sou · H3B372 · 2015-08-04 00:00:00 — Även om det torde röra sig om högst en handfull ärenden ska det merarbete detta kom- mer att medföra inte underskattas. De ärenden som regeringen ska handlägga kommer att vara komplexa och därmed vara resurskrä- vande. Det bör därför inte uteslutas att (Utrikes- departementet) kan behöva ytterligare handläggarresurser för att hantera den ökade ärendemängden. Förslaget att förbättra och utveckla efterkontrollen av krigs- materielexporten kommer också kräva att ökade resurser tillförs ISP. Dels för personalförstärkningar, dels för ökade resekostnader. Storleken på dessa resurser beror i första hand på vilken ambitions- nivå som sätts. Som tidigare anförts i betänkandet är det kommit- téns uppfattning att fokus på efterkontrollen böra ligga dels på krigsmateriel där risken för avledning är stor, dels där det finns in- tresse från att säkerställa att den teknik och/eller tekniska kunnande exporterats inte sprids. En förutsättning för att kunna genomföra efterkontroller är bl.a. att den mottagande staten tillåter att sådana kontroller genomförs. Genom att införa sådana skriv- ningar i slutanvändarintygen kan sådan tillåtelse säkerställas. Mot bakgrund av att det inte finns något sådant åtagande från den mottagande staten bedömer kommittén att denna verksamhet kom- mer att behöva byggas upp under . Inledningsvis bör därför en budget för denna verksamhet tas fram. Uppskattningsvis uppgår kostnaden till ca , vilket fördelas på 1–2 årsarbetskraft och på bl.a. de extra resekostnaderna den föreslagna efterkontrollen kommer att medföra. Efter en tids erfarenhet och utvärdering av effekterna av sådan efterkontroll kan ytterligare resurser komma att krävas. Sammanfattningsvis bedöms ISP behöva tillföras resurser dels genom personalförstärkningar, dels med ekonomiska medel. Upp- skattningsvis rör det sig om 4–som bl.a. ska täcka 4–5 årsarbetskrafter. ISP bör ges i uppdrag att redovisa en mer detaljerad beräkning om vilka resurser som krävs för att lösa de nya uppgifter som kommittén föreslår. 21.4Ekonomiska konsekvenser och finansiering av förslagen Nuvarande avgiftssystem för finansiering av ISP sker dels genom avgifter, dels genom anslag.1 Avseende myndighetens internatio- nella verksamhet inom bl.a. exportkontrollregimerna finansieras denna genom skattemedel. En orsak till att denna verksamhet finansieras genom anslag är att verksamheten inte medför att före- tagen får någon motprestation från myndigheten i form av till- ståndsprövning eller tillsyn. ISP:s övriga verksamhet som rör krigs- materiel finansieras, av statsfinansiella skäl, i allt väsentligt genom 1 ISP bedriver även internationell verksamhet i form av t.ex. stöd- eller biståndsverksamhet till andra länders exportkontroll. Denna verksamhet finansieras varken genom avgifter eller genom anslag utan kan t.ex. finansieras genom . avgifter.2 Av ISP:s regleringsbrev framgå att myndigheten har en budget om varav minst 2,3 miljo- ner ska ”användas för uppgifter som följer av uppdrag från reger- ingen att såsom behörig myndighet utföra vissa uppgifter enligt EU-förordningar om internationella sanktioner”. Förslaget rörande ökad efterkontroll bedöms inte medföra att företagen erhåller någon direkt motprestation. Finansiering av denna verksam samt bl.a. de ökade resekostnader efterkontrollen kommer att medför bör följaktligen finansieras genom skattemedel. Ett rimligt antagande är att denna verksamhet kommer att kosta 1,5– . Det bör uppmärksammas att kostnaderna för verksamheten kan komma att öka om en ambitionshöjning aktua- liseras. Som följer av kapitel 18 så är det svårt att såväl kvantitativt som kvalitativt förutsäga vilka konsekvenser som kommer att följa av en skärpning av exportkontrollen av krigsmateriel till icke-demokra- tiska stater. Generellt kan sägas att minskad export kommer att på- verka bl.a. möjligheterna till kostnadsdelning liksom möjligheterna att bibehålla önskvärd teknisk kompetens m.m. i . I de fall en export hade lett till kostnadsdelning, men där denna export p.g.a. kommitténs förslag till en skärpning av exportkontrollen inte beviljas, kommer kostnaderna för försvarslogistiken att öka. Även kostnaderna för att bibehålla en viss kapacitet eller kompetens inom kan komma att öka p.g.a. utebliven export. Här bör uppmärksammas att en enstaka export har medfört att en viss kom- petens har kunnat vidmakthållas. I det fall en inhemsk kompetens behövs för att bl.a. säkerställa Försvarsmaktens långsiktiga opera- tiva förmåga kommer utebliven export att medföra behov av att staten tillför nödvändiga ekonomiska resurser till den inhemska industrin för att denna inhemska kompetens ska kunna bibehållas. 2 Som följer av kapitel två anser kommittén att det bör utredas i vad mån försvarsindustrin genom avgifter ska finansiera exportkontrollen eller om detta lämpligen i stället sker genom direkta budgetanslag. Detta bl.a. med hänsyn till att tillstånd enligt krigsmateriellagen endast beviljas om det ligger i intresse. 21.4.2Konsekvenser för företag och enskilda Enligt gällande ordning finansieras ISP:s tillsyns- och tillstånds- verksamhet genom avgifter. Det systemet ska kvarstå. Beaktat det- ta kommer de förslag som medför att resurser måste tillföras ISP:s tillsyns- och tillståndsverksamhet att bekostas genom avgifter, vil- ka tas ut av företagen och enskilda. Bedömningen avseende dessa kostnader består dels av resurstill- delning avseende tillförsel av årsarbetskrafter, dels ökade kostnader för att göra nödvändiga förändringar i ISP:s ärendehanteringssystem. De sammanlagda avgifterna för företag som omfattas av krigs- materiellagen uppgick till ca . Upp- skattningsvis kommer kommitténs förslag medföra ett behov av medelstilldelning till ISP på ca 2,5–. Denna kost- nadsökning kommer att belasta försvarsindustriföretagen. 21.5Ekonomiska konsekvenser för ekonomin i stort och andra samhällsekonomiska effekter De föreslagna skärpningarna kan leda till att exporten av krigs- materiel kommer att minska jämfört med vad som skulle ha varit fallet om skärpningarna inte genomförs. Därmed kommer också handelsbalansen att påverkas negativt genom de föreslagna skärp- ningarna. Dock bör hållas i åtanke att krigsmaterielexporten endast utgör av den totala årliga varuexporten från samt att den fluktuerar över tiden. Bl.a. beroende på om försäljning skett av stora eller avancerade system. 21.5.2Effekter på samhällsutveckling och sysselsättning För vissa orter utgör försvarsindustrin ett dominerande inslag. Kommittén har berett ett flertal kommuner tillfälle att inkomma med yttrande med anledning av kommitténs uppdrag. Yttrandena berör försvarsindustrins betydelse i vissa kommuner på ett mer all- mänt sätt och inte specifikt i förhållande till de förslag som kom- Kommittén redovisar här en sammanfattning av des- sa yttranden utan att ta ställning till det anförda. Kommunernas yttranden tydliggör att försvarsindustriföretagen är av central betydelse för dessa kommuners utveckling.3 Vad gäller sysselsättning har en av kommunerna genomfört en utredning som visar att för varje anställd i försvarsindustriföretaget så skapas arbetstillfällen i underleverantörsledet med en faktor om 0,42. I ett 3–5 årigt perspektiv anges att faktorn är 0,84. Dessa siffror stämmer överens med andra beräkningar som gjorts vad gäller den totala sysselsättningseffekten som tillverkningsindustrin medför.4 Utöver dessa direkta och indirekt anställd i försvarsindustriföretaget skapas ytterligare 1,1 arbetstillfälle inom övriga sektorer (olika service- näringar och offentlig sektor). Kommunens utredning visar på att företaget genererar en genomsnittlig sysselsättningseffekt under en tre till femårsperiod i kommunen på 3 350 arbetstillfällen (varav 866 är direkt anställda av försvarsindustriföretaget), vilket motsvarar av den totala sysselsättningen i kommunen och en syssel- sättningsmultiplikator på 3,87.5 Vikten av att ha ett större företag som verkar på den internatio- nella markanden framhålls också av kommunerna som en viktig fak- tor för att mindre företag ska slå sig in på exportmarknaden. Dessa mindre företag har ofta varken kapacitet eller kompetens att själva klara detta utan här bistår de större företagen de mindre genom att agera som draghjälp. Ytterligare en faktor påverkar underleverantö- rernas möjlighet att kunnat växa är de krav (kvalitet, produktions- styrning, leveransförmåga och flexibilitet) som försvarsindustriföre- taget ställer på sina underleverantörer, vilket skapat konkurrenskraft hos dessa. 3Örnsköldsviks kommuns redovisning av faktiska sakförhållanden avseende den inhemska för- svarsindustrin och dess påverkan på den svenska ekonomin, och kommuns yttrande till , . 4Örnsköldsviks kommuns redovisning av faktiska sakförhållanden avseende den inhemska för- svarsindustrin och dess påverkan på den svenska ekonomin, . I en rapport från Tillverkning, tjänster och tillväxt – en ny bild av strukturomvand- lingen i , Rapport 2013:2 Tillväxt och utveckling, anges att den indirekta sysselsättningen i tillverkningsindustrin uppgick till drygt 0,9 personer, s. 37. I rapport från Fordonsindustrin i nationell och regional belysning, 2009, görs i två olika be- räkningar att sysselsättningsmultiplikatorn hamnar på 0,55 eller 0,87, s. 51 (orsaken till de skilda talen är att den högre sysselsättningsmultiplikatorn förutser en högre regional inköps- del från ). 5För beräknades totaleffekten vara 2 591 personer, vilket utgjorde av den totala sysselsättningen och en sysselsättningsmultiplikator på 2,99 personer. Om en minskad krigsmaterielexport leder till att försvars- industriföretagens utvecklingsavdelningar försvinner eller flyttar, skulle det drabba regionens utveckling. Ett sådant scenario skulle förändra hela strukturen för näringslivet och påverka den ekono- miska utvecklingen i regionen på ett negativt sätt. I sin rapport drar en av kommunerna slutsatsen att förmågan att utveckla och till- verka komplexa system hos regionens bolag sannolikt skulle gå ned drastiskt och många underleverantörer som förlitar sig på de stora försvarsindustriföretagens förmåga att marknadsföra och sälja sina system kommer att få svårt att hävda sig på egen hand.6 I den ena kommunens yttrande framhålls att försvarsindustrin, genom att det är en högteknologisk bransch, bidragit till att i större utsträckning kunnat attrahera personer med högskole- eller univer- sitetskompetens att bosätta sig i kommunen. Då större företag har större behov av att anställa nyutexaminerade personer, till skillnad från mindre företag, så har det också stor betydelse för kompetens- försörjningen till de mindre företagen i kommunen. 21.5.3Möjlig påverkan på innovation och teknologispridning Av det underlag som inkommit till kommittén följer att försvars- industriföretagen på de olika orterna har inlett samarbete med de högskolor och universitet som ligger i deras regioner. Detta har skapat kluster för innovation inom vissa specifika områden.7 Såväl företagen som universiteten har gynnats av detta samarbete som bl.a. omfattar såväl utbildning som forskning vid flera institutioner. Företagen bidrar också till att utbildningens kvalité ökar. En annan aspekt är den teknologispridning (ibland benämnd ”spill over”) som sker från försvarsindustrin till den civila industrin. Frågan om teknologispridning har främst analyserats avseende hur flygindustrin har haft spridningseffekter på andra svenska branscher eller innovationssystem.8 Teknikspridning sker på olika sätt och en 6Karlskoga kommuns yttrande till . 7Yttrande från till , KEX utredning om export av krigsmateriel, . 