sou · H3B386 · 2015-10-07 00:00:00 — De kvardröjande könsskillnaderna i lön och inkomst är ett tecken på att det könssegregerade arbetslivet värderar arbete som främst utförs av kvinnor och arbete som främst utförs av män olika. När det gäller jämställdhetsbristerna i arbetslivet har staten och arbetsmarknadens parter viktiga uppgifter att hantera. Parterna spelar en avgörande roll för att minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män. De kan också bidra till att minska löneskill- naderna genom att möjliggöra för fler kvinnor att arbeta heltid. Om kvinnor och män ska vilja arbeta heltid, och kunna göra det utan att riskera sin hälsa, krävs också att arbetsvillkoren och arbets- miljön är tillräckligt bra. Arbetsvillkoren måste vara sådana att det är möjligt för kvinnor (och män) att arbeta mer. Arbetsmarknadens parter har ett stort ansvar även i denna fråga. Det är också nödvändigt att staten använder sin normerande kraft till att främja jämställdheten i samhället och i arbetslivet. Ett särskilt viktig område i fråga om ekonomisk jämställdhet är utrikes födda kvinnors svaga arbetsmarknadsanknytning. Utrikes födda har en betydligt lägre sysselsättningsgrad och en högre arbets- löshet än inrikes födda. Allra lägst sysselsättningsgrad har kvinnor födda utanför . 12.1.3Ekonomisk jämställdhet – utbildning Dagens delmål om ekonomisk jämställdhet omfattar även området utbildning. I likhet med många andra områden är utvecklingen när det gäller jämställdhet och utbildning sammansatt. Flickor fortsätter prestera bättre än pojkar i grund- och gymnasieskolan, men upp- lever mer stress än pojkar. Fler kvinnor än män läser vidare på hög- skolan och de könsbundna studievalen är fortsatt starka. Kvinnor, såväl inrikes födda som utrikes födda, har högre utbildning än män. Utvecklingen väcker frågor om vilka föreställningar och normer som präglar flickor och pojkar, kvinnor och män, i olika delar av utbild- ningen. Vi kan notera följande positiva förändring. Utbildningsnivån i åldersgruppen 25–har höjts , särskilt bland kvinnor. Andelen kvinnor med efter- gymnasial utbildning har ökat från . Även männen har ökat sin utbildningsnivå, fast i lägre grad, från . Bland utrikes födda har kvinnor och män en eftergymnasial ut- bildning. En liknande utveckling finns när det gäller åldersgruppen 45–. Kvinnor, såväl inrikes som utrikes födda, har i dessa grupper generellt en högre utbildningsnivå än männen, vilket tyder på att kvinnor generellt sett har skaffat sig mer utbildning än män. Det finns dock kvar flera stora skillnader mellan flickor och pojkar, kvinnor och män. Flickor presterar bättre men upplever mer stress än pojkar Det finns betydande skillnader i prestationer mellan grupperna flickor och pojkar. Flickor fortsätter att prestera bättre i skolan och har i genomsnitt bättre betyg än pojkar i alla ämnen utom idrott. Pojkar presterar sämre än flickor, framför allt i ämnet svenska, vilket får konsekvenser för pojkars utbildning i ett längre perspektiv. Läs- kunnighet och förmåga till läsförståelse är grundläggande för att kunna tillgodogöra sig all typ av utbildning. God läsförståelse hör därför ihop med goda skolprestationer. Flickor är mer stressade i skolan och mår generellt sämre i tonåren än pojkar. Flickor och kvinnor skaffar sig dessutom överlag mer utbildning, som detta inte har fått några tydliga effekter i termer av en bättre ställning för kvinnor på arbetsmarknaden. om kvinnor har en högre utbildning än män har den inte heller gett ekonomisk utdelning i form av högre löner i motsvarande grad. I ett arbetsliv där livslånga karriärer inom samma yrke eller bransch blir allt ovanligare understryks vikten av att ha möjlighet till ett livslångt lärande. Utbildning senare i livet kan också vara en väg till att bryta könssegregeringen på arbetsmarknaden. Könsuppdelningen fortfarande ojämn i gymnasieskolan vilket hänger samman med föräldrarnas utbildningsbakgrund Könsfördelningen i gymnasieskolans olika program och inriktningar