sou · H3B390 · 2015-10-23 00:00:00 — Vård och omsorg på gymnasienivå Vård och omsorg på avancerad/specialiserad nivå (inklusive odontologi) Dessutom tillkommer ett underskott på kemi- och fysikutbildade. Utöver dem i tabellen finns små, i absoluta tal, brister på biomedicinska analytiker samt receptarier. Det är förstås omöjligt att med någon exakthet förutsäga arbetsmarknaden . Som regel är utbudet i de prognoser som görs relativt statiska framskrivningar av den utveckling man ser inom utbildning och demografi. I verkligheten kan man räkna med att betydande brist eller överskott på arbetsmarknaden leder till att löner och andra villkor förändras. Människor med närliggande utbildning eller kompetens kommer att söka sig till bristyrken där lönerna stiger, och de som är utbildade inom områden med överskott kommer att söka sig till branscher där de kan få jobb. Därmed kommer de faktiska bristerna och överskotten med stor sannolikhet att vara mindre än de som beräknas vid en statisk framskrivning. Bilaga 5 till LU15 dynamiken att brister och överskott kan uppstå på andra ställen. En del av arbetskraften riskerar också att vara fel- eller överutbildad för sitt yrke. För många yrkesgrupper har obalanserna funnits under lång tid.100 Det finns alltså skäl att inom utbildningssystemet utreda hur brister och överskott kan avhjälpas. 5.6Utbildningssystemet har många utmaningar att hantera Av de utmaningar som detta och tidigare kapitel uppmärksammar är den viktigaste förmodligen att de generella kunskapsresultaten i svensk skola behöver höjas. Särskilt måste utbildningssystemet fånga upp och stödja dem med sämst förutsättningar och skolresultat. Därför behöver fler goda krafter rekryteras till och behållas i läraryrket. Dessutom måste stora matchningsproblem mellan utbud av humankapital och arbetsmarknadens efterfrågan hanteras. Utbildningssystemet skulle också bättre än kunna underlätta övergången från utbildning till arbetsliv. En viktig faktor är att undvika utbildningsmisslyckanden. Samverkan mellan utbildnings system och arbetsgivare behöver förbättras. där det kan råda brist på viktiga utbildningsgrupper blir det särskilt viktigt att högskolan ser till att undervisningen bedrivs tidseffektivt och att ta hänsyn till produktionsbortfall. finns ett stort behov av omställningsförmåga för individer på arbetsmarknaden. Omvandlingen av arbetsplatser och branschsammansättning gör att många kommer att behöva utbilda sig för att behålla sitt yrke eller lära sig ett nytt. Behovet av ett livslångt lärande har sannolikt ökat. För att åstadkomma dessa förbättringar i ett decentraliserat system behöver utbildningsanordnare balanserade incitament. Dessutom måste studenter som förväntas fatta upplysta och rationella beslut ha rättvisande och lättillgänglig information. 100 SCB (2002) prognosticerar exempelvis en stor brist på undersköterskor och andra gymnasialt omvårdnadsutbildade första decennier. 6Mot ett utbildningssystem som bygger humankapital och välstånd De utmaningar som kommit fram i tidigare kapitel – främst matchningsproblem, sjunkande kunskaper och onödigt för att slutföra utbildningar – accentueras av de trender vi ser . Uppgifterna för utbildningsväsendet är många. måste förväntningarna på utbildningssystemet vara rimligt ställda. Analysen i föregående kapitel påminner om att utbildning inte kan lösa allt. Problem på dagens och morgondagens arbetsmarknader beror på många faktorer – individuella omständig heter, samhällsutveckling, arbetslivets villkor och hur utbildningen ser ut. En särskild utmaning för utbildningssystemet och arbets marknadens funktionssätt är att hantera och på bästa sätt ta till vara den potential invandrade har för samhället. Som beskrivits redan i inledningen kommer denna rapport inte att behandla den utmaningen specifikt. Med dessa reservationer leder analysen till en rad tydliga områden där mycket kan och behöver göras. Detta kapitel skisserar en inriktning för hur utbildningssystemet behöver förändras. Dagens