sou · H3B337 · 2015-04-21 00:00:00 — Med hänsyn till att utredningens direktiv tar upp många frågor som rör av skiljedom har utredningen gjort en undersökning för att kartlägga omfattningen och arten av sådana mål, i fortsättningen benämnt som klandermål, i vilka grunden för talan har varit antingen 33 §, 34 § eller/och 36 § LSF, inklusive de mål som har handlagts enligt den gamla skiljemannalagen, och som har anhänggjorts – . 1 I de avseenden som materialet innehåller ett begränsat antal uppgifter måste viss reservation göras för säkerheten i de statistiska slutsatserna. Undersökningen visar att det har kommit in sammanlagt 191 klandermål, varav tre stycken enligt den gamla skiljemannalagen, till våra hovrätter. Av diagrammet nedan framgår antalet anhängiggjorda klandermål i hela landet . Det har väckts som minst 13 respektive 14 (respektive ) samt som mest 23 respektive 22 (respektive ) klandermål medan antalet väckta klandermål i övrigt har hållit sig på en någorlunda nivå om cirka 19 . Av det totalt 191 väckta klandermålen har 165, dvs. , anhängiggjorts i hovrätt2. Hovrätterna för Övre respektive Nedre har inte fått in något klandermål medan 2 Till synes kan antalet inkomna klandermål till tyckas mycket högt jämfört med den siffra som presenterades av i hennes artikel, En undersökning av mål, JT 1990/00 s. 677–689. Hennes undersökning visade nämligen att det hade anhängiggjorts 31 mål –1997 vid , samtliga enligt den gamla skiljemannalagen. Denna siffra skulle kunna tolkas som att LSF inbjuder till klandertvister i förhållande till vad den gamla skiljemannalagen gjorde. Härvid måste dock beaktas att antalet till hovrätten inkomna mål inte betyder att lika många klandermål var väckta enligt den gamla skiljemannalagen vid tingsrätterna under . Det måste vidare antas att antalet skiljeförfaranden med svenskt säte har ökat stadigt ; t.ex. registrerades 123 skiljemål vid SCC att jämföra med 203 där registrerade mål . två klandermål har väckts i , tolv i Hovrätten för och tolv i Hovrätten över och . Diagrammet nedan illusterar dessa siffor. Not: Eftersom det endast har väckts två klandermål i , nämligen ett mål och ett mål , har Göra hovrätt inte tagits med i diagrammet. Ett i registrerat klandermål har, trots grundliga efterforskningar, inte kunnat identifieras. Den fortsatta undersökningen bygger därför på 190 väckta klandermål3. I två klandertvister4 har informationen om de angripna skiljedomarna varit mycket bristande, varför några slutsatser om vilken typ av skiljeförfarande som föregått klandertalan inte har kunnat dras. I de delar undersökningen fokuserar på skiljeförfarandets administration och språk bygger undersökningen därför på 188 klandermål. 3I detta sammanhang kan nämnas att det till har kommit in sammanlagt åtta tvistemål avseende tvångsinlösen enligt 14:32 ABL, ett tvistemål enligt 3:16 UB, ett tvistemål avseende en skiljemans ersättning, två tvistermål avseende fastställelsetalan enligt 2 § LSF samt ett tvistemål avseende fastställelse//skadestånd; samtliga i form av överklaganden från tingsrätter. 4Det ena målet inkom till Hovrätten över och medan det andra målet inkom till . 