fortsätter att vara ojämn. Endast var femte elev läser ett program med jämn könsfördelning. Könssegregeringen är tydligare på de yrkesförberedande programmen än på de studieförberedande pro- grammen. Andelen män som läser gymnasieprogram med en tydlig kvinnodominans (kvinnor) har dock ökat, från 2014. Fler unga män än unga kvin- nor som läser yrkesutbildningar på gymnasiet går sedan direkt ut i arbetslivet. De könsstereotypa valen till gymnasieskolan kan till stor del för- av föräldrarnas utbildningsbakgrund. Barn till låg- respektive högutbildade föräldrar väljer i stor utsträckning olika gymnasie- program. Barn till lågutbildade föräldrar återfinns ofta på yrkesför- beredande program med en tydlig kvinno- respektive mansdominans medan barn till högutbildade föräldrar ofta väljer de studieförbered- ande programmen. Fler kvinnor läser vidare på högskolan som utbildningsvalen fortsätter att vara könsuppdelade Fler kvinnor än män väljer att läsa vidare på högskolan. Könsför- delningen bland studerande vid landets lärosäten ligger på 60 pro- cent kvinnor och män och har varit under den se . Kvinnor och män läser emellertid i stor ut- sträckning olika utbildningar på högskolan. Utbildningsvalen är därmed stadigt könssegregerade och följer med under hela utbild- ningskarriären. Också i högskolan kan de könsstereotypa utbild- ningsvalen kopplas samman med föräldrars utbildningsbakgrund. Normer och föreställningar om maskulinitet, feminitet och sexualitet och andra aspekter som påverkar attityder till jämställdhet formas då flickor och pojkar tillbringar en stor del av sin tid i utbildningen. Dessa normer och föreställningar får i sin tur kon- sekvenser för val av utbildning och, i ett längre perspektiv, för det kommande yrkesvalet och arbetslivet. Den starkt könssegregerade arbetsmarknaden i hänger nära samman med könsstereo- typa studieval. Vi menar att dessa normer och föreställningar självklart också får konsekvenser för hur kvinnor och män fördelar ansvaret för det obetalda hem- och omsorgsarbetet och att det också påverkar kvin- nors och mäns hälsa. Ytterst påverkar dessa föreställningar och normer förekomsten av och acceptansen för hot, trakasserier och våld och det våld som män utövar mot kvinnor. De könsstereotypa valen till gymnasieskolan kan till stor del för- av föräldrarnas utbildningsbakgrund. Den könssegregerade gymnasieskolan kan således i hög grad kopplas samman med klass, vilket även gäller de könsbundna studievalen i högskolan. Sammantaget finner vi att utbildningens betydelse för att nå jäm- ställdhetspolitikens övergripande målsättningar bör få en mer fram- trädande plats i jämställdhetspolitiken. 12.1.4Jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet Kvinnor och män ska ta samma ansvar för det obetalda hem- och omsorgsarbetet och ha möjlighet att ge och få omsorg på lika vill- kor. Möjligheterna att förena betalt arbete med att ha en familj och vårda relationer är en central komponent i svensk jämställdhets- politik. Utvecklingen visar sammantaget att det obetalda hem- och omsorgsarbetet inte är jämt fördelat mellan kvinnor och män. Även om skillnaderna har minskat råder det fortsatt stora skillnader mellan kvinnor och män när det gäller bl.a. uttaget av föräldraledighet och fördelningen av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Vi kan notera följande positiva förändringar. Mäns uttag av föräldraledighet har ökat något Mäns andel av föräldrapenningsuttaget har ökat från 2013. Ökningstakten i mäns uttag har varit densamma som –2003. är det dock så att kvinnor tar ut betydligt mer föräldraledighet än män och de tar också ut mer ledig- het för tillfällig vård av barn (VAB). Män tar något större ansvar för det obetalda hem- och omsorgsarbetet än tidigare Skillnaderna mellan kvinnor och män när det gäller tid för obetalt hem- och omsorgsarbete har minskat . Kvin- nor minskade sin tid för obetalt arbete på vardagar och . Män ökade sin tid för obetalt arbete under vardagar och . Skillnad- erna mellan