligt domstolsavgörande.67 Genom reform avskaffades möjligheten att överpröva en upphandling när avtal har ingåtts, trots att avtalet ingåtts i strid mot lagen eller ett domstolsförordnande. finns i stället möjligheten att få det ingångna avtalets giltighet överprövat med stöd av reglerna i 16 kap. 13–15 §§ , LUF och LUFS. Rätten ska besluta att ett avtal som har slutits mellan en upphandlande myndighet och en leverantör är ogiltigt, om avtalet har slutits utan föregående annonsering enligt 7 kap. 1 eller 2 §, 13 kap. 2 eller 5 §, 14 kap. 5 § eller 15 kap. 4 §, eller enligt ett förfarande i 5 kap. 7 § utan att de villkor har följts som framgår av den para- 6416 kap. 6 § , LUF och LUFS. 6516 kap. 7 § , LUF och LUFS. 66Enligt artikel 2d i första och andra rättsmedelsdirektiven är medlemsstaterna skyldiga att införa bestämmelser som innebär att ett ingånget avtal under vissa förutsättningar ska kunna förklaras ogiltigt. Bestämmelsen infördes och innehåller uttömmande uppräkning. 67RÅ 2005 ref. 10 domen och RÅ 2005 ref. 17 Trängselskattedomen. grafen eller av det ramavtal som ligger till grund för det nya anbudsförfarandet och detta har medfört att leverantören har lidit eller kan komma att lida skada.68 Rätten ska besluta att ett avtal som har slutits mellan en upphandlande enhet och en leverantör är ogiltigt, om avtalet har slutits utan föregående annonsering enligt 7 kap. 1, 2, 3, 4 eller 5, 13 kap. 5 § eller 15 kap. 4 §.69 När rätten ska besluta att ett avtal är ogiltigt på försvars- och säkerhetsområdet framgår av 16 kap. 13 § LUFS. Ett avtal ska också förklaras ogiltigt, om det har slutits i strid mot bestämmelserna om avtalsspärr i 1, 3 eller 8 §, ett interimistiskt beslut enligt 9 §, eller tiodagarsfristen i 10 § eller om avtalet har slutits före en underrättelse om tilldelningsbeslut enligt 9 kap. 9 § första stycket eller 15 kap. 19 §. För ogiltighet i sådana fall krävs dessutom att de grundläggande principerna i 1 kap. 9 § , 1 kap. 24 § LUF respektive 1 kap. 11 § LUFS eller någon annan bestämmelse i denna lag har överträtts och detta har medfört att leverantören har lidit eller kan komma att lida skada.70 Om det finns tvingande hänsyn till ett allmänintresse71, ska rätten besluta att avtalet får bestå trots att förutsättningar för ogiltighet enligt 13 § är uppfyllda.72 Av m.fl. kommentar till lagen om upphandling framgår följande. Bestämmelsen är avsedd att tolkas restriktivt och endast i särskilda situationer ska ett avtal som uppfyller kraven för ogiltighetsförklaring kunna bestå. Det är den upphandlande myndigheten som har bevisbördan för att en sådan situation föreligger att avtalet ska bestå.73 Bestämmelserna om ogiltighet i 13 § ska inte tillämpas på avtal som slutits av en upphandlande myndighet med stöd av ramavtal enligt 5 kap. 7 §, om den upphandlande myndigheten eller enheten skickat en underrättelse om tilldelningsbeslutet enligt 9 kap. 9 § första stycket samt iakttagit en avtalsspärr enligt 1 §, eller om en upphandlande myndighet eller enhet genom förhandsinsyn har med- 6816 kap. 13 § första stycket . 6916 kap. 13 § första stycket LUF. 7016 kap. 13 § andra stycket , LUF och LUFS. 71I artikel 36 i EUF-fördraget finns en uppräkning av de skäl som kan utgöra grund för att inskränka den fria rörligheten. 7216 kap. 14 § , LUF och LUFS. 73Rosén m.fl., Lagen om offentlig upphandling – en kommentar (2013), s. 672. delat sin avsikt att upphandla och har iakttagit avtalsspärren vid förhandsinsyn enligt 3 §.74 Om ett avtal ogiltigförklaras av rätten anses detta medföra att ett eventuellt tilldelningsbeslut som meddelats inte längre gäller.75 I HFD 2012 ref. 27 slog fast att ett slutligt domstolsavgörande där ett avtal förklaras ogiltigt enligt 16 kap. eller LUF inte gäller utan först när det vunnit laga kraft. Om avtalet förklaras ogiltigt innebär det att det är civilrättsligt ogiltigt och inte kan göras gällande. Skyldigheten att fullgöra avtalet bortfaller således för båda parter. Har förpliktelserna i avtalet helt eller delvis uppfyllts är huvudregeln att prestationerna ska återgå. Om en återgång inte är möjlig är utgångspunkten att det förmögenhetsläge som gällde innan det ogiltiga avtalet slöts ska återställas.76 Interimistiskt beslut vid överprövning av ett avtals giltighet Rätten får besluta att ett avtal inte får fullgöras till dess något annat har bestämts. Rätten får avstå från att fatta beslut enligt ovan om den skada eller olägenhet