sou · H3B371 · 2015-08-04 00:00:00 — Upplevelsen beror på att de inte anser sig ha fått det stöd i öppna former som familjen bett om eller behövt och som skulle ha kunnat förebygga en placering.117 Olika synpunkter har framförts när det gäller inriktningen på det stöd som skulle behövas. När placering är enda utvägen behöver det finnas konkreta stödformer, såsom en extern ”lots” för 115Bryggan är en förening vars verksamhet riktar sig till barn som har separerats från en eller båda sina föräldrar genom ett frihetsberövande orsakat av kriminalvården. 116Uppgifter som framkommit vid möte med RFHL respektive skrivelse från RFFR 2015- 03-31. 117Uppgifter som framkommit vid möte med Attention, och . Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd föräldrar, stödgruppsverksamhet och kvalificerad föräldraråd- givning som föräldrar till placerade barn kan vända sig till och få stöd från, bl.a. i kontakten med . Behovet av kunskapsstöd vid bedömningar och stöd till föräldrar och ökad kompetens om föräldraskap inom vuxenvården lyfts också fram. Det krävs ett bättre samarbete internt inom , mellan de som arbetar med barn och unga och de som arbetar med vuxna. Föräldrar kan exempelvis behöva ekonomiskt stöd för att kunna återförenas med sina barn samt skuld- och budgetrådgivning. En ytterligare konkret åtgärd som föreslås är möjlighet att besluta om successiv hemflytt i samband med att LVU-vård upphör.118 12.8Regler om stöd till föräldrar i andra nordiska länder Som framgår nedan förefaller frågor om stöd till föräldrarna till samhällsvårdade barn ha fått större uppmärksamhet i våra nordiska grannländer än i . Lagstiftningen är tydligare i fråga om vilket stöd föräldrarna ska kunna erhålla och i något fall har ett utvecklingsarbete genomförts för att åstadkomma förbättrat stöd. Vid en omsorgsovertagelse (tvångsomhändertagande) ska barn- evernet inte bara följa barnets utveckling utan även föräldrarnas situation. Kort efter omhändertagandet ska föräldrarna kontaktas med erbjudande om stöd och uppföljning (bvl § 4–16). Om föräldrarna så önskar ska , som en del av uppföljningen, förmedla kontakt med övriga hjälpinstanser.119 Vid en omsorgs- overtagelse ska en preliminär omsorgsplan upprättas. Senast efter omhändertagandet ska en slutlig omsorgsplan tas fram 118Förutom samtal med föräldrar och anhöriga som själva har hört av sig har utredningen sammanträffat med Föreningen , , , För barn, unga och vuxna med utvecklingsstörning (FUB), RFHL (), Samhällets Styvbarn och (). Utredningen har också hämtat in erfarenheter från professionella inom och tagit del av erfarenheter från SUF Kunskapscenter i och det pågående föräldrastödsprojektet inom stad. 119Diakonhjemmet Høgskole (2009) . Vägledningen finns på og ungdoms- og familjedirektoratets hemsida Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd (bvl (§ 4–15) punkt 3). Av den sistnämnda planen ska det framgå om målet är en långvarig placering eller barnet ska återförenas med föräldrarna. Uppföljningen av föräldrarnas situation ska ta sin utgångspunkt i dessa planer. Kommunen ska enligt § 54 serviceloven erbjuda vårdnadshavaren en stödperson i samband med en placering av ett barn utanför det egna hemmet, oavsett om den sker frivilligt eller utan samtycke. Även i övrigt ska vårdnadshavaren få stöd för att om möjligt bidra till att lösa de problem som har orsakat placeringen och tillgodose omsorgen om barnet eller den unge vid en eventuell hemgång eller vid umgänge under placeringen. Kommunbestyrelsen ska upprätta en plan för föräldrastödet. Insatserna kan exempelvis bestå av familjebehandling, stöd i föräldrarollen eller föräldrastödsprogram. Det kan också handla om ekonomiskt stöd enligt § 52 a service- loven om det kan bidra till att en återgång till hemmet påskyndas. Planen kan också innehålla initiativ till stöd som verkställs enligt annan lagstiftning, t.ex. missbruksbehandling eller en arbets- marknadsinsats. Beslut om föräldrastöd ska motiveras och föräldrarna ska