2.5.2Ad hoc och institutionella skiljeförfaranden 79 skiljedomar, motsvarande , härstammar från ad hoc-förfaranden att jämföra med 109 skiljedomar, motsvarande , från institutionella skiljetvister5. Det har således angripits något fler skiljedomar från institutionella skiljetvister än från ad hoc-förfaranden. SCC har administrerat 103, ICC fem och Sydsvenska () ett av de 109 institutionella skiljeförfarandena. Inget annat skiljedomsinstitut har alltså handlagt något av de ifrågavarande skiljeförfarandena. Av det totala antalet 188 skiljetvister har sex () styrts av UNCITRAL Arbitration Rules och något enstaka6 av Västsvenska Industri- och Handelskammares Skiljeråds Regler om Medling och Skiljeförfarande. Det kan således konstateras att det är SCC som har stått för administreringen av nästan alla, nämligen , institutionella skiljetvister i vilka skiljedomarna har blivit angripna . Vidare är att märka att det är som har handlagt 99, dvs. , av alla de klandermål där de angripna skiljedomarna har kommit från institutionella förfaranden. Fördelningen av inkomna klandermål utifrån administrering m.m. framgår av tabellen nedan med målantal inom parentes. 5En och samma skiljedom har i ett fåtal fall angripits i olika klandertvister medan flera skiljedomar har i några få fall angripits i ett och samma klandermål. Ingen hänsyn har tagits till detta förhållande utan beräkningarna har skett med en skiljedom per klandermål och vice versa. 6Endast två stycken (). 19 (17) 11 (10) 1 (1) 20 (20) 11 (11) 1 (1) 17 (17) 1 (1) 1 (1) 18 (14) 23 (18) 10 (10) 1 (0) 14 (11) 22 (18) 16 (14) 13 (12) 1 (1) 2 (2) 18 (14) 9 (7) 1 (1) 8 (6) 2 (1) 19 (16) 14 (12) 1 (1) 4 (3) 7 (7) 6 (6) 1 (1) 190 (164) 103 (94) 5 (5) 1 (0) 79 (64) 6 (5) Siffrorna visar att ad hoc-förfaranden hade föregått i princip något fler klandermål än institutionella förfaranden fram , varefter de institutionella förfarandena har ökat på bekostnad av ad hoc-förfaranden, se t.ex. då de angripna skiljedomarna kommit från institutionella förfaranden i 15 mål, att jämföra med fyra som kommit från ad hoc-förfaranden. Tabellen nedan visar antalet tvister fördelade på tvistefrågor som ad hoc-förfarandena måste ha rört med siffror inom parentes. 3(3) 1(1) 1(1) 1(1) 4(4) 2(2) 1(1) 1(1) 2(2) 4(4) 1(1) 1(0)- 2(1) 2(2) 1(1) 1(1) 1(1) 1(1) 1(1) 1(1) 8(8) 2(2) 2(2) 1(1) 1(1) 2(2) SKN för vissa trygg- 1(1) 1(1) 2(2) 1(1) 1(1) 2(2) 1(1) 1(1) 1(1) 1(1) 4(3) 3(3) 5(5) 8(4) 6(2) 2(1) 3(2) 4(4) 5(3) 2(1) 8(8) 9(9) 3(2) 6(4) 6(6) 8(6) 4(3) 1(1) Siffrorna visar att ad hoc-skiljeförfaranden har avsett t.ex. försäkringstvister i 17 fall, (), anställningstvister i tio fall, (), och kommersiella affärstvister i gängse bemärkelse i endast högst 43 fall, (). har handlagt 64 () av klandermål från ad hoc-förfaranden. Med beaktande av att har handlagt av alla klandermål har således handlagt en proportionellt sett högre andel institutionella skiljeförfaranden än de övriga hovrätterna. Av de 188 skiljeförfaranden i vilka skiljedomarna har klandrats har 108 () varit på svenska, 78 () på engelska och två () på annat språk, nämligen ryska, i båda målen7. En jämförelse av siffrorna nedan i tabellen med dem som presenterades i undersökningen Skiljeförfarandet i Sverige8, enligt vilken en femtedel av skiljeförfaranden gällde internationella avtal, torde innebära att antalet internationella skiljetvister ökar alltmer i förhållande till de svenska förfarandena. har handlagt 87 () av de 108 svenska skiljetvisterna, 74 () av de 78 engelska och de båda () ryska skiljeförfarandena. Fördelningen av inkomna klandermål och språk framgår av tabellen nedan med siffror inom parenes. 