sou · H3B344 · 2015-04-15 00:00:00 — En ekonomisk nettobesparing om ca för kommunerna uppskattades kunna göras om kommunerna genom en effektiv informationsöverföring kan bespara 20 minuters kontroller per ärende. Behovet av ett effektivt och samhällsekonomiskt lönsamt informationsutbyte ansågs sammanfattningsvis vara angeläget. Med hänvisning till bl.a. FUT-delegationens betänkande (SOU 2008:74) samt Utredningen om åtgärder mot felaktiga utbetal- ningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten (SOU 2014:16) leder felaktig och/eller bristfällig information till felaktiga utbetalningar och i båda betänkandena lyftes såväl myndig- hetsinterna som externa risker i förhållande till andra aktörer. FUT- delegationen uppskattade den årliga omfattningen av felaktiga utbetal- ningar inom välfärdssystemen till mellan och kopplade många av felorsakerna till avsaknad av direktåtkomst för handläggarnas kontroll. I det senare betänkandet ansågs riskerna bl.a. relaterade till det komplexa regelverket som styr den arbetsmarknads- politiska verksamheten, icke fastställda kontrollrutiner i samband med Arbetsförmedlingens arbete med andra aktörer och en otillräckligt förankrad samverkan på ledningsnivå. Sammanfattningsvis är beskrivningen av brister och problem avseende informationsöverföring mellan stat och kommun av stor relevans för utredningen i enlighet med direktivet. 4.1.1Ansvaret för den arbetsmarknadspolitiska verksamheten Enligt 1 § förordning (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmed- lingen, ansvarar Arbetsförmedlingen för den offentliga arbetsför- medlingen och dess arbetsmarknadspolitiska verksamhet. Arbetsför- medlingen ska, enligt 2 §, verka för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt genom att 1.effektivt sammanföra dem som söker arbete med dem som söker arbetskraft, 2.prioritera dem som befinner sig långt från arbetsmarknaden, samt 3.bidra till att stadigvarande öka sysselsättningen på lång sikt. Arbetsförmedlingens verksamhet ska bl.a. utformas så att den bed- rivs på ett effektivt, enhetligt och rättssäkerhet sätt (3 § 1), anpas- sas efter den enskildes förutsättningar (3 § 5) och ökar mångfalden och motverkar diskrimineringen i arbetslivet (3 § 8). Arbetsförmedlingen ska, enligt 4 § 1, säkerställa att arbetslöshets- försäkringen fungerar som en omställningsförsäkring och ska, enligt samma stadgande, bl.a. anlita kompletterande aktörer för att snabbt och effektivt få arbetssökande i arbete (4 § 2). Enligt 5 §, har Arbetsförmedlingen ett samlat ansvar, sektors- ansvar, för handikappfrågor inom arbetsmarknadspolitiken och ska inom ramen för detta ansvar vara samlande, stödjande, och pådriv- ande i förhållande till övriga berörda parter. Myndigheten har även, enligt 6 §, ett särskilt ansvar för att nyanlända invandrare erbjuds insatser som främjar en snabb och effektiv etablering på arbets- marknaden. För vissa nyanlända invandrare har Arbetsförmed- lingen, enligt 6 a §, ett särskilt ansvar enligt lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Myndigheten ska inom ramen för detta ansvar samordna etableringsinsatser som syftar till att underlätta och påskynda dessa personers etablering i arbets- och samhällslivet, samt vara stödjande och pådrivande i för- hållande till berörda parter. Arbetsförmedlingen ska även beräkna och besluta om etableringsersättning enligt förordningen (2010:407) om ersättning till vissa nyanlända invandrare och vid behov anvisa plats för bosättning enligt förordningen (2010:408) om mottag- ande för bosättning av vissa nyanlända invandrare. Arbetsförmedlingen fullgör därutöver, enligt 12 § 1, vissa upp- gifter som rör arbetslöshetsförsäkringen enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, förkortad , förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring, förkortad AFF, och förordningen (1997:836) om arbetslöshetskassor, förkortad AKF, och i övrigt de uppgifter som framgår av förordningen (2000:628) om den arbets- marknadspolitiska verksamheten eller av