få vägledning om möjligheten att klaga.120 Som exempel kan nämnas att det i finns en verksamhet, ForældreStøtten, som består av fyra s.k. støtte- personer som är utbildade inom det psykologiska/sociala området och har lång erfarenhet inom området. Föräldrar till placerade barn kan själva vända sig till verksamheten. Stödet kan bestå av enskilda samtal, information om lagstiftningen och hur fungerar, stöd i samband med möten av olika slag, stöd i samarbetet med socialtjänst och familjehem/institution, möjlighet att träffa andra föräldrar till placerade barn m.m. ForældreStøtten doku- menterar inte kontakten med föräldrarna och har tystnadsplikt även i förhållande till . Verksamheten har inte heller något inflytande på beslut som rör barnet.121 120Socialstyrelsen i (2012) s. 48 f. 121http:// Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd Danska Servicestyrelsen har tagit fram ett antal broschyrer som syftar till att informera föräldrar och barn om deras rättigheter i samband med en placering. En av dem riktar sig till föräldrarna och beskriver deras rätt att vara delaktiga, klagomöjligheter etc.122 Övriga tre broschyrer vänder sig till barn och unga i olika åldrar. Enligt en utvärdering av Det nationale forskningscenter for Velfærd, SFI, används stödpersonsordningen inte i särskilt hög grad. av kommunerna har tilldelat föräldrar en stödperson.123 En mindre, kvalitativ undersökning visade att föräldrar som fått en stödperson upplever ett stort utbyte av det. De kände sig stärkta som människor och föräldrar och önskade i högre grad än tidigare samarbeta med olika samhällsinstanser. Undersökningen antyder att en stödperson kan bidra till att stärka föräldrarnas samarbete och involvering i arbetet med barnet. Stödpersonen kan således, utöver det direkta stödet till föräldrarna, också ha en gynnsam effekt på kontinuiteten i placeringen.124 I den finska barnskyddslagen finns utförliga bestämmelser om den ”klientplan” som ska upprättas vid en placering av ett barn (§ 30 tredje stycket barnskyddslagen). Bland annat ska målet och syftet med vården utom hemmet antecknas och vilka särskilda insatser som behövs. I planen ska också dokumenteras hur kontakten med barnet ska upprätthållas, hur samarbetet med barnets föräldrar och andra närstående ska genomföras samt hur strävan att återförena familjen ska beaktas utifrån barnets bästa. För föräldrarna till ett omhändertaget barn ska en separat klientplan om stöd i föräldra- skapet upprättas, om det inte anses onödigt. Planen ska vid behov upprättas i samråd med den övriga social- och hälsovården såsom missbrukarvården och den psykiatriska vården. 122Danska (2014), tillgänglig på 123Christoffersen M m.fl. (2005). 124Jørgensen & (red. Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd 12.9Utredningens överväganden och förslag Återförening är en grundläggande princip i sociallagstiftningen. Förutsättningarna för att åstadkomma denna återförening kan dock vara högst varierande i det enskilda fallet, beroende på orsaken till placeringen, placeringens förväntade längd, barnets ålder, föräldrar- nas resurser och förhållningssätt m.m. Hur socialnämndens plane- ring för barnets eventuella återförening hanteras och kommuni- ceras är en viktig övergripande rättssäkerhetsfråga. I det sam- manhanget är vårdplanen ett viktigt dokument. Inför en placering inhämtas vårdnadshavarens inställning till den vård som social- tjänsten anser att barnet behöver och det avgör om vården kan ges i frivillig form eller inte. Enligt den information som utredningen har fått används inte alltid vårdplanen som ett verktyg för den långsiktiga planeringen av vården och i kommunikationen med föräldrarna. I kapitel 13 lämnas förslag om att vårdplaneringen ska utvecklas i dessa delar. Utrymmet för professionella bedömningar är stort när det gäller olika ställningstaganden under vårdens genomförande och måste så vara, eftersom förhållandena är högst varierande. Det kan exempel- vis gälla förutsättningarna