sou · H3B352 · 2015-06-05 00:00:00 — Det fanns hudavskrapningar bland annat på bröstet, buken, högra höften, högra ljumsken, båda underbenen, vänstra knät, vänstra underarmen och vänstra handflatan. Det fram- kom också att Yenon var omskuren. Av det rättsmedicinska utlåtandet daterat framgår att skallskadorna i kombination med skadorna på bålen med åtföljande inre skador väl förklarade dödsfallet. Skadorna var orsakade av trubbigt yttre våld, som mot vänster tinningregion kunde ha varit enskilt eller upprepat kraftigt trubbigt våld medan skadorna baktill höger i hjässan sannolikt var en följd av enskilt kraftigt trubbigt våld. I dödsbeviset antecknades att sannolikt dödsdatum var mellan den 8–. undersökte innehållet i Yenon magsäck och fann ett tunt skikt av smet som innehöll stärkelsekorn från spannmål, troligen efter konsumtion av bröd. Efter omfattande utredningsåtgärder delgavs en tunisisk medborg- are, född och bosatt i , misstanke om mord på Yenon . Mannen förnekade gärningen. En viktig del i utredningen mot mannen blev glasögonen från fyndplatsen. Mannens pass beslagtogs och i ett sakkunnigutlåtande från SKL daterat var SKL:s slutsats att ”starka skäl talar för att” glasögonen från fyndplatsen var ett och samma par glas- ögon som glasögonen mannen bar på passfotot.1 I ett intyg från intygades att glasögonen på passfotot och glasögonen på ett fotografi som tagits när den miss- tänkte mannen bar de upphittade glasögonen hade ”lika” styrka. Den misstänkte mannen dömdes i ett annat ärende för anstiftan till försök till mord och utvisades efter avtjänat straff. Det sista förhöret med mannen om mordet på ägde rum . Förundersökningen fortsatte dock och förhör hölls med personer med kännedom om mannens förehavanden. lade chefsåklagaren i ned förundersökningen med motiveringen att brott inte kunde styrkas. 8.2.2Polisförhör, vallning och rekonstruktioner med hölls elva för- hör med . hade vid tele- fonsamtal till kriminalinspektören börjat lämna uppgifter om mordet. Det förekom under förundersökningen ett flertal sådana telefonsamtal mellan och , vilka huvudsakligen initierades av . Det har hållits ett så kallat konfrontationsförhör där före- visats glasögon och armbandsur, en vallning och två rekonstruk- tioner, i Ölsta och vid fyndplatsen i Rörshyttan. Förhören är nedtecknade i dialogform. De uppgifter som fram- kommit vid telefonkontakter eller vid förhör och vallningar i andra ärenden har nedtecknats som referat i promemorior. Det finns tolv sådana promemorior i förundersökningsprotokollet. Förhören, promemoriorna och vallningsprotokollen omfattar över 400 sidor. Vid samtliga förhör har varit förhörsledare och vid de flesta förhören har även kriminalinspektören varit förhörsledare. Såvitt annat inte särskilt anges nedan under respektive förhör närvarade , , och offentlige försvarare advokaten . 1 På SKL:s sexgradiga utlåtandeskala var ”starka skäl talar för att” den näst högsta graden av säkerhet. Av en promemoria framgår att ringde upp och berättade att han hade haft en medhjälpare vid mordet på den israeliske mannen i . De hade träffat israelen i närheten av järnvägsstationen i . Med- hjälparen hade pratat engelska med mannen som hade erbjudits skjuts. De hade åkt mot . Själva mordet gick till så att han höll i mannen som medgärningsmannen slog dels med knytnävarna, dels med ett tungt föremål från bagageluckan. Det skulle inte finnas några skärskador på kroppen. Kroppen läm- nades på platsen där de hade slagit honom. Kroppen låg mer på rygg än på sidan och definitivt inte på magen. be- rättade också att han hade följt det som skrevs om fallet i media men att han inte hade läst allt och skyggat för bilderna. Av en promemoria framkom att ringde till för att erkänna ett mord. Han hade sökt men inte fått tag på och behövde be- rätta om mordet. uppmanade honom att tala med försvararen. ringde upp som berättade att han hade talat med . berättade att han hade mördat en israelisk man i . Mordplatsen var en skogsbilväg efter sträckningen Hede- mora–. Han hade nämnt händelsen i terapin som ”Shalom-händelsen”. De hade färdats i bil och Yenon hade fått ta emot ”några rejäla magpumpare och slogs ihjäl på pannan”. Som tillhygge användes ett redskap från bilen. Mordet ägde rum utanför bilen ett stycke upp efter skogsbilvägen. Efter mordet lades kroppen i bilen och kördes längre ned efter samma väg. Kroppen placerades vid vägkanten. Mordet skedde eller torsdag. Av en promemoria framgår att ringt upp och nämnt att åtskilligt stått att läsa i media om händelsen vilket kunde vara en nackdel i utred- ningssammanhang. sade då ”kontrollera vilken sorts klocka han hade”. Det första polisförhöret hölls och berättade att händelsen hade funnits med honom . Vid rekonstruktionen i Appojaure hade han vagt nämnt ”Shalom-händelsen” för . Därefter hade han förmodligen pratat en del med om händelsen var- efter vissa detaljer hade klarnat. Han berättade i sak att han hade träffat Yenon i och berättat om gruvan i . De pratade engelska. Yenon blev intresserad av att se gruvan och följde med honom i bilen. Hans avsikt var att skada Yenon . Han körde mot och där följde de en väg åt höger och kom fram till en skogsbilväg. De körde en bra bit på skogsbilvägen, klev ur bilen och Yenon slogs ihjäl. Han lyfte in Yenon i bilen, vände bilen och åkte tillbaka. Han stannade och drog ut Yenon , som placerades vid vägkanten. ritade en skiss över placeringen av vilken framgår att huvudet låg mot bilens färdriktning. Han hade varit ensam vid händelsen. Yenon hade med sig en trunk. En bit in i förhöret ändrade platsen där mordet hade skett och förlade det till en sommarstuga vid Ölsta. Han änd- rade också det tillhygge han hade använt mot Yenon . Yenon tilldelades några kraftiga slag i magen och dödades med ett eller två slag med en sten mot vänstra tinningen. Yenon fick eventuellt även en krosskada på högra handen eller handleden och en skada på vänster axel. Yenon lades på en filt i bagageluckan. Han körde mot Rörshyttan och svängde ”till vänster höger” in på en skogsbilväg när han hade passerat Rörs- hyttan. Han körde i ett svagt uppförslut på skogsbilvägen, vände bilen och dumpade kroppen 200–före korsningen till den stora vägen. Kroppen hamnade i vägkanten med ansiktet mot vägen, mer på rygg än sidan. Han tog ut Yenon gråa trunk från bilen och åkte iväg. De färdades i en ljusgrön . Yenon var klädd i t-tröja, sandfärgade byxor och hade en armbandsklocka med läderarmband. frågade vad det var som gjorde att han mindes att det var ett läderarmband på klockan. svarade att det var för att han övervägde om han skulle knäppa upp den och ta den med sig. Han bekräftade att han hade läst om händelsen i lokaltidningarna. Han visade upp filten som han hade använt vid gärningen. Av en promemoria framgår att ringde upp för att berätta att Yenon hade fått en skada på axeln. berättade i förhör att det inte hade förekommit något våld mot Yenon i Ölsta. I stället hade Yenon dödats längre upp på den skogsbilväg där han senare lämnades. Han åkte sju–på skogsbilvägen. gick ur bilen och det uppstod ett slagsmål mellan honom och Yenon som måste ha lett till blåmärken på Yenon armar. Under slagsmålet föll Yenon omkull och skadade högra axeln och blev sittande. Han slog ett ”stötande slag” med stor kraft mitt i Yenon mage. därefter svingade han domkraften i Yenon huvud, på vänster sida, så att denne dog. Skadan i huvudet blev djup och han blödde från vänster öra. Blodet rann ned för halsen och färgade t-tröjan. Kroppen lades i bilen. Han körde tillbaka fyra–på skogsbilvägen innan han drog ut kroppen och lade den på höger sida från länsvägen sett med huvudet uppåt i färdriktningen. Han lämnade kvar Yenon ryggsäck och plastpåse på platsen. frågade om berättelsen som hade lämnat vid förhöret innehöll någon form av medveten av- vikelse och i sådant fall vilken del som var det. I och urlastningen i bilen, jag skulle inte vilja kalla det för en avvikelse men det är... av skilda skäl har lite svårare för att redogöra för det exakta händelseförloppet. berättade också att uppgiften om Ölsta i det förra förhöret var en avvikelse från hans sida. berättade att han hade läst om fallet i . återkom till hur långt på skogsbil- vägen som hade kört. vidhöll att han hade kört tre–med den döda kroppen innan den dumpades. påminde om att han tidigare hade dragit en parallell till hur långt han hade kört när de var i i . beskrev till slut att hade kört sammanlagt en kilometer i . ändrade sig därefter och sade att det i kroppen kändes som att han hade kört en lika lång sträcka i det här fallet. Yenon hade varit klädd i en beige t-tröja med en kamel- färgad tröja utanpå och kakifärgade jeans. På Yenon packning låg en grönblå poplinjacka. Framsidan på tröjan missfärgades av blodet och det blev en mörk fläck på byxorna i lårhöjd. Han rörde vid Yenon ena ankel, smalben och nyckelben när denne var död. Yenon hade hår upp till och runt naveln men inte något hår på bröstet. Även Yenon handled hade varit behårad. frågade hur han kunde komma åt att känna på Yenon kropp med tanke på att han var påklädd och frå- gade om Yenon till exempel hade haft någon livrem vilket trodde sig minnas. ställde sedan frågor om hur långt hade kommit i minnesprocessen och om det fanns mer inom honom som kunde värkas fram. berättade att han efter händelsen hade åkt hem till och att han kom dit vid åtta–nio . Han hade återvänt till platsen dagen därpå och då hade Yenon ansikte varit förändrat, det hade vridits och det hade växt ut lite skägg- stubb. När förhöret avslutades delgavs misstanke om mordet på . Under förhöret fick peka ut resvägen på en karta och kommenterade då bland annat de olika ortsnamnen. upprättades en promemoria av vilken det framgår att hade ringt upp och berättat att han och medbrottslingen hade tagit ut kroppen från bilen och stjälpt av kroppen som hamnade på sidan. Han hade ut- delat ett karateslag mot vänstra sidan av hals. Slaget träffade mot nyckelbenet och axeln. Vid förhöret närvarade även överåklagaren . berättade att ett slagsmål hade utbrutit längre upp på skogsbilvägen. Yenon hade för- sökt springa därifrån men hade fångats in, fallit och slagit i höger axel. Han slog Yenon med domkraften i magen så att denne föll ihop. Medgärningsmannen reste upp Yenon . Han slog ett karateslag mot Yenon vänstra sida av axeln/nyckelbenet. Medgärningsmannen hämtade en röd domkraft med spröt från bilen. Han svingade domkraften mot Yenon huvud och denne dog. Det syntes på huvudet var han hade träffat med domkraften och det blödde från Yenon öra. De hämtade en filt från bilen och lade Yenon på den. De lade filten och kroppen i baksätet och körde en bit på skogsbilvägen. De drog ut Yenon ur bilen med hjälp av filten och kroppen lämna- des där den hamnade, med ansiktet vänt ut mot vägen med vänster sida uppåt. Yenon packning lämnades vid kroppen. En grön anteckningsbok åkte ur packningen och hamnade bredvid kroppen. De återvände till och träffade MS . Han åter- vände till fyndplatsen och såg att kroppen hade förändrats. Han såg också att Yenon hade en skjorta på sig, vilket han inte hade sett tidigare. Det utdelades bara ett slag mot Yenon huvud och det var med domkraften. frågade om medgärningsmannen hade utdelat några slag mot ryggsidan. bekräftade att medgärningsmannen hade slagit Yenon på ryggen mot njurarna. Inga stenar hade använts. frågade om han hade använt någon kniv mot Yenon vilket denne förnekade. Åkla- garen frågade då om någon kniv hade använts efter att Yenon hade dödats vilket inte kunde minnas. ställde därefter frågan om något annat tillhygge än dom- kraften hade använts mot Yenon vilket besva- rade nekande. Angående Yenon behåring berättade att han hade varit svagt behårad på bröstet, mera hårig på magen och relativt kraftigt behårad på armarna ut på handlederna. Han hade känt på Yenon mage med händerna. ställde upprepade frågor om var Yenon packning hade tagit vägen. vidhöll att den hade lämnats kvar på platsen. Till slut upplyste om att packningen inte hade återfunnits och att den hade eftersökts i stor omfattning. Enligt fanns det då bara två alternativ. Antingen hade eller medgärningsmannen tagit packningen eller så hade någon annan kommit och tagit den. menade att självklart måste ha en uppfattning om var pack- ningen hade tagit vägen och sade att om berättade det skulle utredningsvägen kortas ned. Åklagaren frågade om det var MA som var medgärningsmannen. ville inte besvara den frågan. I förhör berättade att skälet till besöket i var att han och medgärningsmannen hade besökt hans bror den aktuella dagen. På vägen till gjorde de ett uppehåll i Ölsta. Varken , medgärningsmannen eller Yenon åt någon mat . Det var troligen . frågade varför han nu ändrade den tidigare uppgiften om att hän- delsen hade inträffat mitt . svarade inte på frågan men berättade att det hade blivit mer skador i Yenon ansikte än vad han tidigare hade uppgett. Ansiktet var illa till- tygat med flera sår och blödningar. Medgärningsmannen slog Yenon mot hakan och näsan med knytnävarna samt använde ett till- hygge mot pannan, strax ovanför ögonbrynet. Ögonbrynet hade blött mycket. Därefter ville att skulle ställa frågor rörande medgärningsmannen. Han ville att skulle nämna fyra olika, valfria, namn varefter skulle svara ja eller nej på frågan om det var medgärningsmannen. Efter att ha svarat nej på två namnförslag svarade han ”det ligger nära till hand ja” när nämnde MA:s namn. Han bekräftade att medgärningsmannen var