lag eller annan förordning (13 §). Förordning (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksam- heten innehåller närmare bestämmelser om Arbetsförmedlingens arbetsmarknadspolitiska verksamhet. Den ska, enligt 2 §, bedrivas i samverkan med andra aktörer på arbetsmarknaden, såsom arbets- marknadens parter, myndigheter, kommuner, enskilda företag och organisationer. Den arbetsmarknadspolitiska verksamheten1 bedrivs, enligt 5 §, i form av 1 Den närmare innebörden av respektive verksamhet framgår av 7–13 §§ förordningen om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. –arbetsmarknadspolitiska program,2 –arbetslivsinriktad rehabilitering, –verksamhet för unga med funktionshinder, –och insatser för vissa nyanlända invandrare.3 Verksamheten omfattar också frågor om vissa anställningsfräm- jande åtgärder, arbetstillstånd och arbetslöshetsförsäkringen. Arbetsförmedlingen ska, enligt 6 §, under den arbetssökandes medverkan upprätta en individuell handlingsplan där sökandens skyldigheter, planerade aktiviteter och arbetssökandets inriktning anges. Planen ska upprättas senast från det att han eller hon anmäler sig som arbetssökande hos den offentliga arbets- förmedlingen. En handlingsplan för den som inte fyllt bör dock upprättas tidigare.4 Av 6 a § framgår att med utgångspunkt i den individuella hand- lingsplanen eller etableringsplanen ska den som är arbetslös regel- bundet i en aktivitetsrapport redovisa vilka åtgärder han eller hon har vidtagit för att ta sig ur sin arbetslöshet. Den som får eller begär arbetslöshetsersättning ska redovisa sina aktiviteter minst en gång . Av 16 § första stycket förordningen framgår att Arbetsförmedlingen har skyldighet att skyndsamt underrätta arbets- löshetskassan och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen om det kan antas att en arbetssökande som får eller begär arbetslöshets- ersättning 2Se lag (2000:625) om arbetsmarknadspolitiska program, förordning (2000:634) om arbets- marknadspolitiska program, förordning (1997:1275) om anställningsstöd, förordning (2000:630) om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga, förordning (2007:414) om jobb- och utvecklingsgarantin och förordning (2007:813) om jobbgaranti för ungdomar. 3Se lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. 4Det sagda gäller inte om en etableringsplan ska upprättas enligt lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. 1.missköter arbetssökandet, förlänger tiden i arbetslöshet eller orsakar arbetslösheten enligt 43–43 b §§ lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, eller 2.inte uppfyller de allmänna villkoren för rätt till ersättning enligt 9 eller 11 §5 samma lag. har underrättat en arbetslöshetskassa om att en sökande inte besökt eller tagit kontakt med den offentliga arbetsförmedlingen eller en kompletterande aktör vid överens- kommen eller på annat sätt beslutad tidpunkt, ska Arbetsför- medlingen skyndsamt kalla honom eller henne till ett nytt besök eller en ny kontakt. Arbetsförmedlingen ska också skyndsamt informera arbetslöshetskassan när en arbetssökande åter uppfyller de allmänna villkoren för rätt till ersättning enligt 9 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Lagen (2000:625) om arbetsmarknadspolitiska program innehåller övergripande bestämmelser om de arbetsmarknadspolitiska pro- grammen vars syfte är att stärka den enskildes möjligheter att få eller behålla ett arbete. Enligt 9 § förordning (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten ska en anvisning till ett program vara arbetsmarknadspolitiskt motiverad. Det betyder att en anvisning får göras endast om den framstår som lämplig både för den enskilde och ur ett övergripande arbetsmarknadspolitiskt per- spektiv, Förordning (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program innehåller bestämmelser om de arbetsmarknadspolitiska program- men 3.arbetsträning för vissa nyanlända, 4.stöd till start av näringsverksamhet, 5 Avser avvisad anvisning till jobbgarantin för ungdomar. 