för återförening och vad som anses vara lämplig omfattning och utformning av umgänge etc. I vissa fall resulterar inte bedömningarna i några formella beslut men ligger till grund för överenskommelser av olika slag. Ur rättssäkerhetssyn- punkt är det viktigt att denna typ av bedömningar kommuniceras så tydligt som möjligt och under värdiga former. Det är viktigt att ha tid för dialogen, att samtal följs upp, att föräldrar uppmuntras att ha med sig någon person som stöd etc. Komplexa bedömningar med långtgående konsekvenser får inte heller vara resultatet av enskilda socialsekreteras överväganden. I organisationen måste det finnas tillgång till erfarna kollegor och chefer samt juridiskt och psykosocialt kunskapsstöd. Det måste också finnas tillgång till extern handledning och upparbetade kontakter med andra verk- samheter som kan behöva medverka i den typen av bedömningar. I detta kapitel behandlas rättssäkerheten under vårdens genom- förande ur föräldrarnas perspektiv samt hur behovet av stöd till föräldrarna tillgodoses. Utredningen anser att rättssäkerheten för föräldrar under vårdens genomförande, i form av regler och Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd uttalade principer, i stort sett är tillfredsställande. När det gäller vårdnadshavarens rätt till information och delaktighet kan dock lagstiftningen bli tydligare. Utredningen har också funnit att det förekommer brister i tillämpningen av olika handläggningsregler som behöver uppmärksammas. Främst gäller det att umgänges- begränsningar inte dokumenteras och i vissa fall förekommer utan formella beslut Utredningen har inte lagt något förslag i denna del eftersom dessa brister anses kunna åtgärdas genom fortlöpande stöd till rättstillämpningen och IVO:s tillsyn. Utredningen anser att stödet till föräldrar som får sina barn omhändertagna är otillräckligt och alltför beroende av enskilda socialsekreterares ambitioner. Ett omhändertagande ut- löser ofta en kris hos föräldrarna och om den inte hanteras kommer det att påverka barnet på ett negativt sätt. Föräldrarna kan dra sig undan eller befästa ett fientligt förhållningssätt till och familjehemmet. Att föräldrarna får stöd är viktigt ur barnets perspektiv, oavsett om barnet kan återvända hem eller kommer att växa upp i familjehemmet. Stödet bör vara inriktat på hur föräldrarna kan hantera den nya föräldraroll som placeringen innebär och hur kontakten med barnet kan bli så positiv som möjligt. 12.9.2Rätt till information och delaktighet Utredningens bedömning: Vårdnadshavarens rätt till informa- tion och delaktighet när barnet vårdas enligt LVU framgår inte tydligt av lagen. Utredningens förslag: En bestämmelse ska föras in i den nya LVU om att barnets vårdnadshavare, så långt det är möjligt och lämpligt, ska få information om vården av barnet och ges möjlighet att vara delaktiga. Av den allmänna s.k. delaktighetsbestämmelsen i 3 kap. 5 § SoL följer att socialnämndens insatser ska utformas och genomföras i samverkan med den enskilde. I den inledande paragrafen i LVU klargörs att denna huvudprincip även gäller vid ett tvångs- Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd Vården ska så långt möjligt utformas och genomföras i samverkan med den som har vårdnaden om barnet. Se även kapitel 14 när det gäller vårdnadshavarens bestämmanderätt vid en placering. Enligt föreskrifter ska socialnämnden verka för att vårdnadshavaren deltar i arbetet med att upprätta, följa upp och vid behov revidera den genomförandeplan, som ska upprättas enligt 11 kap. 3 § andra stycket SoL. I den dialog som utredningen har haft med yrkesverksamma inom har framkommit att uppföljningsmöten kring genomförandeplanen ofta inte kommer till stånd med den regelbundenhet som är önskvärd. Det beror bl.a. på praktiska svårigheter i kombination med vårdnadshavarens ofta problematiska livssituation. Vårdnadshavarna måste under sådana omständigheter hållas underrättade på annat sätt. Av JO-beslut och information från framgår