sou · H3B325 · 2015-03-18 00:00:00 — I vårt för- slag avgör i huvudsak nivån på informationen placeringen och inte en kombination av nivå och omfattning som i nuvarande lag. Detta skulle kunna medföra att något fler än skulle komma att placeras i en högre säkerhetsklass. För att motverka denna effekt inför vi en viss flexibilitet som innebär en möjlighet till en lägre säkerhetsklassplacering, om uppgifterna på den högre nivån förekommer enbart i mindre omfattning. Detta bör leda till att skillnaden mot blir liten. Även när det gäller uppgifter som omfattas av ett internationellt säkerhetsskyddsåtagande föreslår vi en säkerhetsklassplacering som grundar sig på den nivå som informationen har klassificerats i. Det skulle kunna innebära att fler anställningar behöver placeras i en högre säkerhetsklass. Vår bedömning är dock att så inte behöver bli fallet. En konsekvens av den gällande ordningen i fråga om grunder för placering i säkerhetsklass är nämligen att översättningsproble- matiken kan leda till placering i en onödigt hög säkerhets- klass. Det utrymme för differentiering som fyra informationssäker- hetsklasser innebär medför goda förutsättningar för en väl avvägd skyddsnivå. Ökningen av antalet säkerhetsklassplaceringar som grundar sig på ett internationellt säkerhetsskyddsåtagande kan därför bedömas bli något enstaka fall . Vi föreslår att medborgarskapskravet i nuvarande säkerhets- skyddslag tas bort för anställningar hos staten som är placerade i säkerhetsklass. En konsekvens av detta förslag är att utländska medborgare kan komma i fråga för flera tjänster i statsförvalt- ningen. En sådan utveckling ligger väl i linje med integra- tionspolitiska mål.3 Sammantaget är det rimligt att bedöma att antalet personer som kommer att placeras i säkerhetsklass och därmed säkerhetsprövas kommer att öka något. I kapitel 15 har vi beskrivit hur säkerhetsskyddet när det gäller skydd av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i vid bemärkelse ska indelas i fyra nivåer. Ett klassificeringssystem med fyra nivåer ger bättre förutsättningar att nyansera säkerhetsskyddet än vad 3 Se bl.a. Regeringens skrivelse 2001/02:129 Integrationspolitik för 2000-talet. nuvarande två nivåer medger. Det medför även att de myndigheter som tillämpar två nivåer ges bättre möjligheter att undvika ett för högt säkerhetsskydd för framför allt utländska uppgifter på de lägre nivåerna. Ett klassificeringssystem som bygger på fyra nivåer kommer att medföra att en uppgift som ges ett mer kostnads- krävande säkerhetsskydd än nödvändigt i vissa fall kan klassificeras på en lägre nivå och således omfattas av ett mindre kostsamt säkerhetsskydd. Konsekvenserna av förslaget är dock svåra att bedöma. För myndigheterna inom försvarssektorn gäller detta i huvudsak redan till följd av Försvarsmaktens föreskrifter och interna bestämmelser vid dessa myndigheter. Vid dessa myndigheter torde effekten av förslaget bli försumbar. Besparingsmöjligheterna gäller därmed främst för de myndigheter som omfattas av Säkerhetspolisens före- skrifter om säkerhetsskydd. Det är dock omöjligt att bedöma hur stor denna besparing kan komma att bli. Regleringen överensstämmer med de skyldigheter som följer av Sveri- ges anslutning till Europeiska unionen En ny säkerhetsskyddslag påverkar inte åtaganden som medlemsstat i EU. 23.2.2Kostnader och konsekvenser specifikt för företag Förslaget till ny säkerhetsskyddslag gäller för enskilda på samma sätt som nuvarande lag. När det gäller säkerhetsskyddsåtgärderna och kostnader som är förknippade med dessa har frågan redan behandlats under avsnittet om informationssäkerhet ovan. För att förbättra möjligheterna för företag att delta i viss kon- kurrensutsatt verksamhet som anordnas av utländska myndigheter och mellanfolkliga organisationer föreslår vi att företag under vissa förutsättningar kan få s.k. säkerhetsintyg för leverantör (se vidare kapitel 20). Dessa intyg innebär att en myndighet har bedömt att säkerhetsskyddet vid ett företag uppfyller sådana krav att