7.projekt med arbetsmarknadspolitisk inriktning. Arbetsförmedlingen är enligt 1 § ansvarig för programmen, om inte annat föreskrivs. Frågor om anvisningar till ett program prövas av Arbetsförmed- lingen. En anvisning innebär ett erbjudande att ta del av program- met och ska avse verksamhet under bestämd tidsperiod och får som regel6 vara längst (5–7 §§). En anvisning får, enligt 8 §, göras för en person som är , är eller riskerar att bli arbetslös och söker arbete genom Arbetsförmedlingen. Detta krav gäller dock inte för t.ex. unga med funktionshinder eller för personer som omfattas av lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare (9 §). Förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program innehåller närmare bestämmelser om de enskilda programmen och i förordning (2007:1364) om Arbetsförmedlingens samarbete med kommuner om arbetsmarknadspolitiska program, klargörs förut- sättningarna för att på lokal nivå anordna sådana program. Den som tar del av ett arbetsmarknadspolitiskt program kan, enligt förordning (1996:1100) om aktivitetsstöd, få utvecklings- ersättning eller aktivitetsstöd i form av dagpenning. Förordningen (2007:414) om jobb- och utvecklingsgarantin inne- håller bestämmelser om det arbetsmarknadspolitiska programmet jobb- och utvecklingsgarantin. Syftet med garantin är, enligt 1 §, att erbjuda personer som varit arbetslösa individuellt utformade insatser för att de så snabbt som möjligt ska få arbete. En anvisning till jobb- och utvecklingsgarantin innebär, enligt 3 §, att den som anvisas erbjuds att ta del av programmet, som är indelat i tre faser. Frågor om anvisningar prövas av Arbetsförmed- lingen. 6 Tidsperioden kan vara kortare eller längre av skäl som anges i 7 § 1–5. Inom ramen för programmet kan den enskilde, enligt 6 §, ta del av insatser som motsvarar programmen enligt 1 § förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program. Insatserna i fas- erna ett och två ska täcka av den enskildes arbets- utbud inom programmet och det ska vid sidan av insatserna ges utrymme för eget arbetssökande. Den enskilde ska söka arbete aktivt och regelbundet redovisa sitt arbetssökande i en aktivitets- rapport. Insatserna i fas tre av jobb- och utvecklingsgarantin ska täcka hela den enskildes arbetsutbud inom programmet och inkludera eget arbetssökande. Omfattningen av det egna arbetssökandet inom fas tre ska bestämmas i dialog mellan arbetsförmedlaren och den enskilde. Den enskilde ska ha regelbunden kontakt med en arbetsförmedlare. Av 7 § framgår att den inledande fasen i jobb- och utvecklings- garantin, som omfattar längst med aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning, ska i huvudsak omfatta –jobbsökaraktiviteter med coachning, och –förberedande insatser. Fas två ska därutöver i huvudsak omfatta –arbetsträning, och –förstärkt arbetsträning. Arbetsförmedlingen ska planera de insatser som den enskilde tar del av i fas två så att fas tre kan inledas i så nära anslutning som möjligt till den dag då den enskilde har haft aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning . Deltagare i fas tre ska som huvudregel sysselsättas hos anordnare som förmedlas av . Varje sysselsättningsperiod i fas tre får pågå högst . Den som har anvisats till jobb- och utvecklingsgarantin får, enligt 13 § första stycket, ta del av insatserna i programmet till dess han eller hon påbörjar 1.ett arbete på heltid, med eller utan statligt stöd, 2.en utbildning som inte berättigar till aktivitetsstöd eller utveck- lingsersättning 3.en frånvaroperiod med föräldrapenningförmån enligt social- försäkringsbalken på heltid, eller 4.en period med sjukfrånvaro på heltid. Den som inte längre deltar i garantin enligt första stycket ska skri- vas ut ur programmet. Vid en sådan frånvaro enligt första stycket 1, 2 eller 3 som kan antas vara kortvarig, får Arbetsförmedlingen avvakta med utskrivning till dess frånvaron har varat . Vid frånvaro enligt första stycket 4 ska utskrivning ske först när frånvaron har varat mer än 30 