könen i fördelningen av hushållssysslor har blivit mindre. Framför allt tar matlagning och städning mindre tid anspråk. Det går dock inte att säga att mäns ökade tid för obetalt arbete spiller över på ett ökat ansvarstagande i hemmet. Det finns flera stora skillnader mellan kvinnor och män. Kvinnor tar betydligt större ansvar än män Förutom att kvinnor fortfarande står för den absolut största an- delen av uttaget av föräldraledighet, sprider kvinnor också ut för- äldraledigheten på ett mer omfattande sätt än män. Kvinnor är för- äldralediga , varav 9,5 med föräldrapenning. Motsvarande siffror för män är , varav med föräldrapenning. Både kvinnor och män tar följaktligen ut längre ledighet än vad uttaget av föräldrapennings- dagar ger sken av, men kvinnor mer så än män. Pappor tillbringar mindre tid än mammor med barnen, även då kvinnor och män förvärvsarbetar ungefär lika mycket. Kvinnor utför också i genomsnitt betydligt mer hushållsarbete än män. I det arbetet ingår framför allt städning, tvätt och sysslor relaterade till maten, dvs. inköp av mat, matlagning, dukning och utför kvinnor mer hus- hållsarbete än män. Det faktum att kvinnor tar den största delen av föräldraledig- heten bidrar också till att de tar det största ansvaret för hemarbetet. Det mönster som etableras när barnen är små när det gäller hus- hållssysslor tenderar att permanentas när barnen har blivit äldre. Kvinnor och män utför ungefär lika mycket hushållsarbete innan de flyttar ihop. När de blir föräldrar ökar den totala tiden för hushålls- arbete för kvinnor betydligt. Inkomst påverkar uttaget av föräldraledighet för män Inkomsten har betydelse för såväl uttaget av föräldrapenning som föräldraledighetens längd. Medelinkomsttagare tar både flest föräldra- penningsdagar och längst föräldraledighet. Pappor med låg eller ingen inkomst, eller med svag anknytning till arbetsmarknaden, tenderar att ta ut minst, om alls någon, föräldrapenning. Ersättningen för dessa grupper blir låg, liksom därför också drivkraften att ta ut föräldra- ledighet. Detta mönster gäller inte för kvinnor med låga inkomster: kvinnor med låg inkomst avstår inte från föräldrapenning, men de tar ofta ut kortare ledighet än genomsnittet. Förutsättningarna att ta del av flexibiliteten i föräldraförsäkringen varierar mellan olika inkomstsgrupper. Den fortsatt ojämna fördelningen av uttaget av föräldraledighetär en av de viktigaste förklaringarna till att arbetslivet inte är jämställt. Det är i samband med att kvinnor och män blir föräldrar som ett mönster bildas både i privat- och arbetslivet som får negativa effek- ter för jämställdheten. Sammantaget innebär detta att kvinnor ris- kerar att vara borta från arbetet i större utsträckning än män, vilket i sin tur påverkar deras karriär, löneutveckling och framtida pen- sion negativt. De riskerar även att drabbas av ohälsa. En ojämn fördelning av föräldraledigheten och ansvaret för det obetalda arbetet kan också få konsekvenser för män som inte får den nära relation till sina barn som de skulle kunna ha. Även om män i högre utsträckning tar ut föräldraledighet, är denna ökning förhållandevis långsam. Syftet med föräldraförsäk- ringen var att stärka kvinnors deltagande på arbetsmarknaden och främja jämställdhet. Vad vi nu ser är tendenser till att föräldraförsäk- ringen, så som den är utformad , inte bidrar i tillräcklig utsträck- ning till att bryta ojämställdheten mellan kvinnor och män. Det framstår som något av en paradox att ju mer omfattande föräldra- ledigheten har blivit , desto mindre tycks den påverka jäm- ställdheten positivt. Snarare väcks frågan om den befäster rådande skillnader mellan kvinnor och män i fråga om att ta ansvar för det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Därtill kommer att familjer också kan se olika ut och ha olika behov. Mer än vart femte barn växer exempelvis upp i en annan familjekonstellation än den med båda sina biologiska föräldrar. Detta behöver uppmärksammas så att politiken att utvecklas i takt med olika familjekonstellationers behov. 