ordning med ett system som ofta byggts upp för att likna en marknad är inte nödvändigtvis den bästa – tvärtom finns många skäl att ifrågasätta hur incitaments strukturen verkligen fungerar . De stora frågorna kring hur alternativa system kan se ut kräver dock avsevärt mer djupgående utredningar än vad som ryms inom ansatsen för denna rapport. Därför har fokus i denna reformagenda legat på förslag som framstår som förhållandevis enkla i ekonomiska och politiska termer. Mot ett utbildningssystem som bygger humankapital och välstånd Bilaga 5 till LU15 I detta kapitel indelas förslagen i tre grupper: (i) förbättrad övergång till arbetslivet och matchning på arbetsmarknaden, (ii) höjda kunskapsresultat och (iii) effektivare styrning av utbildnings systemet. Flera av förslagen kan bidra till att uppnå mer än ett syfte. I matrisen på nästa sida listas förslagen mot de övergripande brister de avser att möta. I matrisens första kolumn beskrivs dessa brister. I den andra kolumnen exemplifieras problem att uppnå syftena med de brister i utbildningssystemet som identifieras i rapporten. I den tredje kolumnen exemplifieras inriktningar som skulle kunna avhjälpa bristerna. I den sista kolumnen listas de förslag som kan sägas svara mot de övergripande syftena. Utbildning är dock omfattande, komplex, och i stora delar historiskt bunden. En stor förändring i någon del av systemet kan vara politiskt svår och ha oförutsedda konsekvenser i andra delar. De förslag vi presenterar ska därför ses som idéer vi skulle vilja se ordentligt undersökta. Inte minst skulle en utökad försöksverk samhet borga för mer välgrundade beslut. Bilaga 5 till LU15 Mot ett utbildningssystem som bygger humankapital och välstånd 6.1Utbildningspolitiken behöver bygga på fler systematiska försök Under har det svenska utbildningssystemet präglats av omfattande reformer. har de skett i politisk konflikt, men lika ofta med brett politiskt stöd. Reformerna har dock inte alltid föregåtts av en systematiskt utvärderad försöksverksamhet, vilket gjort att beslutsunderlaget inte varit så bra som vore möjligt. Den statliga utredningen om utvärdering i utbildningspolitiken visar att över tiden, till skillnad från andra länder som och , närmast gått mot minskad användning av systematisk försöksverksamhet (SOU 2014:12). Den senaste överenskommelsen om en politisk stridsfråga, nämligen från vilken årskurs betyg ska ges, utgör ett tydligt exempel på att systematisk försöksverksamhet inte tillämpas. Genom att göra försöksdeltagande frivilligt för kommuner och andra skolhuvudmän försvåras eller omöjliggörs en relevant jämförelse av effekterna av betyg i årskurs 4. En mer evidens baserad utbildningspolitik skulle göra experiment som studerar effekterna av tidigare betyg genom att slumpmässigt bland jämförbara huvudmän låta vissa ge betyg från årskurs 4, vissa från senare årskurser. Alla reformer kan inte utvärderas genom försök, exempelvis om olika betygssystem eller utbildningsutformning skulle göra urvalet till högskolan svårt eller orättvist. Sådana problem ska dock inte överdrivas; ofta kan det gå att hitta en pragmatisk lösning. Under alla omständigheter borde det inte utgöra hinder för att tillämpa en systematisk försöksverksamhet där det låter sig göras utan rättsäkerhets- eller likvärdighetsproblem. Också reformer utan föregående försöksverksamhet kan ha betydande konsekvenser för rättssäkerhet eller likvärdighet. Vår bedömning är att större delen av vår reformagenda skulle kunna och borde bedömas genom systematiska försök. Mot ett utbildningssystem som bygger humankapital och välstånd Bilaga 5 till LU15 6.2Utbildningssystemet ska underlätta övergången till arbetslivet och matchningen på arbetsmarknaden Det är i huvudsak på arbetsmarknaden som människors utbildning kommer att omsättas i tillväxt och större välstånd. För varje given utbildningsnivå och utbildningsinriktning måste vägarna in på arbetsmarknaden vara så enkla och tydliga som möjligt. Våra förslag tar sikte på behoven