att det förekommer en hel del klagomål på bristande information och delaktighet. Med stöd av de allmänna delaktighetsbestämmelserna anses ha en långtgående informationsskyldighet i för- hållande till vårdnadshavaren. Det framgår bl.a. av olika JO-utta- landen som har redovisats tidigare i kapitlet. Det framgår emell- lertid inte uttryckligen av någon bestämmelse i SoL eller LVU att vårdnadshavaren ska få löpande information och uppmuntras till delaktighet. Utredningen anser att den nya LVU tydligare ska uttrycka att socialnämnden har en skyldighet att informera om barnets vård och ge vårdnadshavarna möjlighet att vara delaktiga i genomförandet av vården. En särskild bestämmelse föreslås också föras in i lagen om att informationen ska anpassas till den enskildes ålder, mognad, erfarenhet eller andra individuella förutsättningar. Denna bestämmelse gäller både informationen till barn och vuxna. 12.9.3Offentligt biträde i flera situationer Det har från olika håll förts fram att det är angeläget att barn och föräldrar kan få offentligt biträde vid mål om umgängesbegränsning och hemlighållande av barnets vistelseort. Utredningen föreslår att en sådan möjlighet förs in, se kapitel 10. Det har också lyfts fram som otillfredsställande ur rätts- säkerhetssynpunkt att barn och föräldrar inte har rätt till offentligt Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd biträde vid mål om vårdnadsöverflyttning. Dessa mål handläggs i tingsrätten som tvistemål vilket innebär att offentligt biträde inte kan förordnas. I tvistemål ska i stället kostnaden för juridiskt ombud täckas av rättsskyddet. Vårdnadshavaren kan också få juridisk hjälp genom rättshjälp, som täcker en del av kostnaden för det juridiska ombudet. Det händer att vårdnadshavare inte kan betala rättshjälpsavgiften. Utredningen instämmer i att det är en brist ur rättssäkerhetssynpunkt att offentligt biträde inte kan förordnas, med tanke på hur ingripande dessa beslut är. Se vidare förslag i nästa kapitel om att en översyn bör göras av om vårdnadsöverflyttning på talan av socialnämnden ska flyttas från allmän domstol till förvaltningsdomstol. 12.9.4Kunskapsstöd för säkrare bedömningar i fråga om umgänge Utredningens bedömning: Underlaget för bedömningar i frågor om umgänge mellan föräldrar och barn behöver vila på en säkrare kunskapsgrund. Utredningens förslag: ska ges i uppdrag att ta fram ett stöd som kan bidra till kunskapsbaserade och därmed rättssäkra bedömningar rörande omfattningen och utform- ningen av umgänget mellan barn som har omhändertagits med stöd av LVU och deras föräldrar. Vid frivilliga placeringar förutsätts att en samsyn mellan föräldrar, socialtjänst och familjehemsföräldrar kan uppnås om hur umgänget lämpligen bör utformas och vilken omfattning det ska ha utifrån barnets behov. Vid en LVU-placering har däremot stora möjligheter att påverka föräldrars och barns umgänge. Utredningen anser att dessa bedömningar måste göras i varje enskilt fall efter noggranna överväganden om barnets behov av kontakt med föräldrarna . Bedömningar om vad som är lagom umgänge och vilka former som anses lämpliga är dock grannlaga ställningstaganden. Även om umgänget ska utgå från barnets behov och vilja kommer hänsyn i praktiken att behöva tas både till familjehemmets och föräldrarnas önskemål och behov. Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd Förutom att barnets behov givetvis ska stå i förgrunden har faktorer som föräldrarnas problematik och den långsiktiga plane- ringen betydelse. Inte minst viktigt är också det stöd som för- äldrarna kan erbjudas i kontakten med barnet så att den blir så positiv som möjligt. När omhändertagandet föranletts av brister i föräldraförmågan finns ofta behov av insatser för att utveckla föräldrarnas förhållande till barnet. Umgängesstöd, i form av att en utomstående person är närvarande vid umgängestillfällena, är ett absolut krav om det finns en skyddsaspekt. Men även i andra fall kan föräldrar behöva stöd i olika