som åtgärden skulle medföra kan bedömas större än skadan för leverantören.77 Av Högsta förvaltningsdomstolens dom i HFD 2014 ref. 13 framgår följande avseende förutsättningarna för ett interimistiskt beslut vid överprövning av ett avtals giltighet. Ett interimistiskt beslut under en pågående upphandling har ansetts vara ett skäl för domstolen att skaffa sig tid för att kunna genomföra en överprövning. Ett sådant beslut skiljer sig därigenom från ett beslut om inhibition eller motsvarande beslut med stöd av 28 § förvaltningsprocesslagen (1971:291), se RÅ 2003 ref. 64 och RÅ 2005 ref. 17 samt SOU 2006:28 s. 296. Möjligheten att överpröva giltigheten av ett avtal upphör inte vid någon viss tidpunkt. Det är alltså fråga om en annan situation än den som motiverade avgörande. Den nu aktuella situationen föranleder snarare det slags 7416 kap. 15 § , LUF och LUFS. 2009/10:180 s. 150–151 och 362. 76Ramberg och , Allmän avtalsrätt (7 uppl. 2007) och NJA 1987 s. 845. 7716 kap. 16 § , LUF och LUFS. överväganden som ska göras i fråga om beslut med stöd av 28 § förvaltningsprocesslagen. För sådana beslut har det etablerats en praxis av innebörd att domstolen bl.a. har att göra en sannolikhetsbedömning av det möjliga utfallet av den slutliga prövningen och beakta vilken betydelse det har för enskilda och allmänna intressen att verkställigheten av ett beslut skjuts upp (se och , Förvaltningsprocesslagen m.m. – En kommentar, 6 uppl. 2013, s. 259 f.) En upphandlande myndighet eller enhet som inte har följt bestämmelserna i denna lag ska ersätta därigenom uppkommen skada för en leverantör. Rätten till skadestånd inbegriper ersättning till en anbudssökande eller anbudsgivare som har deltagit i en offentlig upphandling och som har haft kostnader för att förbereda anbud och i övrigt delta i upphandlingen, om åsidosättandet av bestämmelserna i denna lag menligt har påverkat hans eller hennes möjlighet att tilldelas kontraktet.78 Talan om skadestånd ska väckas vid allmän domstol från den tidpunkt då avtal har slutits mellan den upphandlande myndigheten eller enheten och en leverantör eller har förklarats ogiltigt enligt 13 § genom ett avgörande som vunnit laga kraft. Väcks inte talan är rätten till skadestånd förlorad.79 Av Högsta domstolens dom , NJA 2013 s. 762, framgår följande. Om det saknas möjlighet för en anbudsgivare att vid framgång med en ansökan om överprövning erhålla ersättning för skäliga rättegångskostnader såsom skadestånd, kan det avhålla en anbudsgivare från att ansöka om överprövning. Ett sådant övervägande skulle således motverka skadeståndets reparativa och preventiva effekt i upphandlingssammanhang. Ändamålsskäl talar således för att skäliga rättegångskostnader, vid framgång i överprövningsprocessen, ska kunna ersättas som skadestånd. Den kostnad som en anbudsgivare har ådragits genom att framgångsrikt driva en överprövningsprocess kan utgöra en ersättningsgill skada. 7816 kap. 20 § , LUF och LUFS. 7916 kap. 21 § , LUF och LUFS. ska hos allmän förvaltningsdomstol ansöka om att en upphandlande myndighet eller enhet ska betala upphandlingsskadeavgift om allmän förvaltningsdomstol i ett avgörande som vunnit laga kraft fastställt att ett avtal får bestå, trots att det har slutits i strid med bestämmelserna om avtalsspärr i 16 kap. 1, 3 eller 8 § eller allmän förvaltningsdomstol i ett avgörande som vunnit laga kraft fastställt att ett avtal får bestå av tvingande hänsyn till allmänintresse enligt 16 kap. 14 §. får hos allmän förvaltningsdomstol ansöka om att en upphandlande myndighet eller enhet ska betala upphandlingsskadeavgift om myndigheten slutit avtal med en leverantör utan föregående annonsering enligt 7 kap. 1 eller 2 §, 13 kap. 2 eller 5 §, 14 kap. 5 § eller 15 kap. 4 eller 6 §. Allmän förvaltningsdomstol får efter ansökan från besluta om upphandlingsskadeavgift.80 Av 17 kap. 7 § första stycket , LUF och LUFS framgår att när en ansökan om upphandlingsskadeavgift grundas på att myndigheten eller enheten har slutit avtal med en leverantör utan föregående annonsering och en eller flera leverantörer har ansökt om överprövning av avtalets giltighet inom de tidsfrister som anges i 16 kap. 17 §, får ansökan inte göras förrän fristen har löpt ut och samtliga beslut med anledning av överprövningen har vunnit laga kraft. Ansökan ska ha kommit in till förvaltningsrätten från den tidpunkt då samtliga beslut med anledning av överprövningen har vunnit laga kraft.