av kontakt med arbetslivet, information om arbetslivet och enkelheten att omskola sig efter arbetsmarknadens behov. En central roll spelas också av hur högskolans incitament för studenters arbetsinsats och arbetslivs förberedelser ser ut, vilket diskuteras i avsnitt 6.4.2. Förslag 1: Pröva yrkesutgångar i gymnasiets högskoleför beredande program. Förslag 2: Gör övergången mellan grundnivå och avancerad nivå på högskolan mer flexibel. Förslag 3: Pröva fler vägar till läraryrket för att förbättra rekryteringen. Förslag 4: Förbättra informationen inför utbildningsval. Förslag 5: Fortsätt utvärderingen av och gör en utvärdering av yrkesvux. De stora matchningsproblemen mellan utbud och efterfrågan på arbetsmarknaden behöver hanteras Det finns vissa matchningsproblem mellan utbildning och arbets marknad. De som inte genomgått en gymnasieutbildning är många fler än det finns efterfrågan på. Även personer som inte genomgått yrkesutbildning, eller som genomgått humanistiska eller konstnärliga utbildningar, har svårt att hitta jobb med rätt inriktning. Denna situation kan komma att förvärras, och dessutom Bilaga 5 till LU15 Mot ett utbildningssystem som bygger humankapital och välstånd omfatta bredare utbildningsområden i högskolan, särskilt för personer med oavslutade högskolestudier. Brist råder på högskoleutbildade inom vård, utbildning och vissa tekniska områden, liksom på gymnasieutbildade inom mer tekniska ämnen. Det finns också en framväxande brist på gymnasialt utbildade inom vård och omsorg. Av de långsiktiga prognoserna att döma kommer bristerna inom teknik och vård att vara allvarligare vad gäller gymnasieutbildade än dem med högskoleexamen. Sammantaget förefaller det som viktigt att fler genomgår gymnasieskolan för att etablera sig på arbetsmarknaden. Till de yrkesområden där det råder stor brist på arbetskraft finns skäl att ha många vägar för att attrahera så många som möjligt. Ett förslag på försöksverksamhet med vissa yrkesutgångar också på högskole förberedande program beskrivs nedan. Även på högskolan kan man i möjligaste mån behöva öppna vägar för utbildade i områden där det råder överskott (eller mindre brister) till yrken med brister eller balans. En möjlighet är att erbjuda omskolning genom påbyggnad. Vi har redan sett att många som arbetar utanför sitt examensområde inte skulle valt samma utbildning igen. I många fall skulle det vara möjligt för personer att byta ämne mellan grundexamen och den avancerade nivån, snarare än att en person med grundexamen behöver börja om från början. En mer flexibel övergång mellan grundnivå och avancerad nivå kan också underlätta för studenter som inte är intresserade av att genomgå eller fullfölja hela utbildningen att skaffa sig en gångbar examen. Även inriktningen för en sådan försöksverksamhet beskrivs nedan. Övergången från utbildning till arbetsliv kan underlättas Kapitel 2 och 4 har visat att utöver direkta kunskapsresultat är karaktärsförmågor och arbetslivserfarenhet viktiga faktorer för en lyckad övergång till arbetslivet. Träning av karaktärsförmågor, som tidspassning, samarbets- och initiativförmåga, bör vara ett naturligt inslag i utbildning på alla nivåer. En viktig del i denna träning är arbetslivserfarenhet för studerande i yrkesförberedande utbildning, inklusive högskolan. Mot ett utbildningssystem som bygger humankapital och välstånd Bilaga 5 till LU15 Den är också viktig för att ge relevans åt den skolförlagda delen av utbildningen, och inte minst för att informera studerande om arbetsmarknaden och om arbetslivets förväntningar. Som diskuteras i avsnitt 4.2.2 betonar behovet av arbetsplatsförlagd utbildning för gymnasieskolans yrkesförberedande program. I högskolan finns praktikmoment främst på utbildningar som leder till yrkesexamen. De skulle dock sannolikt vara av nytta på alla utbildningar. Även arbetslivs erfarenhet utanför det direkta utbildningsområdet är värdefull.101 Samverkan mellan utbildningssystem och arbetsgivare bör förbättras De som utbildar