kalender- dagar i följd. Arbetsförmedlingen ska dock, enligt 13 a §, under- söka om en utskrivning enligt 13 § 4 kan undvikas genom att akti- viteterna i programmet anpassas så att den enskilde åter kan delta. Den som har skrivits ut ur jobb- och utvecklingsgarantin enligt 13 §7 har under vissa i 14 § angivna förutsättningar möjlighet att återinträda i programmet. Av 15 § framgår att en anvisning till programmet ska återkallas om den som anvisats 1.avvisar någon insats inom programmet eller någon annan arbets- marknadspolitisk åtgärd, 2.utan godtagbart skäl avvisar ett erbjudet lämpligt arbete, 3.inte redovisar sina jobbsökaraktiviteter, 4.inte har regelbunden kontakt med en arbetsförmedlare, 5.missköter sig eller stör verksamheten, eller 6.uppfyller ett nytt arbetsvillkor. En anvisning till programmet ska också återkallas om det i övrigt finns särskilda skäl för att återkalla den. 7 Ändrad lydelse av 13, 15 och 16 §§ fr. o. m. (SFS 2014:878). Den som tar del av programmet jobb- och utvecklingsgarantin kan få ekonomiskt stöd i form av aktivitetsstöd eller utvecklings- ersättning. Förordningen (2007:813) om jobbgaranti för ungdomar innehåller bestämmelser om det arbetsmarknadspolitiska programmet jobb- garanti för ungdomar.8 Syftet med programmet är, enligt 1 §, att erbjuda ungdomar särskilda arbetsmarknadspolitiska insatser på ett tidigt stadium så att de så snabbt som möjligt ska få arbete mot- svarande hela sitt arbetsutbud eller påbörja eller återgå till en utbildning som inte berättigar till aktivitetsstöd eller utvecklings- ersättning. Arbetsförmedlingen ska, med vissa undantag som framgår av 2 §, för deltagare i jobbgarantin för ungdomar genomföra en för- djupad kartläggning som kompletterar den individuella handlings- plan som redan upprättats enligt 6 § förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Den fördjupade kart- läggningen ska visa vilka aktiviteter deltagaren behöver för att ytterligare kunna stärka sin position på arbetsmarknaden. Den individuella handlingsplanen ska revideras utifrån resultatet av den fördjupade kartläggningen. Därefter ska Arbetsförmedlingen lämna deltagaren det intensifierade stöd som den enskilde bedöms behöva för att kunna uppfylla det som framgår av handlingsplanen. En anvisning till jobbgarantin för ungdomar innebär, enligt 3 §, att den som anvisas erbjuds ta del av garantin. Inom ramen för garantin kan den enskilde ta del av aktiviteter där aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning kan lämnas. Enligt 5 § första stycket får en anvisning till jobbgarantin för ungdomar göras för en arbetslös person som har fyllt 16 men inte och som har varit arbetslös och anmäld hos den offentliga arbetsförmedlingen i sammanlagt under en ramtid . En anvisning ska som regel avse verksamhet på heltid såvida det inte finns hinder för detta t.ex. på grund av sjuk- dom (4 §). 8 Ändrad lydelse av 6-8 och 14 a §§ samt två nya paragrafer, 9 b-9 c §§, fr. o.m. Inledningsvis, i normalfallet , ska enligt 6 § aktiviteterna i jobbgarantin för ungdomar täcka den enskildes arbetsutbud inom garantin och omfatta fördjupad kartläggning, studie- och yrkesvägledning och jobbsökaraktiviteter med coach- ning. Därefter bör aktiviteterna kombineras med arbetspraktik, utbildning, stöd till start av näringsverksamhet och arbetslivsinrik- tad rehabilitering. Den som anvisats till jobbgarantin för ungdomar får, med vissa undantag, ta del av aktiviteterna inom garantin till dess att han eller hon har deltagit i garantin under sammanlagt 15 månader (10 § 5) eller t.ex. påbörjat ett arbete på heltid eller en period med föräldrapenningsförmån (10 § 1–4). En anvisning till jobbgarantin för ungdomar ska, enligt 12 §, återkallas om den som anvisats 1.avvisar någon aktivitet inom garantin eller någon annan arbets- marknadspolitisk åtgärd, 2.utan godtagbart skäl avvisar ett erbjudet lämpligt arbete, 3.inte redovisar sina jobbsökaraktiviteter, 4.missköter sig eller stör verksamheten, eller 5.uppfyller ett nytt arbetsvillkor. En