företaget kan hantera säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter på en viss nivå. Intygen kan utfärdas efter det att den nationella industrisäkerhets- myndigheten har träffat ett säkerhetsskyddsavtal med det aktuella företaget. För de företag som behöver ett sådant intyg innebär förslaget en bättre möjlighet än att delta i verksamhet för andra länder och mellanfolkliga organsationer där krav på sådana intyg har ställts upp. innebär detta att det ställs krav på att leverantöreren har ett för ändamålet fullgott säkerhetsskydd. Eftersom ett säkerhetsskyddsavtal på denna grund bygger på frivillighet från företagets sida får leverantören i varje enskilt fall avgöra om kostnaderna för sådant säkerhetsskydd motsvarar nyttan av förväntade uppdrag som ett säkerhetsintyg kan medföra. Vi föreslår i kapitel 21 att de uppgifter som fullgörs av länsstyrelserna förs över till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap samt även ansvaret för kommuner och landsting. För Myndigheten för samhällsskydd och beredskap innebär det en ökad arbetsbelastning, även om omfattningen av de uppgifter som läns- styrelserna har haft varit mycket begränsad. Vi bedömer att myn- digheten har stora möjligheter att samordna arbetet med övriga uppgifter som myndigheten har när det gäller skydd för samhälls- viktig verksamhet, varför de utökade uppgifterna bör kunna han- teras inom befintlig budgetram. Transportstyrelsen får ett något större ansvarsområde. Rutiner kring säkerhetsskyddad upphandling Säkerhetsskyddad upphandling med säkerhetsskyddsavtal innebär att krav på säkerhetsskydd ställs i kontraktsform på en anbuds- givare eller leverantör i en upphandlingssituation. Bestämmelserna om säkerhetsskyddsavtal behålls förslaget till ny säkerhetsskydds- lag. I några avseenden kompletteras nu gällande bestämmelser. Konsekvenserna av detta beskrivs i det följande. För det första föreslår vi att säkerhetsskyddsstödjande myndig- heter ges möjlighet att för enskildas räkning träffa säkerhets- skyddsavtal med leverantörer till dessa. För det andra föreslår vi att i rollen som nationell industrisäkerhets- myndighet ska få träffa säkerhetsskyddsavtal med enskilda, om det behövs för att utfärda s.k. säkerhetsintyg för leverantör. verksamhet med anledning av förslaget behandlas vidare i avsnittet om internationell samverkan nedan. De säkerhetsskyddsstödjande myndigheterna föreslås få en ny uppgift, nämligen att träffa säkerhetsskyddsöverenskommelser med leverantörer till de bolag, föreningar och stiftelser som hör till den säkerhetsskyddsstödjande myndighetens verksamhetsområde. är det inte formellt möjligt att träffa sådana avtal, och det finns därför inte någon statistik som stöd för hur omfattande denna uppgift kan komma att bli. Uppgiften kommer att ställa administrativa och personella krav på de säkerhetsskyddsstödjande myndigheterna. Troligtvis kommer dock detta, åtminstone initialt, inte att innebära några större ökningar avseende arbetsbelastning för de aktuella myndigheterna. De förslag till funktioner som redovisats i kapitel 20 när det gäller nationell säkerhetsmyndighet och nationell industrisäkerhetsmyn- dighet kräver resurser. Uppgifterna löses av flera myndigheter och i regel av personal som även har andra arbetsuppgifter. Funk- tionerna är otydligt formulerade och spridda mellan Utrikes- departementet, Försvarsmakten, och övriga myndigheter som i varierande omfattning stödjer arbetet. Det är därför svårt för att inte säga omöjligt att beräkna kostna- derna för verksamheten vilket även har varit en del av kritiken mot nuvarande ordning. Även om en sådan uppskattning vore möjlig, är det troligtvis så att dagens ambitionsnivå inte uppfyller samtliga krav för dessa uppgifter. kan möjligen en del arbets- uppgifter försvinna, t.ex. kan engagemanget i vissa arbetsgrupper minskas eller till och med upphöra helt, men denna fråga måste analyseras närmare av berörda myndigheter. i olika länder i vårt närområde skiljer sig åt är det även svårt att dra paralleller