personer vars nästa steg är arbetslivet har en viktig uppgift att samverka med aktörerna på arbetsmarknaden. Aktörer på arbetsmarknaden som har intresse av utbildningssystemet har likaledes ett ansvar att försöka bidra. Anordnare av gymnasial yrkesutbildning, yrkeshögskole- och högskoleutbildning behöver veta vilka kompetenser som efter frågas på arbetsmarknaden. Det gäller både dimensionering och utformning, alltså vilka utbildningsinriktningar som efterfrågas liksom, i lika hög grad, vilka färdigheter – ämnesanknutna och generella – som ger studerande goda förutsättningar att etablera sig på arbetsmarknaden. Arbetsgivares (och andra arbetsmarknadsaktörers) ansvar är att upplysa utbildningsanordnare om vilka behov som finns, och hjälpa till att realisera dem. Det finns ett ansvar i att göra bristyrken mer attraktiva, och sprida information om goda förutsättningar, men också att erbjuda platser för praktik och annan arbetslivs anknytning av utbildningen. Rättvisande och lättillgänglig information behövs Alla välfungerande utbildningssystem är beroende av god in formation om arbetsmarknaden och vidare utbildningsmöjligheter till befintliga och potentiella studerande. Det gäller alldeles särskilt 101 En fördjupad diskussion kring arbetslivserfarenhet för studenter finns i Sonnerby (2012). Bilaga 5 till LU15 Mot ett utbildningssystem som bygger humankapital och välstånd ett decentraliserat system, där de studerandes val är tänkt att vara den viktigaste kvalitetsdrivaren. God information förbättrar förutsättningar för matchning mot arbetsmarknadens behov, för snabbare genomströmning utan felval och för en matchning av individers intresse och talang som inte styrs av sociala konventioner. Därför är rättvisande och lätt tillgänglig information om utbildning och arbetsmarknad en central del för ett utbildningssystems bidrag till humankapital och tillväxt. Trots att denna typ av information sannolikt är billigare än många andra utbildningsåtgärder framstår det fortfarande som en ut maning för det svenska utbildningssystemet att åstadkomma en väl fungerande process som hjälper studerande till upplysta och rationella val . I det kommande listas två konkreta förslag som kan utvärderas genom försöksverksamheter. Det behövs mer information om effekterna av yrkeshögskola och yrkesvux I princip är yrkesutbildning för vuxna en potentiellt viktig åtgärd för utbildningssystemets bidrag till arbetsmarknaden. Inte minst viktigt är det i ljuset av den utveckling mot arbetsmarknads polarisering som syns i data. Som konstaterats ovan är det viktigt att gruppen i mitten av kvalifikationsfördelningen inte tvingas konkurrera om lägre kvalificerade jobb, utan har möjligheter att ställa om till fram växande jobb på samma eller högre kvalifikationsnivå. är det viktigt att det finns arbetskraft till de framväxande jobben i mitten av fördelningen. I så fall blir dessa en möjlighet för både dem som tidigare haft medelkvalificerade arbeten och för dem som haft lågkvalificerade arbeten. En väl fungerande yrkeshögskola, styrd av arbetsmarknadens behov, liksom en gymnasial yrkesutbildning för vuxna, kan spela en central roll i omställningen.102 Som återkommande diskuterats finns starka effektivitets- och fördelningsskäl för att det i ett utbildningssystem ska vara lätt att komplettera tidigare utbildning och byta spår. 102 Här finns viktiga frågor om avgränsningen mot utbildning inom arbetsmarknads politikens domäner, vilka vi dock inte behandlar här. Mot ett utbildningssystem som bygger humankapital och välstånd Bilaga 5 till LU15 Däremot finns ännu inte mycket systematiskt analyserad information om hur effektiv , och ännu mindre yrkesvux, är på att stärka individer för arbetslivet och tillgodose arbetsmarknadens behov. Våra förslag i det kommande tar därför sikte på behovet av bättre information. Fler goda krafter måste rekryteras till och behållas i läraryrket Lärarförsörjningen är en fråga med bäring på såväl kunskaperna i grund- och gymnasieskola som