anvisning ska också återkallas om det i övrigt finns särskilda skäl för att återkalla den. Av 13 § framgår under vilka förutsätt- ningar den enskilde på nytt kan anvisas till garantin efter en åter- kallelse enligt 12 § 1–4. Enligt 14 § kan ersättning till den som deltar i jobbgarantin för ungdomar lämnas i form av aktivitetsstöd eller utvecklingsersätt- ning enligt förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd. Förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd innehåller bl.a. bestäm- melser om utvecklingsersättning och aktivitetsstöd i form av dag- penning. Utvecklingsersättning är ekonomiskt stöd till försörjning och lämnas, enligt 2 §, till den som 1.deltar i något av de arbetsmarknadspolitiska programmen jobb- garantin för ungdomar eller arbetslivsintroduktion, deltar i förberedande insatser i form av kortare folkhögskoleutbildning för ungdomar enligt 30 § andra stycket 7 förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program eller deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program enligt 9 § 59 förordningen om arbetsmarknadspolitiska program, 2.har fyllt 18 men inte , och 3.inte är eller skulle ha varit berättigad till arbetslöshetsersättning enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. I vissa fall kan, enligt 5 d §, utvecklingsersättning även lämnas till den som deltar i jobb- och utvecklingsgarantin. Utvecklingsersätt- ningen beräknas enligt 3 § efter studiestödslagen (1999:1395). Aktivitetsstöd är, enligt 4 § första stycket, ekonomiskt stöd till försörjning och lämnas till den som deltar i något av de arbets- marknadspolitiska programmen 1.jobb- och utvecklingsgarantin, 4.stöd till start av näringsverksamhet, 5.jobbgarantin för ungdomar, 8.projekt med arbetsmarknadspolitisk inriktning. Av 5 § framgår att till den som är eller skulle ha varit berättigad till arbetslöshetsersättning och den som anvisats till jobb- och utveck- lingsgarantin med stöd av 5 § första stycket 2 förordningen (2007:414) om jobb- och utvecklingsgarantin10 lämnas, om inte annat framgår av 9Avser personer som fyllt och som på grund av särskilda skäl står långt ifrån arbets- marknaden. 10Avser den som är ensamstående och, på grund av vårdnad eller umgänge, har egna barn boende helt eller delvis i sitt hem och har förbrukat under veckor som han eller hon utfört eller deklarerat deltidsarbete. 5 a §, aktivitetsstöd med samma belopp som skulle ha lämnats som arbetslöshetsersättning enligt lagen (1997:238) om arbetslöshets- försäkring, dock lägst per dag. Till den som varken är eller skulle ha varit berättigad till arbetslöshetsersättning lämnas aktivitets- stöd, enligt 5 a §, med per dag.11 Enligt 6 § beräknas utvecklingsersättning och aktivitetsstöd av till ett bestämt belopp per dag och lämnas för . Stödet respektive ersättning betalas ut i efterskott. Aktivitetsstödet ska, enligt 11– 13 §§ samordnas med andra förmåner, t.ex. olika pensionsför- måner, lön eller studiemedel. Aktivitetsersättning lämnas inte till den som har rätt till etableringsersättning eller den som är intagen i kriminalvårdsanstalt utan att delta i någon i fängelselagen särskilt angivna utslussningsåtgärder (14 §). införs i förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd en rad åtgärdsregler som innebär en harmoni- sering av aktivitetsstödet med uppföljningsåtgärderna inom arbets- löshetsförsäkringen.12 Det blir sålunda möjligt att varna och stänga av programdeltagaren från rätt till ersättning under vissa perioder. Det övergripande syftet med harmoniseringen är att stärka arbets- linjen och öka utflödet till arbete genom ökad sökaktivitet. Det avses även ge Arbetsförmedlingen effektivare verktyg i arbetet med att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt.13 Varnings- och avstängningsreglerna i 14 a–§§ liknar de regler som finns i 43– 43 b §§ som beskrivs i avsnitt 4.1.3. Etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare I lagen (2010:197) om etableringsinsatser, i det följande benämnd etableringslagen, för vissa nyanlända invandrare finns bestämmelser om ansvar och insatser som syftar till att underlätta och påskynda vissa nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet. Insatserna ska ge de nyanlända förutsättningar för egenförsörjning och stärka deras aktiva deltagande i arbets- och samhällslivet (1 §). 