till resursåtgången i andra länder. Vårt förslag innebär att Försvarsmakten ska ges uppgiften att vara nationell säkerhetsmyndighet innefattande nationell informations- säkringsmyndighet och nationell kryptogodkännande myndighet. Vid myndigheten utförs åtskilliga sådana uppgifter och det finns redan den kompetens som behövs för uppdraget. Verk- samheten kommer dock att behöva omorganiseras något och för- stärkas med personal inom ramen för de föreslagna uppgifterna. Verksamheten kräver också utlandsresor och omkostnader för representation och lokaler. Till viss del är detta redan uppfyllt genom Försvarsmaktens nuvarande funktion som nationell säkerhetsmyndighet i bilaterala relationer och genom att i praktiken redan vara nationell kryptogodkännande myndighet. Myndighetens resurser för bl.a. samordning, säkerhetsprövning, it- säkerhetsfrågor och krypografiska funktioner kan behöva förstärkas något. Resursbehovet bör därför analyseras vidare av Försvarsmakten. I en myndighet av Försvarsmaktens storlek bör en formalisering (och viss utvidgning) av uppdraget kunna lösas inom given budgetram utan några resursförstärkningar. Hur den nationella säkerhetsmyndigheten ska organiseras bör ankomma på Försvarsmakten att besluta efter samråd med och andra berörda myndigheter. Vi föreslår att Säkerhetspolisen i vissa fall liksom ska hantera ärenden som ankommer på den nationella säkerhets- myndigheten. Det bör röra sig om ett begränsat antal ärenden som förvisso kan komma att öka något. Vid torde resursbehovet vara betydligt mindre än hos Försvarsmakten för att hantera dessa specifika ärenden. Även denna verksamhet bör kunna hanteras inom myndighetens budgetram. Vid finns den kompetens som behövs för att myndigheten ska kunna ta rollen som nationell industrisäkerhetsmyndighet. Bemanningen är dock dimensionerad för i första hand nationella behov. Även för denna verksamhet krävs resurser för resor, representation och lokaler, men även resurser för att kunna genomföra utredningar om uppskattningsvis 5–7 företag samt för att träffa säkerhetsskyddsavtal med dessa inför utfärdande av säkerhetsintyg. har delvis denna uppgift och en organisation för att hantera en viss utvidgning av uppdraget. skiljer sig från Försvarsmakten och Säkerhetspolisen på ett sådant sätt att verksamheten är uppdragsfinansierad. Det talar för att myndighetens anslag höjs motsvarande den kostnadsökning som den föreslagna uppgiften innebär. En uppskattning av ett förväntat resursbehov torde vara 2–3 årsarbetstjänster, men resursbehovet bör analyseras av . Vi återkommer till finan- sieringen av dessa tjänster nedan. Vår bedömning är att förslagen sammantagna inte medför en kost- nadsökning som kräver särskild finansiering. De i sammanhanget smärre kostnader som kan uppstå vid vissa myndigheter har främst organisatoriska orsaker. I ett perspektiv av dessa myndigheters verksamhet i övrigt och säkerhetsskyddets relativt sett marginella förändring torde dessa kostnader kunna tas inom gällande bud- getramar. Förslaget att ska pekas ut som nationell industrisäkerhetsmyndighet är ett särfall eftersom myndigheten är en så kallad tusenkronorsmyndighet. Den kostnadsökning som hänger samman med den föreslagna uppgiften bör finansieras genom att avgifter ta ut för säkerhetsintyg. Sådana avgifter är inte ovanliga i andra länder och i t.ex. är avgiften för ett säkerhetsintyg för leverantör . Avgiften uppges svara mot den faktiska kostnad som den behöriga säkerhetsmyndigheten har för att genomföra den utredning som behövs för att kunna utfärda ett intyg. Även säkerhetsintyg för person medför vissa kostnader för den som ska utfärda intyget. Som tidigare nämnts innebär intygen att en person eller ett företag kan få vissa anställningar och uppdrag där sådana intyg krävs vilket också medför att en kostnadstäckning genom en avgift för myndigheternas handläggning är rimlig. Vi bedömer att en ny säkerhetsskyddslag och en ny säkerhets- skyddsförordning bör kunna träda i kraft och att nuvarande lag och förordning upphör