matchningen på arbetsmarknaden. Lärarnas roll för skolsystemets funktionssätt är oomtvistad. finns betydande utmaningar i att rekrytera och behålla lämpliga personer i läraryrket. är det mycket svårt att rekrytera till vissa lärarutbildningar. På många områden antas nästan alla behöriga sökande. Bristen riskerar att om några decennier vara betydande. Det finns därför skäl att diskutera hur rekryteringen av lärare ska organiseras. I är lärarutbildningen i huvudsak inrättad för att rekrytera studenter i början av sin högskoleutbildning. Den kompletterande pedagogiska utbildningen för personer som har klarat av ämnesstudier är också förhållandevis lång (1,). För den som inte har exakt föreskriven kombination av tidigare ämnesstudier blir den förstås ännu längre. Den kompletterande pedagogiska utbildningen har samma problem att rekrytera till bristämnen som den ordinarie lärarutbildningen (, 2014b). För att bli behörig lärare krävs, oavsett väg, ganska specifika kombinationer av studier i undervisningsämnen och i pedagogik. En strategi för att bryta trenden mot ökade brister, och för att höja lärarkvaliteten, kan vara att bredda rekryteringen. Hur en sådan försöksverksamhet skulle kunna inriktas är ett av de förslag som beskrivs nedan. 6.2.1Förslag 1: Pröva yrkesutgångar i gymnasiets högskoleförberedande program Mot bakgrund av det minskade intresset för gymnasieskolans yrkesförberedande program och de stora prognosticerade under Bilaga 5 till LU15 Mot ett utbildningssystem som bygger humankapital och välstånd skotten på gymnasialt utbildade inom främst teknik och industri samt inom vård och omsorg, föreslår vi en försöksverksamhet som syftar till att skapa fler vägar till bristyrken. Gymnasiereformerna 1994 och 2011 visade bägge på problem med att likrikta gymnasiets yrkesprogram mot mer eller mindre teori. ledde reformen till att färre avslutade den längre och teoretiskt mer krävande yrkesutbildningen i gymnasiet. har färre valt yrkesprogram som inte ger högskolebehörighet, delvis av rädsla för att stänga dörrar för framtiden. Vi tror att det kan behövas många vägar, med olika grad av teoretiskt innehåll, till yrken inom samma sektor. Inom det tekniska och industriella området kan gymnasieskolan exempelvis erbjuda (i) rent högskoleförberedande utbildningar, (ii) högskoleförberedande utbildningar med yrkestillval (som föreslagits av yrkesprogramsutredningen, SOU 2015:29), (iii) yrkesförberedande utbildningar som ger högskolebehörighet, liksom (iv) yrkesförberedande utbildningar i skol- eller (v) lärlings form som inte automatiskt ger högskolebehörighet. Ett liknande resonemang skulle kunna tillämpas på vårdutbildningar. Ett system med flera nära besläktade utbildningsvägar som beskrivs ovan behöver dock göras tydligt för eleverna. Vilka vägar som ger vilken utbildning och behörighet måste vara klart, så att elevernas val baseras på de för- och nackdelar som finns med de olika vägarna. 6.2.2Förslag 2: Gör övergången mellan grundnivå och avancerad nivå på högskolan mer flexibel Det är i oftast svårt att byta utbildningsspår på högskolan utan att tvingas till omstart. Många längre utbildningar etapp indelas inte i en grundexamen och en avancerad examen. Det kan leda till onödigt långa utbildningsvägar eller till att studenter avstår från att skaffa sig en examen med högre värde på arbetsmarknaden. Det bör därför utredas, gärna med systematisk försöksverk samhet, om längre utbildningsprogram inom högskolan – även yrkesprogram – borde etappindelas. En sådan uppdelning gör att studenter som inte är intresserade av att genomgå hela utbildningen får en möjlighet att skaffa en relevant yrkesexamen, vilket kan öka utbildningarnas attraktionskraft och minska avhoppen. kan studenter som börjat inom andra områden efter grundexamen Mot ett utbildningssystem som bygger humankapital och välstånd Bilaga 5 till LU15 påbörja studier mot en yrkesexamen på avancerad nivå utan att behöva börja om från början. Det kan öka attraktionskraften i avancerade