11Se närmare 5–5 e §§ förordning (1996:1100) om aktivitetsstöd. 13Ds 2013:59 Åtgärder inom aktivitetsstödet m.m. Det är Arbetsförmedlingen som, enligt 3 § etableringslagen, ska samordna etableringsinsatser enligt lagen och vara stödjande och pådrivande i förhållande till berörda parter. Länsstyrelserna ska, enligt 4 §, främja samverkan mellan berörda kommuner och myn- digheter, företag och organisationer som anordnar aktiviteter för nyanlända. Varje kommun är, enligt 5 §, skyldig att se till att nyan- lända erbjuds samhällsorientering. Det är vidare Arbetsförmedlingen som, enligt 6 §, ska upprätta en individuell plan med insatser för att underlätta och påskynda nyanländas etablering, en etableringsplan. En nyanländ har rätt att få en etableringsplan efter att han eller hon första gången folkbokfördes i en kommun. Denna rätt gäller dock inte en nyan- länd som har ett förvärvsarbete på heltid, går i gymnasieskola, eller på grund av sjukdom eller någon annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan är förhindrad att delta i etable- ringsinsatser på av heltid. Etableringsplanen ska utformas tillsammans med den nyanlände och i samverkan med berörda kommuner, myndigheter, företag och organisationer. Pla- nen ska, enligt 7 §, minst innehålla utbildning i svenska för invand- rare eller motsvarande utbildning för den som har rätt att delta i sådan utbildning enligt skollagen, samhällsorientering, och aktivi- teter för att underlätta och påskynda den nyanländes etablering i arbetslivet. Etableringsplanen ska, enligt 8 §, omfatta högst 24 månader. Den får dock förlängas därutöver om planen omfattat aktiviteter på av heltid på grund av att den nyanlände har vårdat barn med föräldrapenning. Av planen ska det framgå den gäller, vilka aktiviteter som ingår i insatserna och de olika akti- viteternas omfattning och längd. Aktiviteterna i planen ska till- sammans motsvara verksamhet på heltid om det inte föreskrivs något annat. Planen ska vid behov revideras av Arbetsförmed- lingen. Etableringsplanen upphör att gälla när tiden för etablerings- planen har löpt ut, den nyanlände har haft ett förvärvsarbete på hel- tid , påbörjar en utbildning på högskolenivå för vilken studiemedel kan lämnas enligt studiestödslagen (1999:1395) eller om den nyanlände utan godtagbart skäl avvisar ett erbjudet lämpligt arbete om han eller hon har arbete eller arbetssökande som huvudsaklig aktivitet enligt sin etableringsplan (9 §). En nyanländ som deltar i aktiviteter enligt en etableringsplan har, enligt 15 §, rätt till etableringsersättning och under vissa förut- sättningar även etableringstillägg och bostadsersättning.14 Lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, förkortad , och lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor, förkortad LAK, trädde i kraft . Dessa lagar ersatte lag om arbets- löshetsförsäkring och lagen (1973:371) om kontant arbetsmark- nadsstöd.15 innehåller bl.a. bestämmelser om vilka som omfattas av lagen. Enligt 1 § omfattar arbetslöshetsförsäkringen både arbetstagare och företagare. Rätt till ersättning har, enligt 3 § första stycket, endast personer som i uppfyller ersättningsvillkoren enligt , om inte något annat följer av och rådets förordning (EG) nr 883/2004. innehåller också bestämmelser om försäkringen och villkoren för rätt till ersättning.16 Enligt LAK handhas arbetslöshetsförsäkringen av arbetslös- hetskassor. I lagen finns bl.a. bestämmelser om en arbetslöshetskassas firma, om vad dess stadgar ska innehålla, om arbetslöshetskassans ledning och om ledningens uppgifter. En förening som vill verka som arbetslöshetskassa ska, enligt 7 § LAK, registreras hos Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen.