sou · H3B312 · 2015-03-02 00:00:00 — upphandlingsförordning innebar i huvudsak en omredigering och modernisering av kungörelse.5 Av förarbetena Nya rättsmedel på upphandlingsområdet framgår följande. ersattes ÄLOU, av lagen (2007:1091) om offentlig upphandling, förkortad , och lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster, förkortad LUF. Genom genomfördes och rådets direktiv /18/EG av om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (det klassiska direktivet). Genom LUF genomfördes och rådets direktiv /17/EG av om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (försörjningsdirektivet). reglerar förfarandena m.m. för offentlig upphandling som görs av myndigheter, kommuner, landsting samt bolag, föreningar, delägarförvaltningar, samfälligheter och stiftelser som tillgodoser ett behov i det allmännas intresse under förutsättning att behovet inte är av kommersiell eller 4SOU 2010:13 s. 11. 1992/93:88 s. 34. industriell karaktär (offentligt styrda organ). LUF reglerar förfarandena m.m. för upphandling som görs av myndigheter och offentligt styrda organ men också av dels företag vilka en myndighet har ett bestämmande inflytande över (offentliga företag), dels privata företag som bedriver verksamheter med stöd av en särskild rättighet eller ensamrätt inom försörjningssektorerna vatten, energi, transporter och posttjänster.6 Genom lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet, förkortad LUFS, genomfördes och rådets direktiv /81/EG om samordning av förfarandena vid tilldelning av vissa kontrakt för byggentreprenader, varor och tjänster av upphandlande myndigheter och enheter på försvars- och säkerhetsområdet och om ändring av direktiven /17/EG och 2004/18/EG. LUFS innehåller bestämmelser som avser anskaffning av vapen, ammunition och krigsmaterial, men även viss känslig säkerhetsutrustning av icke-militär karaktär. 4.2Regler om rättsmedel på upphandlingsområdet Det finns två rättsmedelsdirektiv som syftar till att säkerställa efterlevnaden av upphandlingsreglerna. Det första direktivet avser upphandling inom den klassiska sektorn – rådets direktiv /665/EEG av om samordning av lagar och andra författningar för prövning av offentlig upphandling av varor och bygg- och anläggningsarbeten (första rättsmedelsdirektivet). Det andra avser upphandling inom försörjningssektorerna – rådets direktiv /13/EEG av om samordning av lagar och andra författningar om gemenskapsregler om upphandlingsförfaranden tillämpade av företag och verk inom vatten-, energi-, transport- 2009/10:180 s. 88 7Framställningen nedan avseende rättsmedelsdirektiven är hämtad från prop. 2009/10:180 s. 99 f. om inte annat framgår. Genom nämnda prop. genomfördes ändringsdirektivet i svensk rätt. och telekommunikationssektorerna (andra rättsmedelsdirektivet).8 De båda rättsmedelsdirektiven ändrades genom och rådets direktiv (2007/66/EG) om ändring av rådets direktiv /665/EEG och 92/13/EEG vad gäller effektivare förfaranden för prövning av offentlig upphandling (ändringsdirektivet). Av m.fl. bok om överprövning av upphandling framgår följande. Ändringsdirektivet innebar inte att första och andra rättsmedelsdirektivet upphörde att gälla. I stället innebar ändringsdirektivet att det skedde ändringar och tillägg till båda rättsmedelsdirektivens bestämmelser. Ändringsdirektivet som sådant har förlorat sin verkan i och med att dess bestämmelser förts in i befintliga rättsmedelsdirektiv. När man hänvisar till bestämmelser som införts eller fått sin nuvarande lydelse i och med ändringsdirektivet, är det följaktligen artikelnumreringen i rättsmedelsdirektivets konsoliderade versioner som avses.9 Ändringsdirektivets beaktandesatser är alltjämt av intresse och dessa återfinns inte i de konsoliderade versionerna av rättsmedelsdirektiven varför utredningen senare i detta avsnitt samt i avsnitt 5 hänvisar till ändringsdirektivet. Det övergripande syftet med ändringsdirektivet var att komma till rätta med två väsentliga problem. Det första