att gälla . För att minska framför allt de administrativa effekterna av en ny reglering föreslår vi övergångsbestämmelser i fråga om bl.a. märk- ning av hemliga uppgifter, innebörden av pågående deltagande i säkerhetsklass samt att säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter får lämnas ut till en utländsk myndighet eller mellan- folklig organisation utan hinder av att de inte omfattas av ett inter- nationellt säkerhetsskyddsåtagande hos den mottagande myndig- heten eller organisationen. Befintliga säkerhetsskyddsavtal påverkas inte av de nya bestämmelserna om ingående av sådana avtal. Lagens syfte och tillämpningsområde samt definitioner Lagens syfte och tillämpningsområde 1 § Syftet med denna lag är att säkerställa säkerhetsskyddet för verksam- heter hos staten, kommuner, landsting och enskilda som är av betydelse för säkerhet, eller som omfattas av ett för i förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation, förpliktande åtagande om säkerhetsskydd. Lagen ska även i övrigt ge stöd för internationell samverkan på säkerhetsskyddsområdet. Paragrafen anger lagens syfte och tillämpningsområde. Den mot- svarar delvis 1 § säkerhetsskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 11.2–11.3 och 14.1. Av första stycket framgår att lagens huvudsakliga syfte är att säkerställa säkerhetsskyddet för verksamheter hos staten, kommu- ner, landsting och enskilda som är av betydelse för säker- het, eller omfattas av ett för , i förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation, förpliktande åtagande om säkerhetsskydd. Vad som avses med säkerhetsskydd framgår av 5 §. På samma sätt som säkerhetsskyddslag är lagen direkt tillämplig vid verksamheter hos staten, kommuner, landsting och enskilda oberoende av verksamhetsform. I fråga om beskrivningen av lagens syfte finns två huvudsakliga förändringar i förhållande till Dels har ordet ”rikets” ersatts med ””, dels har en kompletterande skrivning om för , i förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation, förplik- tande åtaganden om säkerhetsskydd införts. Förändringarna syftar till en tydligare och mer modern lagstiftning. Användandet av uttrycket säkerhet i stället för rikets säkerhet är i linje med de förändringar i 19 kap. som gjorts genom beslut med anledning av prop. 2013/14:51 Förstärkt skydd mot främmande makts underrättelseverksamhet. Uttrycket tar således sikte på förhållanden av grundläggande bety- delse för som möjligheterna att hävda landets oberoende i olika avseenden. Det innebär att lagens krav på säkerhetsskydd på samma sätt som tidigare gäller för såväl militär som civil verk- samhet. Vilka verksamheter som är av betydelse för att upprätthålla säkerhet måste bedömas i ljuset av samhällsutvecklingen. Vad som behöver skyddas för att förebygga hot mot säkerhet kan därför i viss utsträckning variera över tiden. Vidare anges att lagen ska tillämpas också när krav på säkerhets- skydd följer av för förpliktigande åtaganden gentemot andra stater och mellanfolkliga organisationer. Det är i första hand fråga om uppgifter som är säkerhetskänsliga för andra stater och mellanfolkliga organisationer och som genom säkerhets- skyddsöverenskommelser har åtagit sig att skydda. Sådana överens- kommelser gäller i förhållande till ett trettiotal stater och vissa mellanfolkliga organisationer, bl.a. Nato. En redogörelse för sådana internationella säkerhetsskyddsåtaganden finns i avsnitt 6.1. Bestämmelsen ger även stöd för säkerhetsskyddsåtgärder som följer av folkrättsliga förpliktelser i övrigt, bl.a. EU-rättsliga bestämmelser inom t.ex. luftfartsskyddsområdet. Av paragrafens andra stycke framgår att lagen även i övrigt ska stödja internationell samverkan på säkerhetsskyddsområdet. Av- sikten med tillägget är att tydliggöra att lagen innehåller bestäm- melser om säkerhetsintyg för internationella ändamål som har ett något vidare tillämpningsområde än lagen i övrigt. 2 § Med internationellt säkerhetsskyddsåtagande avses ett för , i förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation, förpliktande åtagande om säkerhetsskydd. Paragrafen saknar motsvarighet säkerhetsskyddslag. Den innehåller en definition av internationellt säkerhetsskyddsåtagande. Vad som avses framgår av kommentaren till 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 11.3. 3 § Med säkerhetskänslig verksamhet avses sådan verksamhet hos staten, kommuner, landsting och enskilda som är av betydelse för säker- het eller omfattas av ett internationellt säkerhetsskyddsåtagande. Paragrafen saknar motsvarighet säkerhetsskyddslag. Den innehåller en definition av säkerhetskänslig verksamhet. Övervägan- dena finns i avsnitt 11.4. Definitionen ger en ram för vilka verksamheter som omfattas av lagen. Den utgår från beskrivningen av lagens syfte i 1 § första stycket och omfattar således såväl verksamheter av betydelse för säkerhet som verksamheter som, även om de inte samti- digt är av betydelse för säkerhet, ska ha ett säkerhetsskydd till följd av ett internationellt säkerhetsskyddsåtagande. Innebör- den är därmed vidare än den definition som finns i 4 § 3 säkerhetsskyddsförordning och som endast omfattar verksamhet av betydelse för rikets säkerhet. 4 § Med säkerhetsskyddsklassificerad uppgift avses en uppgift som rör säkerhetskänslig verksamhet och som av den anledningen omfattas av sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) eller som skulle ha omfattats av sekretess, om uppgiften i stället förekommit i en verksamhet där bestämmelser om sekretess i offentlighets- och sekretess- lagen gäller. Paragrafen saknar motsvarighet säkerhetsskyddslag. Den innehåller en definition av säkerhetsskyddsklassificerad uppgift som delvis utgår från innehållet i 6 § 2 säkerhetsskyddslag och 4 § 1 säkerhetsskyddsförordning. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Att definitionen utgår från uppgifter som rör säkerhetskänslig verksamhet innebär att den innefattar såväl uppgifter av betydelse för säkerhet som uppgifter som ska ha ett säkerhetsskydd enligt internationella säkerhetsskyddsåtaganden, även om de inte kan anses vara av betydelse för säkerhet. Vidare klargörs att lagen inte uppställer något krav på att verksamheter för vilka lagen gäller också ska omfattas av bestämmelser om sekretess i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). att en säkerhetsskyddsklassificerad uppgift till sin natur är sådan att uppgiften materiellt sett kan hänföras till en bestämmelse om sekretess, med hänsyn till antingen säkerhet eller förbindelser med annan stat eller mellanfolklig organisation. 5 § Med säkerhetsskydd avses 1.skydd mot spioneri, sabotage, terroristbrott och andra brott som kan hota säkerhetskänslig verksamhet, samt 2.skydd i andra fall av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter. Paragrafen innehåller en definition av säkerhetsskydd. Övervägan- dena finns i avsnitt 11.5. Bestämmelsens innehåll motsvarar, med de justeringar av lagens tillämpningsområde som följer av 1 §, i huvudsak 6 § säkerhetsskyddslag. 2 kap. Allmänna bestämmelser om säkerhetsskydd 1 § Säkerhetsskyddet ska särskilt genom 1.informationssäkerhet förebygga dels att säkerhetsskyddsklassifice- rade uppgifter obehörigen röjs, ändras, görs otillgängliga eller förstörs, dels skadlig inverkan på andra informationstillgångar som avser säkerhets- känslig verksamhet, 2.fysisk säkerhet förebygga dels att obehöriga får tillträde till områden, byggnader och andra anläggningar eller objekt där de kan få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller där verksamhet som av annan anledning är säkerhetskänslig bedrivs, dels skadlig inverkan på sådana områden, byggnader, anläggningar eller objekt, och 3.personalsäkerhet förebygga att personer som inte är pålitliga från säkerhetssynpunkt deltar i en verksamhet där de kan få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller i en verksamhet som av annan anledning är säkerhetskänslig (säkerhetsprövning) samt säkerställa att de som deltar i säkerhetskänslig verksamhet har en tillräcklig kunskap om säkerhetsskydd (utbildning i säkerhetsskydd). Paragrafen innehåller en beskrivning av säkerhetsskyddets inrikt- ning och anger vad de olika säkerhetsskyddsåtgärderna syftar till. Övervägandena finns i avsnitt 15.1 samt 16.1 (informationssäker- het), 17.1 (fysisk säkerhet) och 18.2 (personalsäkerhet). Paragrafen motsvarar delvis 7 § och 30 § 1 säkerhets- skyddslag. Beskrivningen av det närmare syftet med de olika säkerhetsskyddsåtgärderna har dock vidareutvecklats för att tydli- gare ge uttryck för att säkerhetsskyddet tar sikte på mer än att enbart skydda uppgifter från ett konfidentialitetsperspektiv. Ut- gångspunkten för beskrivningen i fråga om de olika åtgärderna är den förändrade systematik för säkerhetsskyddslagen som behandlas i avsnitt 12.1. Första punkten gäller informationssäkerhet. Åtgärden har ett vidare syfte än bestämmelsen om informationssäkerhet i 7 § 1 säkerhetsskyddslag. Tillämpningsområdet är utvidgat dels från hemliga uppgifter till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter (se kommentaren till 4 §), dels till att avse även ett skydd av andra in- formationstillgångar i säkerhetskänslig verksamhet. Med infor- mationstillgång avses i detta sammanhang såväl uppgifter som tekniska system som används för att i olika avseenden elektroniskt kommunicera och i övrigt behandla uppgifter. Det andra ledet i bestämmelsen tar framför allt sikte på skyddsåtgärder för att till- godose behov av tillgänglighet och riktighet i fråga om sådana it- system som har en avgörande betydelse för att styra för viktiga samhällsfunktioner t.ex. inom el- och vattenförsörjning och sådana sammanställningar av uppgifter, t.ex. folkbokföringsregist- ret som är av grundläggande betydelse för ett fungerande samhälle. Andra punkten gäller fysisk säkerhet. Åtgärden har ett vidare syfte än bestämmelsen om tillträdesbegränsning i 7 § 2 säkerhetsskyddslag. I fråga om att förebygga att obehöriga får tillträde har tydliggjorts att åtgärden avser inte bara platser utan också kan avse anläggningar av olika slag och objekt, t.ex. fordon. Även delar av t.ex. en anläggning innefattas. Vidare tydliggörs att åtgärden kan avse också ett skydd mot sådan skadlig inverkan som kan orsakas utan ett obehörigt tillträde. Det skulle exempelvis kunna röra sig om att kabel för samhällsviktig elektronisk kom- munikation skyddas genom ett robust hölje eller larm. Tredje punkten avser personalsäkerhet. Åtgärden har ett vidare syfte än bestämmelsen om säkerhetsprövning i 7 § 3 säkerhetsskyddslag genom att åtgärden också inkluderar utbildning i säkerhetsskydd. Vidare tydliggörs att säkerhetsprövning kan vara aktuell vid olika slag av verksamheter dels vid deltagande i verksam- heter där tillgång ges till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter, dels i verksamheter som av annan anledning är säkerhetskänsliga. Skyldigheter för den som är ansvarig för en säkerhetskänslig verksamhet 2 § Den som är ansvarig för en säkerhetskänslig verksamhet ska se till att 1.behovet av säkerhetsskydd utreds (säkerhetsskyddsanalys), 2.säkerhetsskyddsåtgärder enligt 1 § planeras och vidtas för att säker- ställa det säkerhetsskydd som behövs med hänsyn till verksamhetens art, omfattning och övriga omständigheter, samt i fråga om säkerhetsskydds- klassificerade uppgifter också är anpassat till uppgifternas informations- säkerhetsklass enligt 3 §, 3.säkerhetsskyddet kontrolleras, och 4.att sådan anmälnings- och upplysningsskyldighet som följer av för- ordning som har meddelats med stöd av denna lag fullgörs. Så långt det är möjligt ska säkerhetsskyddsåtgärderna utformas så att de inte medför skada eller annan olägenhet för andra allmänna eller en- skilda intressen. Paragrafen anger huvudsakliga skyldigheter för den som är ansvarig för en säkerhetskänslig verksamhet. Vad som gäller för leverantörer som omfattas av ett säkerhetsskyddsavtal framgår av 4 §. Över- vägandena finns i huvudsak i avsnitt 14.2 och 15.2–15.4. Någon direkt motsvarighet till paragarafen finns inte säkerhetsskyddslag.