12.1.5Mäns våld mot kvinnor Målet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra är en hörnsten i jämställdhetspolitiken. Mäns våld mot kvinnor bottnar i bristande jämställdhet mellan kvinnor och män och får omfattande konse- kvenser för våldsutsatta, våldsutövare och samhället. Sammantaget tyder underlagen till denna utredning på att nivån på kvinnors vålds- utsatthet är eller möjligen ökande. Vi kan notera följande positiva förändringar. Ökad anmälningsbenägenhet och minskad oro Kvinnors benägenhet att anmäla misshandel, särskild i nära rela- tion, har ökat. Oro och otrygghet bland kvinnor har minskat och likaså dess påverkan på kvinnors beteende och livskvalitet. Sexköpslagen är fortsatt strategiskt viktig och antalet individer i prostitutionen har inte ökat Förbudet mot köp av sexuella tjänster tycks ha en strategisk betydel- se för att motverka utbredningen av prostitution och människohandel, både på gatan och på internet. Prostitutionen på gatan bedöms ha halverats , medan tillgängligheten via bl.a. annonser för sexuella tjänster på internet har ökat. Kartläggningar tyder dock på att antalet individer i prostitution inte har ökat utan endast tillgäng- ligheten. Flera problem återstår dock att lösa. Utvecklingen har i vissa av- seenden även gått bakåt. eller möjligen ökande våldsutsatthet På vissa områden – misshandel i och utanför parrelationer ligger den självrapporterade utsattheten på ungefär samma nivå. På andra om- råden – sexualbrott och hot – ökar kvinnors utsatthet. Uppgången i den självrapporterade utsattheten avser främst och enligt (Brå) är det för tidigt att fastslå om uppgången är ett trendbrott eller en tillfällig avvikelse från en i övrigt stabil nivå. Utvecklingen väcker trots detta frågor, inte minst mot bakgrund av att mäns våldsutsatthet minskar. Nya digitala kanalers påverkan på kvinnor och flickor våldsutsatthet Utvecklingen i fråga om nya digitala kanaler har inne- burit stora förändringar och nya förutsättningar för sättet vi inter- agerar och kommunicerar. Detta påverkar av allt att döma även sättet på vilket våld utövas mot kvinnor och flickor, vilket har konsekven- ser för både mäns våld mot kvinnor i nära relationer och för kvin- nors och flickors våldsutsatthet på offentliga arenor, av bekanta och okända män. Även när det gäller prostitution och människohandel har utveck- lingen på området inneburit helt nya och ökade möjligheter för sex- köpare och människohandlare. Dessa nya förutsättningar är viktiga att följa, få mer kunskap om och ta hänsyn till i det fortsatta arbetet. Ökat antal utländska kvinnor i prostitution och människohandel Den gradvisa ökningen av antalet utländska kvinnor i prostitution och människohandel för sexuella ändamål kan indikera en ökad ut- satthet och ett större behov av sociala insatser och stöd för dessa grupper, som befinner sig i en särskilt utsatt position. Det är tydligt att anmälningarna rörande köp av sexuell tjänst och människohandel för sexuella ändamål påverkas tydligt av om Polisen har haft sär- skilda resurstillskott för att arbeta med frågan. Mäns våld mot kvinnor är ett omfattande och allvarligt samhälls- problem. Enligt Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK) har 29 pro- cent av kvinnorna i utsatts för allvarligt våld som vuxna och inkluderar man utsatthet för allvarligt våld stiger andelen till . Utifrån Brå:s studie Nationella trygghets- undersökningen (NTU) beräknas 201 000 händelser av försök till, eller fullbordat sexuellt tvång eller våldtäkt ha ägt rum . relativt höga siffror rörande våld mot kvinnor kan sättas i en internationell kontext. Det finns ett tydligt samband mellan länder med bättre jämställdhetsresultat och en högre förekomst/rapportering av våld mot kvinnor. Det beror troligen på att frågan har större syn- lighet, inte ses som en privat angelägenhet och uppmärksammas alltmer hos offentliga aktörer och samhället i stort. Detta påverkar vad som uppfattas som våld, både på samhälls- och individnivå, och kan därmed också påverka benägenheten att uppge våldsutsatthet i brottsofferundersökningar. En del av utvecklingen med kvinnors ökade våldsutsatthet har troligen koppling till förändrade normer kring vad som uppfattas som våld och en lägre tolerans för våld, vilket är en positiv utveckling. Det går dock inte att fastslå att ök- ningen i kvinnors självrapporterade våldsutsatthet i enbart beror på en sådan utveckling, den skulle även kunna vara resultatet av en reellt ökande våldsutsatthet. Utvecklingen med den minskande trenden rörande anmälningar av grov kvinnofridskränkning behöver analyseras ytterligare, inte minst mot bakgrund av att rapporterad våldsutsatthet i NTU och att anmälningar om misshandel, hot och sexualbrott mot kvinnor i Dessutom minskar antalet lagföringar avseende grov kvinnofridskränkning mer än anmälningarna. De ökande anmälning- arna på området i övrigt och det ökande gapet mellan antal anmäl- ningar och antal lagföringsbeslut väcker frågan om i vilken grad rättsväsendet förmår att hantera mäns våld mot kvinnor. När det gäller i vilken omfattning ansvariga samhällsaktörer tar sitt ansvar i kampen mot mäns våld mot kvinnor finns tendenser till en utveckling i positiv riktning även om det inte handlar om några radikala förbättringar. Det är tydligt att politiska ansträngningar och ambitioner har svårt att få genomslag i arbetet mot våld i vardags- praktiken, inom t.ex. polis och rättsväsende, socialtjänst och hälso- och sjukvård. I Inspektionen får vård och omsorgs () tillsyn av kommunerna beskrevs t.ex. att arbetet inte förefaller ha förbättrats nämnvärt sedan den förra nationella tillsynen gjordes 2008–2009, trots skärpt lagstiftning och omfattande insatser på området. Det förebyggande arbetet och arbetet med tidig upptäckt är under- utvecklat och arbetet med särskilt utsatta grupper av våldsutsatta kvinnor är fortsatt eftersatt. Våldsfrågan är också fortsatt sidoordnad både i den ordinarie verksamheten och i relation till övrigt jämställdhetsarbete. Mäns våld mot kvinnor och närliggande våldsyttringar Vi har analyserat utvecklingen i fråga om mäns våld mot kvinnor med utgångspunkt i jämställdhetspolitikens delmål. Delmålet om- fattar våldsyttringar som primärt har sin grund i maktrelationen mellan kvinnor och män. Det våld som delmål 4 Mäns våld mot kvinnor ska upphöra omfattar drabbar även homosexuella, bisexu- ella och transpersoner. Våld utövas även i samkönade relationer och i andra nära relationer. De maktrelationer mellan kvinnor och män som på ett strukturellt plan ger förutsättningar för mäns våld mot kvinnor, påverkar också våld i samkönade relationer, t.ex. när det gäller samhällets förmåga att upptäcka sådan våldsutsatthet.1 Det finns fler närliggande våldsyttringar och vi menar att det är en lika angelägen uppgift för samhället att kraftfullt bekämpa även detta våld samt att tillräckliga resurser avsätts för dessa ändamål. 1 (2005). politikens organisering finns det övergripande samordningsansvaret för detta våld inom ramen för andra utgiftsområden med egna poli- tiska mål och strategier. Det finns ett fortsatt behov av att samordna arbetet mot mäns våld mot kvinnor med dessa andra närliggande utgiftsområden i genomförandet av jämställdhetspolitiken. 12.1.6Hälsa, vård och omsorg En god hälsa är avgörande för flickors och pojkars, kvinnors och mäns makt och möjligheter att forma samhället och sina egna liv. Utvecklingen inom hälsa, vård och omsorg visar att det har blivit allt tydligare att situationen och vill- koren skiljer sig åt i olika avseenden mellan kvinnor och män. Flera skillnader mellan kvinnor och män Kvinnor upplever överlag sin hälsa som sämre än vad män gör och kvinnor med endast förgymnasial utbildning uppvisar mycket sämre hälsa än kvinnor med eftergymnasial utbildning. Det är lågutbildade kvinnor i i åldern 35–som har haft den sämsta hälso- utvecklingen . Dödligheten i cancer är högre bland dem med grundskoleutbildning, jämfört med kvinnor med eftergymnasial utbildning. Kvinnor anger i större utsträckning än män att de lider av ängslan, oro och ångest, och unga kvinnor är särskilt drabbade av psykisk ohälsa. Medellivslängden ökar, men mer så för män än för kvinnor. Det finns könsskillnader i såväl hur sjukdomar tar sig uttryck som hur läkemedel förskrivs till kvinnor och män. Kvinnor anger i lägre grad än män att de får tillräckligt med information i mötet med vården, medan män i lägre utsträckning kommer till olika typer av screeningprogram. Män söker överlag vård i mindre utsträckning och i ett senare skede än kvinnor. Mäns högre självmordsfrekvens och alkoholmiss- bruk kan vara relaterade till en underdiagnosticering av mäns psyk- iska ohälsa. Normer kring maskulinitet och manlighet har en negativ in- verkan på mäns psykiska, fysiska och sexuella hälsa, i den mån de påverkar män att söka vård i lägre utsträckning och ta större risker jämfört med kvinnor. Som framgått tidigare är det vanligare att män drabbas av arbetsplatsolyckor, medan kvinnor i högre grad drabbas av arbetsrelaterade sjukdomar. Vi har också kunnat se att kvinnor arbetar deltid i betydligt högre utsträckning än män för att kunna vårda vuxna anhöriga eller släktingar. Kvinnor tar också ut betydligt mer föräldraledighet och ledighet för tillfällig vård av barn (VAB) än män. Ett större ansvar för och upplevd stress kring utförande av obetalt hem- och omsorgsarbete kan påverka hälsan negativt. Vidare är kort utbildning, könsöverskridande identitet och -uttryck, sexuell läggning, utrikes födelseland, våldsutsatthet och funktions- nedsättning faktorer som tenderar att påverka hälsoläget negativt, men i olika grad och på olika sätt för kvinnor respektive män. Jämställdhetspolitiken behöver i större utsträckning prioritera frågor som rör jämställd hälsa, vård och omsorg. Vi vill uppmärksamma att jämställd vård är en viktig del inom det som benämns som en jäm- lik vård..2 Vi vill betona att jämställdhet är en viktig faktor i sig för hälsosituationen i landet, oaktat de skillnader som kan bero på andra faktorer som t.ex. socioekonomi eller födelseland. Således vill utredningen betona vikten av att jämställdhetspoli- tiken uppmärksammar och motverkar osakliga skillnader mellan kvin- nor och män avseende hälsa, vård och omsorg. I de fall där bio- logiska könsskillnader finns och är relevanta för kvinnors och mäns hälsosituation, behöver dessa skillnader uppmärksammas, analyseras och tas om hand inom hälso- och sjukvården. I den forskarrapport som ligger till grund för vår utredning finns flera förslag och rekom- mendationer som vi menar bör övervägas. Hit hör bl.a. förslag om att redovisningen av vården ur ett jämställdhetsperspektiv bör göras mer samlat än vad som görs och att ett jämställdhetsperspektiv utvecklas och förtydligas i pågående och nya nationella överens- 2 tillsatte regeringen en kommission för jämlik vård (dir. 2015:60), som ska lämna förslag på hur hälsoklyftorna i samhället kan minska. Kommissionens huvudsakliga fokus är hälsoskillnader mellan olika socioekonomiska grupper i samhället. Den ska även genomgående uppmärksamma hälsoskillnader mellan könen och de könsskillnader som inte kan förklaras av socioekonomiska faktorer ska kommenteras. kommelser mellan staten och SKL samt att fler uppföljningar görs med särskilt fokus på utlandsfödda kvinnor och män. Vi vill också föra fram att maskulinitetsnormer bör ses som en riskfaktor i hälsosammanhang.3 Ett sådant perspektiv kan bidra till att förändra mäns lägre benägenhet att söka vård. Det är också vik- tigt att uppmärksamma hur maskulinitetsnormer och genusnormer i stort kan påverka bemötandet av flickor och pojkar och kvinnor och män i vården och omsorgen. Jämställdhet är också av stor vikt i det preventiva folkhälso- arbetet. Kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Det inbegriper en god hälsosituation för den en- skilda, där samma möjligheter till fritid, rekreation, idrottsutövning, vila och återhämtning spelar en avgörande roll.