11 (10) 6 (6) 1 (1) 18 (17) 16 (16) 4 (4) 20 (20) 8 (8) 16 (16) 5 (5) 18 (14) 15 (10) 8 (8) 23 (18) 8 (6) 14 (11) 11 (10) 22 (18) 7 (7) 1 (1) 13 (12) 10 (7) 8 (7) 18 (14) 11 (8) 8 (8) 19 (16) 2 (2) 5 (5) 7 (7) 108 (87) 78 (74) 2 (2) 188 (163) 7Undersökningen har visat att skiljeförfarandets språk i regel har varit det språk som sedan skiljedomen avfattats på. Undantag har dock förekommit men endast i enstaka fall; likaså har fler språk än ett måst ha använts . Hänsyn har dock inte tagits till sådana undantag utan beräkningen utgår ifrån att skiljedomsspråket har varit skiljeförfarandets språk. Slutsatsen om vilket språk som har gällt för skiljeförfarandena har grundats i uppskattningsvis fem mål på enbart den information som funnits i handlingarna utan granskning av den angripna skiljedomen. 8Utförd av och införd i SOU 1995:65 s. 51. Siffrorna visar att de klandermål som har föregåtts av institutionella skiljetvister på engelska har väckts i princip endast vid medan de övriga hovrätterna har handlagt klandermål som har föregåtts nästan uteslutande av svenska ad hoc-förfaranden. 2.5.4Åberopade grunder i klandertvister Utredningen har också undersökt i vilken omfattning de olika klandergrunderna har åberopats i de 190 inkomna klandermålen9. I flertalet klandermål har det åberopats flera grunder för klandertalan. Sammanlagt har det skett cirka 400 åberopanden som omfattat de LSF angivna grunder och några andra. Fördelningen framgår av tabellerna nedan. 33 § st. 1 p 1 33 § st. 1 p 2 33 § st. 1 p 3 45 (11,) 25 (6,) st. 1 p 1 st. 1 p 2 st. 1 p 3 St. 1 p 4 St. 1 p 5 100 (3/40) 310 (77,) 9 Det är av förklarliga skäl i princip omöjligt att presentera exakta siffror i detta avseende; siffrorna är alltså ungefärliga. Sammanräkningen bygger på hur en specifik grund har åberopats, varvid det inte har beaktats att flera olika omständigheter kan åberopas avseende en och samma grund. Har en och samma omständighet åberopats för fler än en grund har dock alla grunder medräknats. Detta kan naturligtvis kritiseras men turligt nog har detta inte förekommit annat än i några få mål. Att avgöra huruvida en viss omständighet är att hänföra till 34 § st. 1 p 2 eller p 6 är inte alla gånger självklart. Av de 100 åberopanden avseende 34 § st. 1 p 2 har tre (0,av det totala antalet åberopanden om 400) avsett påståenden om för sent meddelad skiljedom och 40 (av det totala antalet åberopanden om 400) avsett påståenden om att ej åberopade rättsfakta har lagts till grunden för skiljedomen. Av de 190 anhängiggjorda klandermålen har 170 avgjorts. Antalet åberopade klandergrunder i förhållande till de avgjorda klandermålen framgår av tabellerna nedan. 33 § st. 1 p 1 33 § st. 1 p 2 33 § st. 1 p 3 st. 1 p 1 st. 1 p 2 st. 1 p 3 st. 1 p 4 st. 1 p 5 st. 1 p 6 Siffrorna visar att klandermål enligt 34 § är den vanligast förekommande typ av klandermål, att ogiltighetstalan enligt 33 § har förts i snitt i knappt en tredjedel av alla klandermål samt att ändringstalan enligt 36 § är än mer sällsynt. Det är vidare vanligt förekommande att fler än en punkt i 34 § åberopas i ett och samma klandermål samt att minst två av 33 §, 34 § och 36 § åberopas som alternativa grunder i målen. Den i särklass oftast åberopade grunden i de avgjorda klandermålen har varit 34 § st. 1 p 6, utgörande cirka en tredjedel av alla åberopade grunder. Därefter har åberopats uppdragsöverskridande med stöd av 34 § st. 1 p 2 i nästan var fjärde avgjort klandermål. I det totala antalet inkomna 190 klandermål har det hållits muntlig förberedelse i 20 mål (), samtliga i . Huvudförhandling har ägt rum i 44 mål (), varav 41 i , samt muntlig bevisning har tagits upp i 29 mål (), varav 27 i . I förhållande till antalet avgjorda mål har huvudförhandling hållits i var fjärde mål och muntlig bevisning tagits upp i av fallen. I förhållande till de mål som avgjorts genom dom (105 stycken) är dessa siffror respektive . Avslutade klandertvister i hovrätterna Det pågår fortfarande 20 klandermål i hovrätterna, varav 18 i . Avgörandena av de 170 klandermålen illustreras av tabellen nedan. Cirka 2/3 av klandermålen har avgjorts genom dom och cirka 1/3 genom beslut. Av tabellerna nedan framgår handläggningstiderna för klandermålen i hovrätterna.10 siffror visas inom parentes. 10 De tre klandermålen som har handlagts enligt den gamla skiljemannalagen ingår här inte i presentationen. Det är sålunda sammanlagt 167 klandermål som finns i tabellerna. 34(31) 11 ((6) 21(13) 19(18) 18(17) 37(32) 16(13) 9(8) 12(10) 167(143) Tabellen nedan illusterar handläggningstiderna för sådana klandermål som har avgjorts genom dom med siffror inom parentes. 6 (5) 8 (6) 12 (11) 13 (12) 34 (31) 14 (11) 7 (7) 8 (7) 102(90) Handläggningstiderna för alla typer av avgöranden har växlat mellan till 5 månader . Medelvärdet för handläggningstiderna för de klandermål som har avgjorts genom dom11 har varit 18 månader (för 17 månader). Diagrammet nedan visar dessa medelvärden för per inkomna klandermål. (T.ex. medelvärdet för handläggningstiderna för de klandermål som inkom var 21 månader och för dem som inkom var .) Medianvärdet för handläggningstiderna för de klandermål som har avgjorts genom dom12 har varit 17 månader (för 16 månader). Diagrammet nedan visar dessa medianvärden för hand- 11De tre mål som har handlagts enligt den gamla skiljemannalagen samt de mål som avgjorts utan att stämning utfärdats, dvs. som hovrätten bedömt som uppenbart ogrundade, och mål som avgjorts genom tredskodom pga. ej inkommet svaromål eller utan att stämning utfärdats, eller där talan medgetts eller eftergetts, är inte medräknade. Stadfästa förlikningsdomar är dock medräknade. 12De tre mål som har handlagts enligt den gamla skiljemannalagen samt de mål som avgjorts utan att stämning utfärdats, dvs. som hovrätten bedömt som uppenbart ogrundade, och mål som avgjorts genom tredskodom pga. ej inkommet svaromål eller utan att stämning utfärdats, eller där talan medgetts eller eftergetts, är inte medräknade. Stadfästa förlikningsdomar är dock medräknade. läggningstiderna för per inkomna klandermål. (T.ex. medianvärdet för handläggningstiderna för de klandermål som inkom var 20 månader och för dem som inkom var .) Det framgår tydligt av undersökningen att handläggningstiderna i hovrätterna blir kortare och kortare. Siffrorna visar att 65 () av de 170 avslutade klandermålen har avgjorts av hovrätterna genom ett slutligt beslut, antingen i form av ett avskrivningsbeslut efter återkallelse eller i form av avvisningsbeslut. Cirka var fjärde klandertalan har återkallats och var tionde har avvisats. Det har av det undersökta materialet inte gått att dra några slutsatser om anledningen till det relativt höga13 antalet återkallelser. 13 Antalet kan sägas vara högt i förhållande till återkallelser i mål om särskilda rättsmedel, som av skiljedom har stora likheter med. Avvisningsbesluten har motiverats av att käranden inte har betalt ansökningsavgift i sju mål, att ombud inte har haft fullmakt i ett mål, att svensk domsrätt inte har förelegat i två mål, att säkerhet inte har ställts i ett mål, att fel part var stämd i två mål, att den klandrade skiljedomen inte var angiven i ett mål, att det klandrade dokumentet inte kunde anses vara en skiljedom i ett mål, att det förelåg res judicata i ett mål, att det förelåg rättegångshinder i form av ett avtal att inte angripa en avvisningsskiljedom i två mål, att klandertalan väckts för sent i ett mål samt att part saknat processhabilitet i ett mål. Ogiltigförklaring/upphävande/ändring av en skiljedom helt eller delvis efter sakprövning har skett i tio mål, motsvarande av alla avgjorda klandermål. har stått för nio (några av dem efter en process i HD) och HD för ett av dem. 1.T 2277-0414: Målet har handlagts enligt den gamla skiljemannalagen. Tingsrätten upphävde, översatt till LSF, med stöd av 36 §, den angripna skiljedomen i vilken talan avvisats pga. skiljenämndens bristande behörighet. Tingsrätten fastställde att det fanns ett giltigt skiljeavtal som var tillämpligt i tvisten. Hovrätten fastställde tingsrättens domslut i överklagade delar. HD meddelade inte pt. 2.T 4390-04: Hovrätten förklarade med stöd av 33 § st. 1 p 3 den angripna skiljedomen i den del som avsåg en av alla skiljemän inte undertecknad rättelse ogiltig. Överklaganderätt medgavs inte. 3.T 6875-04: Hovrätten avslog klandertalan innebärande att skiljedomen kom att stå sig. Med ändring av hovrättens dom i huvudsaken upphävde HD skiljedomen med stöd av 34 § st. 1 p 5, eftersom HD fann att det förelegat omständigheter som kunnat rubba förtroendet för skiljenämndens ordförandes opartiskhet. 14 I den mån målnummer anges i detta avsnitt avser det alltid målnummer, om annat inte anges. 4.T 8016-04: Hovrätten upphävde den angripna skiljedomen till en viss del med stöd av 34 § st. 1 p 2, eftersom hovrätten fann att skiljemännen gått utöver yrkandet och grundat avgörandet på omständigheter som inte underkastats deras prövning. Efter att överklagandena återkallats avskrev HD målet. 5.T 7680-05: Hovrätten upphävde med stöd av 34 § st. 1 p 2 den klandrade skiljedomen, eftersom hovrätten fann att skiljenämnden tog upp en parts talan till prövning trots att partens begäran om skiljeförfarande var villkorad. Överklaganderätt medgavs inte. 6.T 3108-06: Målet handlades enligt den gamla skiljemannalagen. Tingsrätten avslog klandertalan. Med ändring av tingsrättens dom i huvudsaken förklarade hovrätten, översatt till LSF, med stöd av 34 § st. 1 p 1, den angripna skiljedomen ogiltig gentemot en part, eftersom hovrätten fann att det inte fanns något skiljeavtal som band parten. HD meddelade inte pt. 7.T 9424-07: Den klandrade skiljedomen innebar att käromålet avvisades på den grunden att det inte fanns något giltigt skiljeavtal. Hovrätten upphävde med stöd av 36 § skiljedomen i denna del och ändrade den i andra delar, eftersom hovrätten fann att det fanns ett gällande skiljeavtal mellan parterna. HD fastställde hovrättens domslut avseende den upphävda delen och upphävde själv några andra delar i skiljedomen. 8.T 4548-08: Hovrätten upphävde med stöd av 34 § st. 1 p 2 den angripna skiljedomen i dess helhet eftersom hovrätten fann att skiljemännen lagt ett ej åberopat rättsfaktum till grund för sitt avgörande. Överklaganderätt medgavs inte. 9.T 10060-10: Hovrätten upphävde med stöd av 34 § st. 1 p 1 den klandrade skiljedomen utom såvitt avsåg en punkt, eftersom hovrätten fann att det genom en tredskodom i tingsrätten var slutligt avgjort att det inte fanns något giltigt skiljeavtal mellan parterna. Överklaganderätt medgavs inte. 10.T 1085-11: Hovrätten upphävde med stöd av 34 § st. 1 p 5 den angripna skiljedomen i vissa delar eftersom hovrätten fann att vissa omständigheter var ägnade att rubba förtroendet för en skiljemans opartiskhet. Efter att överklagandet återkallats avskrev HD målet. Genomgången visar att skiljedomarna har ogiltigförklarats/upphävts/ändrats i ett fall med stöd 33 § st. 1 p 3 (), i två fall med stöd av 34 § st. 1 p 1 (), i tre fall med stöd av 34 § st. 1 p 2 (), i två fall med stöd av 34 § st. 1 p 5 () och i två fall med stöd av 36 § (). Det är således endast en skiljedom som har förklarats ogiltig med stöd av 33 §. Skiljedomar har vidare upphävts i sju fall med stöd av 34 §. Trots att 34 § st. 1 p 6 har åberopats i av alla avgjorda klandermål har inte en enda skiljedom upphävts ens delvis med stöd av denna bestämmelse. Den mest framgångsrika grunden för hävning har i stället varit 34 § st. 1 p 2, p 1 och p 5 i nu nämnd ordning. Ändring av skiljedom med stöd av 36 § har skett i två fall, vilket proportionellt sett framstår som en hög siffra med beaktande av att bestämmelsen åberopats endast i av alla avgjorda klandermålen. Bortsett från dessa tio ändrade skiljedomar har i övrigt rättskraftigt ogiltigförklarat/upphävt/ändrat sammanlagt åtta skiljedomar helt eller delvis; i fyra mål på grund av förlikning, i två mål på grund av medgivande och i två mål genom tredskodom. Ingen av de andra hovrätterna har ogiltigförklarat/upphävt/ ändrat någon skiljedom. Skiljedomar har således stått sig i 87 () av de sakprövade 97 målen. Bland dessa 87 mål har hovrätterna funnit klandertalan uppenbart ogrundad i åtta fall (), varav sex i . Ogiltigförklaring/upphävande/ändring av skiljedomar helt eller delvis har vidare skett i sammanlagt 18 mål, motsvarande av alla avgjorda klandermål . Siffrorna visar att sannolikheten är för att en skiljedom inte står sig helt efter en slutlig sakprövning i domstol samt en procent för att en skiljedom ogiltigförklaras eller ändras med stöd av 33 § respektive 36 §. Av de 170 avgjorda klandermålen har tre handlagts enligt den gamla skiljemannalagen. Hovrätterna har sålunda haft att ta ställning till medgivande enligt den s.k. ventilen i 43 § LSF av rätten till överklagande i 167 avgöranden, nämligen i 102 domar och i 65 slutliga beslut15. I de 102 målen lämnades medgivande till överklagande i åtta domar (), för övrigt samtliga i , medan överklaganderätt nekades i 94 domar (). I de övriga 65 målen lämnades medgivande till överklagande i 28 beslut ()16 medan överklaganderätt nekades i 37 beslut (). Handlingarna i målen talar för att det endast i två beslut som det kan anses ha varit befogat att medge överklaganderätt. Det borde således ha meddelats överklaganderätt med stöd av ventilen i endast tio, motsvarar , av alla avgjorda mål. I samtliga de fall som överklaganderätt har getts explicit med stöd av 43 § LSF har överklagande också skett till HD. I något enstaka mål har överklagande också skett då hovrätten utan beaktande av 43 § LSF lämnat vanlig fullföljdshänvisning i sitt beslut; alla sådana överklaganden torde dock ha avslagits av HD. Bortsett från de tre klandermål17 som har handlagts enligt den gamla skiljemannalagen och som HD därför haft att ta ställning till frågan om prövningstillstånd i, är det således tio klandermål, varav åtta domar och två slutliga beslut i tvistemål, som har hamnat på HD:s bord18. Dessa mål är följande. 15Det kan här tilläggas att HD inte har meddelat prövningstillstånd i något av de tre klandermål som har handlagts enligt den gamla skiljemannalagen. 16Det är tänkbart att hovrätterna meddelat fullföljdshänvisning i 26 beslut utan beaktande av 43§ LSF av förbiseende men vanlig fullföljdshänvisning kan också ha meddelats med stöd av en lagtolkning enligt vilken 43 § inte ansetts tillämplig på avskrivnings- eller avvisningsbeslut (se numera NJA 2012 s. 761). 17T 2277-04, T 4075-04 och T 3108-06. 18Mål avseende resning, klagan över domvilla, fastställelsetalan enligt 2 §, LSF inlösentvister enligt 14:32 ABL m.m. har som inledningsvis påpekats inte räknats med i undersökningen. 1.T 6875-04: Hovrätten avslog klandertalan innebärande att skiljedomen stod sig. Med ändring av hovrättens dom i huvudsaken upphävde HD skiljedomen med stöd av 34 § st. 1 p 5 eftersom HD fann att det förelegat omständigheter som kunnat rubba förtroendet för skiljenämndens ordförandes opartiskhet. 2.T 8016-04: Hovrätten upphävde den angripna skiljedomen till en viss del med stöd av 34 § st. 1 p 2, eftersom hovrätten fann att skiljemännen gått utöver yrkandet och grundat sitt avgörande på omständigheter som inte underkastats deras prövning. Efter att överklagandena återkallats avskrev HD målet. 3.T 10321-06: Hovrätten avslog klandertalan i sak. HD fastställde hovrättens domslut i sak. 4.T 9424-07: Den klandrade skiljedomen innebar att käromålet avvisades på den grunden att det inte fanns något giltigt skiljeavtal. Hovrätten upphävde med stöd av 36 § skiljedomen i denna del och ändrade den i andra delar, eftersom hovrätten fann att det fanns ett gällande skiljeavtal mellan parterna. HD fastställde hovrättens domslut vad avsåg den upphävda delen och som gällde sakfrågan men upphävde själv vissa andra delar avseende kostnader i skiljedomen. 5.T 6798-10: Hovrätten avslog klandertalan. HD fastställde hovrättens domslut. 6.T 9345-1: Hovrätten avslog klandertalan. HD fastställde hovrättens domslut. 7.T 245-11: Hovrätten avvisade en talan enligt 36 § eftersom hovrätten fann att det förelåg ett rättegångshinder i form av att parterna avtalat bort rätten att enligt 36 § föra talan mot en avvisningsskiljedom. Överklaganderätt medgavs i beslutet. Målet pågår i HD. 8.T 314-11: Hovrätten avvisade en talan enligt 36 § eftersom hovrätten fann att det förelåg ett rättegångshinder i form av att parterna avtalat bort rätten att enligt 36 § föra talan mot en avvisningsskiljedom. Överklaganderätt medgavs i beslutet. Målet pågår i HD. 9.T 1085-11: Hovrätten upphävde med stöd av 34 § st. 1 p 5 den angripna skiljedomen i vissa delar eftersom hovrätten fann att vissa omständigheter var ägnade att rubba förtroendet för en skiljemans opartiskhet. Efter att överklagandet återkallats avskrev HD målet. 10.T 4487-12: Hovrätten ogillade klandertalan. Målet pågår i HD. Genomgången visar att HD har avgjort sju av de av hovrätterna avgjorda 170 klandermålen, att HD har ändrat hovrättens dom i sak i endast ett mål och fastställt hovrättens domslut i sak i fyra mål samt att HD har avskrivit två klandermål till följd av återkallelse. Medelvärdet på handläggningstiderna för de klandermål som avgjorts i sak i HD har varit 17 månader och medianvärdet 18 månader.