yrkesexamina med stor efterfrågan på arbetsmarknaden. Dessutom senarelägger det individens val, vilket bör minska den sociala snedrekryteringen. Sådana övergångar kan förstås kräva kompletteringsstudier, vilka bör hållas till ett nödvändigt minimum. Viktigast är åtgärden inom bristyrken. En försöksverksamhet bör dock även omfatta efterfrågade generella examina, exempelvis företagsekonomi eller systemvetenskap.103 Utifrån de identifierade bristerna och överskotten förefaller det finnas flera möjliga åtgärder. Att försöka matcha humanister, samhällsvetare och biologer med efterfrågan på lärartjänster genom enklast möjliga påbyggnad är en uppenbar möjlighet, som också diskuteras som ett särskilt förslag. En sådan utveckling behöver möjligen inbegripa mindre strikta krav på specifika ämnes kombinationer för att få undervisa, och kanske mer se till faktiska kunskaper och färdigheter. Det är inte säkert att en person med höga betyg från två terminers studier i ett ämne har sämre kunskaper än en som med nöd och näppe klarat av tre terminer. Eventuellt kan en pedagogisk introduktionsutbildning efterhand byggas på med ämnesstudier vid behov. Omskolning från naturvetenskap till teknik, eller från grund examen i humaniora, samhällsvetenskap eller naturvetenskap till avancerad examen i ekonomi eller systemvetenskap, kan vara andra närliggande exempel. En sådan utveckling kan behöva särskild prioritering av högskolans resurser. 103 utvärdering av ämnet företagsekonomi (, 2002) rekommenderade att fler institutioner, för att bättre utnyttja befintliga resurser, borde erbjuda företagsekonomisk magisterutbildning med ämnesbredd i stället för ämnes djup, det vill säga som påbyggnad till en tidigare examen. Samma myndighets utvärdering av den relativt ogynnsamma marknaden för naturvetare (, 2005) finner att arbetsgivare i hög grad efterlyser kunskaper i ”språkkunskaper, branschkännedom, projekt ledningskunskap/projektkunskap, kompetens inom marknadsföring och försäljning, samt kunskaper inom dataområdet”, dvs. i hög grad företagsekonomiskt relaterade färdigheter. Bilaga 5 till LU15 Mot ett utbildningssystem som bygger humankapital och välstånd 6.2.3Förslag 3: Pröva fler vägar till läraryrket för att förbättra rekryteringen Sett mot bakgrund av de omfattande problemen att rekrytera duktiga studenter till lärarutbildningarna och att behålla lärare i yrket förespråkar vi en försöksverksamhet som underlättar för redan högskoleutbildade att på enklast sätt kunna få arbeta som lärare utan att vara hänvisade till långa omstarter. Vi vill också se en utredning av hur utbildningstid kan frigöras genom att utbildade specialister avlastar lärare i skolans sociala arbete. Dagens lärarutbildning skulle kunna kompletteras med alternativa vägar för redan högskoleutbildade som har intresse för läraryrket och som bedöms vara lämpade. Om det blir lätt och dessutom statusfyllt att välja en karriär som lärare kan fler och bättre studenter rekryteras – direkt efter gymnasieskolan, mot slutet av högskolestudierna eller i arbetslivet. Försöksverksamhet i denna riktning sker i liten omfattning, med stöd från regeringen, i organisationen for . Syftet med försöksverksamheterna är främst att öka rekryteringen av lärare i matematik, naturvetenskap och teknik. Studenter som har genomfört sin utbildning med goda resultat ges där möjlighet att läsa en kompletterande pedagogisk utbildning för att nå en ämneslärarexamen, parallellt med arbete i en skola med låg måluppfyllelse. I en situation då lärarbristen växer skulle liknande verksamhet kunna breddas till fler ämnen och fler skolor. I syfte att stimulera lärosäten att rekrytera och utbilda fler lärare i ämnen där det råder brist kan man också tänka sig försöksverksamhet som ersätter lärosätena för utfärdade lärarexamina inom bristområden. För att behålla och utveckla lärare behöver också arbetsvillkoren vara goda. Det gäller såväl lön och löneutveckling som arbets uppgifter och upplevt inflytande över arbetssituationen.