8Gunnar , Teknologigenerator eller nationellt prestigeprojekt? Exemplet svensk flyg- industri, 1995; Technological spillovers from advanced defence production, Miltär- teknisk tidsskrift 2001:1; , Nationella ekonomiska effekter, i faktabok om Gripen, utgåva 5, 2002. Se även Innovationssystemanalys inom flygindustri och luftfart, förstudie, Analys 2003:1. viktig väg för denna spridning är den som skett genom mobilitet av kunniga och kompetenta personer liksom avknoppning av nya före- tag. Exempel på teknikspridning är den som skett från flygindustrin till fordonsindustrin inom bl.a. aerodynamik, materialteknik och ergonomi. Teknologispridningen kan delas in i direkt- och indirekt tekno- logispridning. Den direkta utgörs av relaterade teknologier. Som exempel kan nämnas att den utveckling som sker på motorer för militära stridsflygplan eller militära gasturbiner kan användas vid utveckling civila produkter. Den indirekta spridningen kan dels ske genom sådan utveckling som sker i högteknologiska utvecklings- projekt och som bidrar till en allmän utveckling av verkstadstekno- logi (inkluderande materialteknik, industriell bearbetning m.m.), dels genom utveckling av allmän industriell teknologi (spridning till andra industriellområden). En viktig aspekt att beakta vad gäller teknologispridningen är de svårigheter som finns att se hur en viss teknologispridning kan tas till vara och kommersialiseras inom andra områden. Svårigheterna att se de potentiella möjligheterna med en viss teknik ökar ju längre bort från den ursprungliga tekno- login man rör sig. Det bör i det sammanhanget framhållas att det inte enbart är inom tillverkningsindustrin som spridningseffekter skett. Ett exempel är utvecklingen av g-dräkter som fått spridnings- effekt till den medicinska industrin där denna teknik använts för att utveckla behandlingen av kärlsjukdomar. 22.1Förslag till lag om kontroll av krigsmateriel och av tekniskt bistånd Lagens ändamål och omfattning Bestämmelsen anger lagens tillämpningsområde och innehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om vad som avses med krigsmateriel och vad som avses med tekniskt bistånd. Bestämmelsen har i denna del sin motsvarighet i 1 § första stycket gällande krigsmateriellag. Bestämmelsens tredje stycke är nytt, jämfört med gällande lag, och föreskriver att regeringen informerar om utfallet av de prövningar som görs enligt lagen. Tillägget, som behandlas i avsnitt 19.3.3, utgör en kodifiering av gällande ordning. I bestämmelsen definieras termer som återfinns i lagen. Bestämmel- sen har sin motsvarighet i 2 § gällande krigsmateriellag. I bestämmelsen redogörs för de kapitel som återfinns i lagen. Be- stämmelsen är ny och behandlas i avsnitt 19.3 och 19.3.2. Angående märkning av vapen m.m. Bestämmelsen innehåller en upplysning om att det i vapenlagen finns föreskrifter om märkning av dels vapen och vapendelar vid tillverkning och införsel, dels av förpackning med ammunition vid tillverkning. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 1 b § gällande krigsmateriellag. 2 kap. Tillståndsprövningen m.m. Bestämmelsen klarlägger att det är regeringen eller den myndighet regeringen väljer som prövar frågor enligt lagen. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 1 a § gällande krigsmateriellag, men med den skillnaden att det inte görs någon direkt hänvisning till ISP i lag- texten. Genom att ta bort hänvisningen till ISP tydliggörs att det är regeringen som bär det yttersta ansvaret för de beslut som fattas enligt lagen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 19.3.3. Hur ett ärende om tillstånd m.m. inleds Bestämmelsen, som är ny, klarlägger att en ansökan om preliminär bedömning, tillstånd eller certifiering ska vara skriftlig. Bestämmel- sen behandlas i avsnitt 19.3.3. Bestämmelsen, som är ny, klarlägger att en ansökan som är ofull- ständig ska avvisas. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 19.3.3. I bestämmelsens första stycke, som är nytt, förtydligas att det krävs tillstånd för att tillverka, tillhandahålla, exportera, utbilda samt i övrigt bedriva verksamhet med krigsmateriel samt lämna tekniskt bistånd därtill. Den som har sådant tillstånd är berättigad att utöva den verksamhet som tillståndet medger. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 19.3.3. I bestämmelsens andra stycke anges den inriktning som till- ståndsprövningen ska ha, nämligen den politiska avvägningen mellan säkerhets-, försvars- och utrikespolitiken. Vilket innehåll respektive politikområde har varierar över tiden. I denna del har bestämmelsen sin motsvarighet i 1 § andra stycket gällande krigsmateriellag. I för- tydligande syfte har det införts en skrivning om att tillstånd inte ska meddelas i strid med internationella förpliktelser. Bestäm- melsen behandlas i avsnitt 19.3.3. Bestämmelsen, som är ny, förtydligar hur tillståndsprövningen går till. Av bestämmelsens första stycke framgår att tillvägagångssättet vid tillståndsprövningen är tudelat. I de fall en internationell för- pliktelse – som medför att tillstånd inte ska meddelas – är för han- den, görs ingen samlad helhetsbedömning. Om en sådan internatio- nell förpliktelse inte är för handen görs däremot en helhetsbedöm- ning. Därvid utgår prövningen från en samlad avvägning mellan de skäl som talar för respektive talar mot att tillstånd meddelas. Inne- börden av den senare situationen är att tillstånd kan meddelas trots att det föreligger skäl (villkorliga hinder) som talar däremot. I be- stämmelsens andra stycke har förtydligats att vid export och annan utlandssamverkan ska den mottagande statens respekt för mänskliga fri och rättigheter, dess demokratiska status respektive samt före- komsten av väpnad konflikt vägas in i helhetsbedömningen. Be- stämmelsen behandlas i avsnitt 19.3 och 19.3.3. I bestämmelsen klarläggs att den som har tillstånd att tillverka eller tillhandahålla krigsmateriel ska stå under statlig tillsyn. Bestämmel- sen har sin motsvarighet i 18 § gällande krigsmateriellag, med den skillnaden att det inte görs någon direkt hänvisning till ISP i lag- texten. Den förändringen behandlas i avsnitt 19.3.3. I bestämmelsen klarläggs att den myndighet regeringen bestämmer får ta ut en avgift för tillsyn och tillståndsprövning enligt lagen. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 22 § gällande krigsmateriellag, med den skillnaden att det inte görs någon direkt hänvisning till ISP i lagtexten. Denna förändring behandlas i avsnitt 19.3.3. 3 kap. Tillståndspliktig verksamhet m.m. I bestämmelsen fastslås att det krävs tillstånd för att tillverka krigs- materiel. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 3 § gällande krigs- materiellag, med den skillnaden att det undantag från tillståndskravet som tidigare tillkommit vissa statliga myndigheter är borttaget. Denna förändring har behandlats i avsnitt 12.3 i kommitténs del- betänkande (SOU 2014:83). I bestämmelsen fastslås att det krävs tillstånd för att tillhandahålla krigsmateriel, uppfinningar rörande krigsmateriel och metoder för framställning av sådan materiel samt verksamhet som avser tillhanda- hållande av tekniskt bistånd till någon i utlandet. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 4 § gällande krigsmateriellag, med två skillnader. Dels har det undantag från tillståndskravet som tidigare tillkommit vissa statliga myndigheter samt vissa andra aktörer tagits bort – denna förändring har behandlats i avsnitt 12.3 i kommitténs del- betänkande (SOU 2014:83) – dels har kretsen av tillståndspliktiga aktörer utökats så att även svenska medborgare omfattas. Denna förändring behandlas i avsnitt 19.3.3. I bestämmelsen fastslås att det krävs tillstånd för att i det enskilda fallet, till någon i utlandet, tillhandahålla krigsmateriel som finns i utlandet eller uppfinning rörande krigsmateriel eller metod för framställning av sådan materiel. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 5 § gällande krigsmateriellag, med den skillnaden att kretsen av tillståndspliktiga aktörer utökats till att även omfatta svenska med- borgare. Denna förändring behandlas i avsnitt 19.3.3. Utförsel och lämnande av tekniskt bistånd I bestämmelsen fastslås att det krävs tillstånd för att föra ut krigs- materiel ur landet och tillstånd för att lämna tekniskt bistånd till någon utanför landet, om inte annat följer av lagen eller av en an- nan författning. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 6 § gällande krigsmateriellag. Avtal om tillverkningsrätt m.m. I bestämmelsen fastslås att det för en viss krets aktörer krävs till- stånd för att ingå avtal som innebär upplåtelse eller överlåtelse av tillverkningsrätt till någon i utlandet. Bestämmelsen har sin mot- svarighet i 7 § gällande krigsmateriellag, med den skillnaden att kretsen av tillståndspliktiga aktörer utökats till att även omfatta svenska medborgare. Denna förändring behandlas i avsnitt 19.3.3. I bestämmelsen fastslås att det för en viss krets aktörer krävs till- stånd för att ingå avtal med någon utom landet om att gemensamt med denne eller för dennes räkning tillhandahålla tekniskt bistånd till någon i utlandet, utveckla krigsmateriel eller metod för fram- ställning av sådan materiel eller om att gemensamt tillverka krigs- materiel. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 8 § gällande krigs- materiellag, med den skillnaden att kretsen av tillståndspliktiga aktörer utökats till att även omfatta svenska medborgare. Denna förändring behandlas i avsnitt 19.3.3. Ändring av avtal m.m. I bestämmelsen fastslås att vissa tillägg eller ändringar av avtal en- ligt 5 § eller 6 § kräver tillstånd. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 9 § gällande krigsmateriellag. I bestämmelsen fastslås att det krävs tillstånd för personer som inte är svenska medborgare, att i bedriva militärt inriktad ut- bildning. Vidare krävs tillstånd för svenska myndigheter, svenska företag samt den som är bosatt eller stadigvarande vistas i att utom landet yrkesmässigt bedriva sådan utbildning. Bestämmel- sen har sin motsvarighet i 10 § gällande krigsmateriellag, med den skillnaden att kretsen av tillståndspliktiga aktörer utökats till att även omfatta svenska medborgare. Denna förändring behandlas i avsnitt 19.3.3. Bestämmelsen, som är ny, tydliggör att det går att få en preliminär be- dömning (tidigare benämnt förhandsbesked) avseende möjligheten att erhålla tillstånd. En sådan bedömning är inte bindande vid den slutliga tillståndsprövningen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 19.3.3. Bestämmelsen, som är ny, tydliggör att en tillverkare av krigsmate- riel eller en som tillhandahåller sådan materiel kan få tillstånd att inneha vapen och ammunition (referensvapen) som behövs för till- verkningen eller tillhandahållandet i fråga. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 19.3.3. Ett tillstånds giltighetstid m.m. Bestämmelsen föreskriver att tillstånd att tillverka krigsmateriel re- spektive tillstånd att tillhandahålla krigsmateriel får lämnas eller tills vidare. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 15 § gäl- lande krigsmateriellag. Bestämmelsen föreskriver att ett tillstånd att föra ut krigsmateriel eller att lämna tekniskt bistånd till någon utanför riket kan vara generellt, globalt eller individuellt. Ett generellt tillstånd får inte an- vändas till ett land utanför EES. Bestämmelsen utgör en samman- slagning av 6 a § och 6 b § i gällande krigsmateriellag. Bestämmelsen förerskriver att ett tillstånd att tillverka respektive tillhandahålla krigsmateriel får förenas med villkor avseende ägan- det samt avseende styrelsesammansättning. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 13 § gällande krigsmateriellag. Bestämmelsen föreskriver att tillstånd enligt 3 kap. 1–8 §§ får för- enas med andra villkor än sådana som gäller ägandet samt med kon- troll- och ordningsbestämmelser. Sådana kontroll- och ordnings- bestämmelser får inte vara onödigt betungande. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 14 § gällande krigsmateriellag. Bestämmelsen föreskriver att om en mottagare i ett annat EES-land av komponenter till krigsmateriel eller tekniskt bistånd lämnat en försäkran om användning till den myndighet regeringen bestämmer får tillståndet till utförsel av komponenterna inte förenas med vill- kor om exportrestriktioner. Tillståndet får dock förenas med så- dant villkor om en överföring inom EES är känslig. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 14 a § gällande krigsmateriellag.