problemet var att en upphandlande myndighet eller enhet skyndar sig att teckna ett upphandlingskontrakt, dvs. ingår avtal för att på så sätt stänga möjligheten till överprövning (”race to signature”). Genom ändringsdirektivet infördes bestämmelser som innebär att upphandlande myndigheter och enheter förbjuds att ingå avtal inom efter det att underrättelse om tilldelningsbeslutet har skickats till berörda anbudssökande och anbudsgivare (avtalsspärr). Det andra problemet var att det saknades effektiva rättsmedel mot otillåtna direktupphandlingar av kontrakt, dvs. upphandlingar som sker utan vederbörlig annonsering. För att komma till rätta med detta infördes bestämmelser om ogiltighet av avtal som påföljd vid otillåten direktupphandling. 8I avdelning IV och rådets direktiv /81/EG om samordning av förfarandena vid tilldelning av vissa kontrakt för byggentreprenader, varor och tjänster av upphandlande myndigheter och enheter på försvars- och säkerhetsområdet och om ändring av direktiven /17/EG och 2004/18/EG finns regler som ska tillämpas vid prövning av upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. 9Asplund m.fl., Överprövning av upphandling – och andra rättsmedel enligt och , 2012, s. 23 f. Tillämpningsområde och tillgängliga prövningsförfaranden Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att garantera att en upphandlande myndighets respektive enhets beslut gällande avtal som omfattas av direktiv /18/EG och direktiv /17/EG kan prövas effektivt, och i synnerhet så skyndsamt som möjligt enligt villkoren i artiklarna 2–2f i detta direktiv, när det görs gällande att sådana beslut har inneburit en överträdelse av gemenskapslagstiftningen om offentlig upphandling eller nationella bestämmelser som införlivar denna lagstiftning.10 Medlemsstaterna får kräva att den berörda personen först ska lämna in en ansökan om prövning till den upphandlande myndigheten och enheten. I det fallet ska medlemsstaterna se till att inlämnandet av en sådan ansökan medför att avtalet tillsvidare inte får ingås. Den förlängda period under vilken avtal inte får ingås ska inte upphöra före utgången av en tidsfrist på minst räknat från och med dagen efter det att den upphandlande myndigheten sände ett svar, om telefax eller elektroniska medel används, eller om andra kommunikationsmedel används, före utgången av en tidsfrist på minst räknat från och med dagen efter det att den upphandlande myndigheten eller enheten sände ett svar, eller minst räknat från och med dagen efter det att ett svar erhölls.11 Medlemsstaterna ska se till att de åtgärder som vidtas vad avser prövningsförfarandena i artikel 1 innehåller bestämmelser om befogenheter att 1.vid första möjliga tillfälle och genom interimistiskt förfarande vidta provisoriska åtgärder i syfte att korrigera den påstådda överträdelsen eller förhindra att de berörda intressena skadas ytterligare, inbegripet åtgärder för att skjuta upp eller garantera uppskovet av förfarandet för tilldelning av ett offentligt kon- 10Artikel 1.1 tredje stycket första och andra rättsmedelsdirektiven (konsoliderade versioner). 11Artikel 1.5 första och andra rättsmedelsdirektiven. trakt eller av genomförandet av ett beslut som fattas av den upphandlande myndigheten, 2.antingen åsidosättande eller garantera åsidosättande av beslut som fattats på olagligt sätt, inbegripet undanröjande av diskriminerande tekniska, ekonomiska eller finansiella specifikationer i anbudsinfordran, kontraktshandlingarna eller något annat dokument som avser tilldelningsförfarandet, 3.bevilja skadestånd till personer som skadats av en överträdelse.12 Medlemsstaterna ska se till att bestämmelserna om prövning enligt artikel 1 ger prövningsorganet behörighet att handla antingen enligt a och b eller enligt c och i bägge fallen enligt d: a.Att vidta interimistiska åtgärder i syfte att åstadkomma rättelse av påstådda överträdelser eller förhindra ytterligare skada för berörda intressen, däribland åtgärder för att avbryta