former för att umgängestillfällena ska vara positiva erfarenheter både för barn och för föräldrar. I det sammanhanget är det viktigt att inventera vilka resurspersoner som finns i familjens och barnets eget nätverk. Barnets behov av kontakt med syskonen behandlas i kapitel 5. I kontakten med socialsekreterare, organisationer och enskilda föräldrar har utredningen uppmärksammats på behovet av väg- ledning för att ska kunna göra dessa umgänges- bedömningar på ett mer kunskapsbaserat och rättssäkert sätt. Utredningen föreslår därför att får i uppdrag att ta fram ett nationellt kunskapsstöd rörande omfattningen och utformningen av umgänget mellan barn omhändertagits med stöd av LVU och deras föräldrar. 12.9.5Stärkt stöd till vårdnadshavare i samband med omhändertagande Utredningens bedömning: Stödet till vårdnadshavare behöver förbättras för att göra vården stabilare och tryggare för det omhändertagna barnet. Utredningens förslag: En bestämmelse förs in i den nya LVU om att socialnämnden aktivt ska erbjuda vårdnadshavare till barn som vårdas enligt nuvarande 2 § LVU stöd som kan bidra till att de blir delaktiga i vården av barnet och utvecklas i sitt föräldraskap. Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd har ett ansvar för att ge föräldrar till placerade barn råd, stöd och annan hjälp som de behöver under vårdens genom- förande och även sedan vården har upphört (6 kap. 7 § p 4 SoL respektive 5 kap. 1 § SoL). I nästa kapitel föreslås att en vårdplan som avser barn, om det inte möter särskilda hinder, även ska beskriva vilka förändringar som krävs för att barnet ska kunna återvända hem och vilket stöd nämnden kan erbjuda vårdnads- havarna för att det ska vara möjligt. Stöd i samband med att vården upphör behandlas i kapitel 18. Föräldrarnas stödbehov varierar bl.a. beroende på om det är hemförhållandena, barnets beteende eller både och som har för- anlett omhändertagandet. Även inom respektive ärendegrupp finns en stor spännvidd vad gäller problematik och andra omständig- heter. Föräldrar med missbruksproblem har exempelvis andra behov än föräldrar med kognitiva svårigheter eller med en psykiatrisk problematik. Om det förekommer en hedersrelaterad problematik är det särskilt viktigt att stödet till föräldrarna utformas på ett sätt som inte äventyrar barnets säkerhet. Nuvarande bestämmelse om råd, stöd och annan hjälp är allmänt hållen. Utredningen uppfattar att bestämmelsen i sin praktiska tillämpning sällan innefattar specifika stödinsatser utifrån för- äldrarnas behov. Från barn- och ungdomsvårdens sida styrs kontakten med placerade barns föräldrar ofta av vad som är aktuellt i handläggningen av ärendet. Det kan exempelvis gälla umgänget mellan barn och föräldrar, beslut med anledning av behov som barnet har eller andra frågor. Självfallet kan det också finnas inslag av råd, stöd och annan hjälp i dessa kontakter. Utredningen anser dock att det finns ett stort behov av att utveckla olika former av stöd som utgår från föräldrarnas upplevda behov och som är skilt från handläggningen. Utredningen anser att stödet utifrån nuvarande bestämmelse behöver utvecklas till alla grupper, men har samhället ett särskilt stort ansvar att ge stöd till vårdnadshavaren vid tvångs- ingripanden. Med hänsyn till de krisreaktioner som har beskrivits i bakgrundstexten i detta kapitel anser utredningen att det är särskilt angeläget att tillgodose behovet av stöd till föräldrar vars barn omhändertas med stöd av nuvarande 2 § LVU. Förutom att hantera krisen måste föräldrarna anpassa sig till en ny föräldraroll. För barnets välbefinnande är det ofta avgörande att föräldrarna kan Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd acceptera placeringen och att familjehemsföräldrar och biologiska föräldrar kan samarbeta. Stöd till föräldrarna kan avlasta barnet, underlätta och förbättra kontakten mellan barn och föräldrar samt bidra till att barnet inte försätts i en lojalitetskonflikt. Oavsett om det blir aktuellt med återförening