upphandlingen eller förhindra verkställigheten av upphandlarens beslut. b.Att undanröja eller låta undanröja ett beslut som tagits utan stöd i lag, och därvid bland annat undanröja diskriminerande tekniska, ekonomiska eller finansiella specifikationer i meddelanden om ett särskilt system för urval av leverantörer, inbjudan att avge anbud, kontraktshandlingar eller annat dokument som har samband med upphandlingen. c.Att och, om det är nödvändigt, efter egna beslut i sak själv vidta andra åtgärder än de som anges ovan under a och b för att rätta konstaterad överträdelse, förebygga att berörda intressen lider skada eller, där inte rättelse kunnat ske eller överträdelse förebyggas, besluta om föreläggande att betala en viss summa till berörda intressen. Medlemsstaterna får välja ett av dessa alternativ att gälla för alla upphandlare eller för upphandlarkategorier som definierats enligt objektiva kriterier, så länge de åtgärder som syftar till att förebygga skada för berörda intressen blir verkningsfulla. 12 Artikel 2.1 första rättsmedelsdirektivet. d.Att tillerkänna skadestånd till dem som lidit skada av en överträdelse. När skadestånd begärs därför att ett beslut är lagstridigt, får medlemsstaterna när deras rättsordning det kräver och de har organ med tillräckliga rättsmedel för ändamålet föreskriva att det klandrade beslutet först undanröjs eller förklaras ogiltigt13.14 När ett organ i första instans, som är oberoende av den upphandlande myndigheten eller enheten, ska pröva ett beslut om tilldelning av kontrakt, ska medlemsstaterna se till att den upphandlande myndigheten respektive enheten inte kan ingå avtalet innan prövningsorganet har fattat ett beslut om ansökan om provisoriska åtgärder eller om prövning. Uppskovet ska inte upphöra före utgången av den period under vilken avtal inte får ingås som avses i artiklarna 2a.2, 2d.4 och 2d.5.15 Utom i de fall som avses i artikel 2.3 och i artikel 1.5 ska prövningsförfarandena inte nödvändigtvis medföra att de upphandlingar som berörs av prövningen automatiskt skjuts upp.16 Medlemsstaterna får föreskriva att det behöriga prövningsorganet får ta hänsyn till de sannolika följderna av provisoriska åtgärder för alla berörda intressen som kan skadas, inklusive allmänintresset, och får besluta att inte vidta sådana åtgärder om de negativa följderna kan väga tyngre än fördelarna. Ett beslut att inte bevilja provisoriska åtgärder ska inte påverka andra yrkanden från den person som begärt åtgärderna.17 Utom i de fall som avses i artiklarna 2d–2f ska verkan av att de befogenheter har utövats som avses i punkt 1 i den här artikeln på ett avtal som ingås till följd av tilldelningen av det regleras i nationell lagstiftning. Vidare får medlemsstaterna, utom i de fall där ett beslut ska åsidosättas innan skadestånd beviljas, föreskriva att efter det att ett avtal ingåtts i enlighet med artikel 1.5, punkt 3 i den här artikeln eller artiklarna 2a–2f ska prövningsorganets befogenheter vara begränsade till beslut om skadestånd till den som lidit skada av överträdelsen.18 13Andra meningen motsvarar artikel 2.6 första rättsmedelsdirektivet. 14Artikel 2.1 andra rättsmedelsdirektivet. 15Artikel 2.3 första och andra rättsmedelsdirektiven. 16Artikel 2.4 första rättsmedelsdirektivet och artikel 2.3a andra rättsmedelsdirektivet. 17Artikel 2.5 första rättsmedelsdirektivet och 2.4 andra rättsmedelsdirektivet. 18Artikel 2.7 första rättsmedelsdirektivet och artikel 2.6 andra rättsmedelsdirektivet. Har någon begärt skadestånd som svarar mot kostnaderna för att förbereda anbud eller delta i ett upphandlingsförfarande, ska denne för att få sina kostnader täckta behöva visa endast att en överträdelse skett av gemenskapsregler, att han haft en realistisk möjlighet att erhålla kontraktet och att överträdelsen minskat denna möjlighet.19 Period under vilken avtal inte får ingås Avtal enligt beslut om tilldelning av ett kontrakt som omfattas av direktiv /18/EG respektive direktiv /17/EG får inte ingås före utgången av en tidsfrist på minst räknat från och med dagen efter det att beslutet om tilldelning av kontraktet översändes till de berörda anbudsgivarna och anbudssökandena, om telefax eller elektroniska medel används eller, om andra kommunikationsmedel används, före utgången av antingen en tidsfrist på minst räknat från och med dagen efter det att beslutet om tilldelning av kontraktet översändes till de berörda anbudsgivarna och anbudssökandena, eller minst räknat från och med dagen efter det att beslutet om tilldelning av kontraktet har erhållits.20 Om en ansökan om prövning lämnas in den minimiperiod under vilken avtal inte får ingås löper ut, bör detta inte få till följd att det behöriga prövningsorganet berövas den tid som är nödvändig för att agera, särskilt för att förlänga den period under vilken avtal inte får ingås. Därför är det nödvändigt att det fastställs en oberoende minimiperiod som inte bör löpa ut förrän prövningsorganet har fattat ett beslut om ansökningen. Detta bör inte hindra prövningsorganet från att göra en förhandsbedömning av om prövningen som sådan kan tas upp. Medlemsstaterna får föreskriva att ska löpa ut antingen när prövningsorganet fattat ett beslut om ansökningen om provisoriska åtgärder, inbegripet ytterligare förlängning av perioden under vilken avtal inte får ingås, eller när prövningsorganet har fattat ett beslut i sak, särskilt avseende en ansökan om åsidosättande av ett olagligt beslut.21 19Artikel 2.7 första rättsmedelsdirektivet. 20Artikel 2a.2 första och andra rättsmedelsdirektiven. 21Beaktandesats 12 ändringsdirektivet. Tidsfrister för ansökan om överprövning När medlemsstaterna föreskriver att en ansökan om prövning av ett beslut av en upphandlande myndighet eller enhet, som fattats inom eller med anknytning till ett upphandlingsförfarande som omfattas av direktiv /18/EG respektive direktiv /17/EG, ska lämnas inom en viss tidsfrist, ska denna tidsfrist vara minst räknat från och med dagen efter den dag då den upphandlande myndigheten eller enhetens beslut översändes till anbudsgivaren eller anbudssökanden, om telefax eller elektroniska medel används, eller, om andra kommunikationsmedel används, antingen minst räknat från och med dagen efter den dag då den upphandlande myndighetens eller enhetens beslut översändes till anbudsgivaren eller anbudssökanden eller minst från och med dagen efter den dag då den upphandlande myndighetens eller enhetens beslut erhölls. Meddelandet till varje anbudsgivare eller anbudssökande om beslutet ska åtföljas av en kortfattad redogörelse för skälen till beslutet. När det gäller en ansökan om prövning av beslut som avses i artikel 2.1b i det här direktivet, som inte är föremål för ett särskilt meddelande, ska tidsfristen vara minst räknat från och med det berörda beslutet offentliggörs.22 Medlemsstaterna ska se till att ett prövningsorgan som är oberoende av den upphandlande myndigheten eller enheten förklarar ett avtal ogiltigt eller att ogiltigheten beror på ett beslut från ett sådant prövningsorgan, a)om den upphandlande myndigheten eller enheten har tilldelat ett kontrakt utan föregående offentliggörande av ett meddelande om offentlig upphandling i Europeiska unionens officiella tidning utan att detta är tillåtet i enlighet med direktiv /18/EG respektive direktiv /17/EG, 22 Artikel 2c första och andra rättsmedelsdirektiven. b)när det föreligger en överträdelse av artiklarna 1.5, 2.3 eller 2a.2 i detta direktiv, om denna överträdelse har berövat den anbudsgivare som ansökt om prövning möjligheten att rikta anspråk före ingåendet av avtalet, i kombination med en överträdelse av direktiv /18/EG respektive av direktiv /17/EG, om den överträdelsen har inverkat på möjligheterna för den anbudsgivare som ansöker om prövning att erhålla kontraktet, c)i de fall som avses i artikel 2b c andra stycket, om medlemsstaten har åberopat undantag från den period under vilken avtal inte får ingås om de bygger på ett ramavtal23 och ett dynamiskt inköpssystem.24 Följderna av att ett avtal anses vara ogiltigt ska bestämmas i nationell lagstiftning. I nationell lagstiftning får det därför föreskrivas ett retroaktivt upphörande av alla avtalsskyldigheter eller en begränsning av upphörandet till att omfatta de skyldigheter som ännu inte har fullgjorts. I det senare fallet ska medlemsstaterna föreskriva tillämpning av andra sanktioner enligt artikel 2e.2.25 Medlemsstaterna får föreskriva att det prövningsorgan som är oberoende av den upphandlande myndigheten inte behöver anse att ett avtal är ogiltigt, även om det har tilldelats på olagligt sätt av de skäl som anges i punkt 1, om prövningsorganet finner, efter att ha undersökt alla relevanta omständigheter, att tvingande hänsyn till ett allmänintresse kräver att avtalets giltighet bör upprätthållas. I detta fall ska medlemsstaterna föreskriva alternativa påföljder enligt artikel 2e.2 som ska tillämpas i stället. Ekonomiska intressen av att avtalets giltighet upprätthålls får endast betraktas som tvingande hänsyn om ogiltighet i undantagsfall skulle leda till oproportionerliga följder. Ekonomiska intressen med direkt koppling till avtalet i fråga ska emellertid inte utgöra tvingande hänsyn till ett allmänintresse. Ekonomiska intressen med direkt koppling till avtalet omfattar bland annat kostnader för förseningar i samband med fullgörandet av avtalet, kostnader i samband med inledandet av ett nytt upphandlingsförfarande, kostnader i samband med byte av ekono- 23Ramavtal avser endast första rättsmedelsdirektivet. 24Artikel 2d.1 första och andra rättsmedelsdirektiven. 25Artikel 2d.2 första och andra rättsmedelsdirektiven. misk aktör samt kostnader för rättsliga skyldigheter i samband med ogiltighet.26 Av beaktandesatserna 13, 14 och 18 till ändringsdirektivet framgår att en ogiltighetssanktion är det effektivaste sättet för att återupprätta konkurrens och skapa nya affärsmöjligheter för de leverantörer som på ett olagligt sätt har berövats tillfälle att konkurrera om ett visst kontrakt. Överprövning av beslut att avbryta en upphandling Av m.fl. bok om överprövning av upphandling framgår följande. Det saknas uttryckliga bestämmelser i rättsmedelsdirektiven om att beslut att avbryta en upphandling ska kunna bli föremål för överprövning. De enda direktivbestämmelser som finns rörande avbrytandebeslut återfinns i upphandlingsdirektiven (artikel 41.1 direktiv /18/EG och artikel 49.1 direktiv /17/EG) och föreskriver att upphandlande myndighet och enhet är skyldiga att på begäran av anbudssökande eller anbudsgivare underrätta dessa om skälen för att en upphandling avbrutits.27 Enligt praxis28 ska dock upphandlande myndighets beslut att återkalla (avbryta) en anbudsinfordran avseende upphandling kunna vara föremål för ett överprövningsförfarande och, i förekommande fall, ogiltigförklaras om beslutet innebär ett åsidosättande av de unionsrättsliga upphandlingsbestämmelserna eller de nationella regler som genomfört denna rätt.29 Medlemsstaterna får föreskriva att en ansökan om prövning i enlighet med artikel 2d.1 (ogiltighetstalan) ska göras före utgången av minst från och med dagen efter det att meddelande om tilldelning av kontrakt offentliggjorts eller under alla om- 26Artikel 2d.3 första och andra rättsmedelsdirektiven. 27Asplund m.fl., Överprövning av upphandling – och andra rättsmedel enligt och , 2012, s.227. 28EU-domstolens dom C-92/00 Hospital Ingenieure (HI), p 54–55. 29HFD har i RÅ 2005 ref. 62 uttalat att ett beslut att avbryta en upphandling kan överprövas enligt ÄLOU samt att sådan prövning ska göras i allmän förvaltningsdomstol. ständigheter före utgången av räknat från och med dagen efter det att avtal ingicks.30 I alla övriga fall ska tidsfristerna för ansökan om prövning fastställas i nationell lagstiftning, om inte annat föreskrivs i artikel 2c.31 4.2.2Rättsmedel i de svenska upphandlingslagarna Allmänt om rättsmedel i de svenska upphandlingslagarna Utveckling av de svenska överprövningsreglerna Av m.fl. bok om överprövning av upphandling framgår följande. När ÄLOU trädde i kraft genomfördes inte bara de äldre upphandlingsdirektiven utan även det första och det andra rättsmedelsdirektiven. Lagstiftaren valde att genomföra rättsmedelsdirektivens bestämmelser om överprövning och skadestånd beträffande alla upphandlingar, dvs. även upphandlingar under tröskelvärdena och beträffande B-tjänster, som inte omfattades av upphandlings- och rättsmedelsdirektiven.32 I 7 kap. 2 § ÄLOU i dess ursprungliga lydelse angavs att domstolen fick avslå en ansökan om åtgärd om den skada eller olägenhet som åtgärden skulle medföra för den upphandlande myndigheten eller enheten kunde bedömas vara större än skadan för leverantören. Genom en lagändring ändrades bestämmelsen på så sätt att en avvägning mellan leverantörens och den upphandlande myndighetens eller enhetens skada endast skulle göras vid prövningen av om ett interimistiskt beslut ska meddelas eller inte.33 När ÄLOU infördes angavs i 7 kap. 1 § andra stycket i dess dåvarande lydelse att en ansökan om överprövning inte fick prövas efter den tidpunkt då beslut om leverantör har fattats. Detta motiverades med att det inte vore en tillfredsställande ordning att ett civilrättsligt bindande kontrakt som sluts efter det att beslut om leverantör fattats ska kunna upphävas i administrativ ordning.34 I 30Artikel 2f.1 första och andra rättsmedelsdirektiven. 31Artikel 2f.2 första och andra rättsmedelsdirektiven. 32Asplund m.fl., Överprövning av upphandling – och andra rättsmedel enligt och , 2012, s. 75 f. 1995/96:165 s.15, jfr 16 kap. 9 § andra stycket och . 1992/93:88 s. 101. rättsmedelsdirektiven (artikel 2.6 tidigare versioner av direktiven)35 angavs dock att medlemsstaten får begränsa prövningsorganets behörighet att ingripa efter tidpunkten för att ett upphandlingsavtal har slutits. fann i RÅ 1996 ref. 50 att direktivets bestämmelse hade direkt effekt och således skulle ges företräde framför den svenska regleringen. Genom en lagändring ändrades därefter 7 kap. 1 § ÄLOU för att bättre stämma överens med direktivens lydelse. Ändringen innebar att den tidpunkt efter vilken domstolens prövningsrätt upphör ändrades till efter det att avtal om upphandling slutits.36 Av m.fl. bok om överprövning av upphandling framgår följande. Bestämmelsen i 7 kap. 1 § ÄLOU hade denna lydelse fram till lagändringarna . Fram till denna tidpunkt fanns det inte något lagkrav på att den upphandlande myndigheten eller enheten skulle meddela tilldelningsbeslut eller på annat sätt före avtalsslutandet upplysa anbudsgivarna om till vem man avsåg tilldela kontraktet och vilka grunder man hade för detta beslut. Ett vanligt förfarande var i stället att den upphandlande myndigheten eller enheten först efter det att skriftligt avtal ingåtts underrättade de övriga anbudsgivarna om upphandlingens resultat. Ofta skedde denna underrättelse enbart genom ett enkelt brev där den upphandlande myndigheten eller enheten utan närmare angivande av skäl upplyste att avtal ingåtts med annan leverantör och tackade för visat intresse. Överprövningar var relativt sällsynta under denna tid.37 uttalade i dom (C-81/98 ) att en upphandlande myndighets beslut om tilldelning av kontrakt utgör det viktigaste beslutet i upphandlingen och att det beslutet ska vara möjligt att överpröva. uttalade att medlemsstaterna var skyldiga att tillhandahålla ett prövningsförfarande genom vilket leverantörer kan utverka undanröjande av beslutet om vilken eller vilka leverantörer som ska tilldelas kontrakt. För att uppfylla kraven i Alcatel-domen genomfördes förändringar i överprövningsreglerna i ÄLOU . Förändringarna infördes såväl avseende direktivstyrda som inte direktivstyrda upphandlingar. Ändringarna gjordes i syfte att förbättra 35Artikel 2.7 första rättsmedelsdirektivet och artikel 2.6 andra rättsmedelsdirektivet. 1996/97:153 s. 56 f. och 75 f. 37Asplund m.fl., Överprövning av upphandling – och andra rättsmedel enligt och , 2012, s. 77.