eller inte bör föräldrarna få hjälp med att förstå att de kan bygga och behålla en bra relation till sitt barn livet ut. Barnen behöver hjälp bl.a. av sina familje- hemsföräldrar att prata om kontakten med föräldrarna och de behöver stöd att förhålla sig till olika situationer som uppstår. Få kommuner erbjuder ett anpassat stöd som syftar till att stärka föräldrarna i sin nya föräldraroll och ge dem förutsättningar att vara fortsatt delaktiga i sina barns liv. När det gäller individuellt stöd visar erfarenheter att det är en fördel om stödet ges av en enhet eller person som är fristående från handläggningen av själva ärendet. Risken för splittring och mot- sättningar i förhållande till socialsekreteraren och familjehemmet måste dock hanteras. Det är viktigt att den som ger stödet är kvalificerad för uppgiften och är väl insatt i förutsättningarna för arbete. Utredningens utgångspunkt är att social- tjänsten kan använda sig av befintliga öppenvårdsresurser i kommuner. Stödet kan också ges i form av kontaktperson, särskilt lämpad för uppgiften, eller genom samarbete med en frivillig- organisation. Den eller de som ska svara för stödet behöver initialt ges utrymme att utarbeta en modell och ett förhållningssätt som utgår från denna föräldragrupps särskilda behov. Utredningen anser att det stöd som avses med fördel kan ges som service, dvs. den behöver inte ges som en behovsprövad biståndsinsats. För föräldrar som inte längre befinner sig i en akut kris kan gruppverksamhet vara ett bra sätt att dela erfarenheter. Det innebär dock särskilda utmaningar när det gäller sammansättning av grupper m.m. Se vidare angående utredningens förslag till nationellt stöd för kunskaps- och metodutveckling i det följande. Utredningen föreslår av ovan nämnda skäl att en särskild bestämmelse om stöd till vårdnadshavare till barn som omhändertas enligt nuvarande 2 § LVU förs in i den nya LVU. Den ska tydliggöra inriktningen på stödet och kravet på motiverande insatser. Social- tjänsten måste i förhållande till denna grupp vara aktiv i sina erbjudanden om stöd, eftersom föräldrar i denna situation som en krisreaktion tenderar att dra sig undan eller vara fientligt inställda Föräldrarnas rättsliga ställning och behov av stöd till socialtjänst och familjehem. Stödet ska underlätta vårdnads- havarens delaktighet i vården och samarbetet med andra vuxna kring barnet samt bidra till att kontakten med barnet blir positiv. Vårdnadshavarna ska också kunna få stöd i olika myndighets- kontakter och informeras om sina rättigheter. Utredningen föreslår att när barn vårdas enligt nuvarande 2 § LVU ska socialnämnden aktivt erbjuda vårdnadshavarna stöd som kan bidra till att de blir delaktiga i vården av barnet och utvecklas i sitt föräldraskap. 12.9.6Nationellt stöd för implementering av bestämmelsen om föräldrastöd Utredningen förslag: ska ges i uppdrag att stödja implementeringen av den nya bestämmelsen om stöd till föräldrar vars barn är omhändertagna enligt nuvarande 2 § LVU som utredningen föreslår. I arbetet ska svenska och nordiska erfarenheter tas tillvara. Arbetet ska genomföras i nära samarbete med SKL och befintliga regionala strukturer inom barn- och ungdomsvården. Utredningen har påvisat uppenbara brister när det gäller stödet till föräldrar vars barn har blivit tvångsomhändertagna. I den mån kommunerna arbetar med ett specifikt och strukturerat föräldra- stöd, individuellt eller i grupp, verkar det oftast inte röra sig om någon kontinuerlig verksamhet. Inte sällan bygger det på initiativ av enskilda socialsekreterare och stödet blir varken uthålligt eller likvärdigt i landet. Problemet uppges vara bristande resurser men också svårigheter att i en enskild kommun utveckla arbetet. Utredningen anser att det finns ett stort behov av att utveckla arbetet med stöd till placerade barns föräldrar, i synnerhet i samband med tvångsomhändertagande på grund av miljön i hemmet. Stödet till denna föräldragrupp är viktigt ur ett barn- perspektiv.