MA och beskrev därefter återigen hän- delseförloppet på skogsbilvägen. MA hade tagit upp en sten eller järnbit som han hade slagit mot Yenon panna. Detta skedde före dödande slag med domkraften mot huvudet. MA utdelade några hårda spar- kar mot kroppen när den låg på marken. Yenon packning hade följt med tillbaka till . MA lade packningen i förråd. Det var möjligt att han därefter tog packningen till Ölsta. I packningen, som han inte var intresserad av, fanns kamerautrustning med ett band där det stod på. associerade Yenon armbandsklocka till en Camelklocka. Yenon hade en allt för varm stickad tröja på sig. hölls ett förhör där inledn- ingsvis berättade att han numera trodde att händelsen hade ägt rum i mitten av . lämnade därefter en ny be- rättelse om hur de hade träffat Yenon . Han berättade att de hade ställt bilen på långtidsparkeringen i och tagit pendel- tåget till . Tanken var att de skulle resa vidare till Söder- tälje med pendeltåg. De kom till – tio. fick de syn på Yenon inne på centralen. De såg hur han löste en biljett till och följde efter honom på pendeltåget. På perrongen i tog de kontakt med honom och erbjöd honom skjuts. Trots att han följde med fri- villigt, tvingade de med honom under knivhot. De gick på varsin sida om Yenon med varsin kniv. Yenon satte sig i fram- sätet och de band ihop hans händer med skjorttyg. De stannade i Ölsta. Yenon försökte fly men de hann ikapp honom. Det ut- bröt ett slagsmål och Yenon fick en knivskada högt upp på bröstet som gjorde att han blödde rikligt. MA höll fast Yenon medan slog honom mot buken med en kofot och utdelade ett dödande slag med kofoten mot tinningen. Det utdela- des även knytnävsslag mot ansiktet. Yenon hade trillat omkull och slagit i axeln. Kofoten hade MA hämtat i ett uthus på gården. De lyfte in honom på en filt i bilen och körde mot och letade efter en skogsbilväg. De körde upp på skogsbilvägen och lyfte ut kroppen innan de vände bilen. fick ytterligare frågor om vilket våld som hade utdelats mot Yenon och förklarade då att Yenon inte hade dött i Ölsta men att de trodde det när de åkte därifrån. I bilen hörde de ett gurglande ljud från kroppen. De stannade på skogsbil- vägen och lade ned Yenon väldigt nära bilen. Han var med- vetslös. De sparkade på kroppen och slog ett slag mot höger sida av hjässan med ”ett relativt skarpt redskap” varefter Yenon dog. MA tog med sig packningen och lade den i förråd. MA hade varit intresserad av kameror och hade en system- kamera. De besökte inte den aktuella dagen. Av en promemoria daterad framgår att ringde upp efter förhöret och berättade att bilen som hade an- vänts vid tillfället var hans . skrev ett brev till som finns med i förundersökningsprotokollet under avsnittet med förhören med . Det är i huvudsak en skriftlig redogörelse över det som han hade berättat i det förra förhöret. Utöver vad som framgår av det förhöret skrev bland annat följande. Anledningen till att de skulle åka till var att han skulle visa MA ett gömsle. På plats i Ölsta sprang MA till vedboden och hämtade en kofot som han räckte . Han svingade kofoten i luften och Yenon föll omkull. Yenon försökte fly men de hann upp honom och stampade med kraft mot hans mage. Den tidigare uppgiften om att han hade använt ett verktyg mot Yenon mage var fel. Yenon tröjor var blodiga eftersom kniven hade använts mot hans MA sparkade mot den liggande kroppen. De körde iväg. Vid hittade de en skogsbilväg som de svängde in på. De fortsatte en eller på skogsbilvägen, stannade bilen och lade Yenon på marken bredvid vägen. MA slog ihjäl Yenon med en spade i bakhuvudet. Vid förhöret närvarade inte . Skötaren närvarade som förhörsvittne. Förhöret in- leddes med att ville att skulle be- rätta mer om gömslet i som han hade beskrivit i brevet till . uppgav att gömslet fortfarande fanns kvar och att det gick att göra fynd där. Han ville inte berätta vilka fall gömslet hade anknytning till. Han berättade att Yenon hade haft åtminstone tre plast- eller papperskassar i händerna på perrongen i och den övriga packningen på ryggen. ställde sedan frågor utifrån uppgifterna i brevet till och förklarade att Yenon föll när han svingade kofoten mot honom, inte för att han träffade, utan för att han försökte ducka undan. Han stampade Yenon i buken en gång och sedan några fler gånger när han hade hamnat på rygg. MA utdelade det dödande slaget på den plats som Yenon lämnades. Slaget utdelades rakt uppifrån och ned med ett föremål som fanns antingen i packningen eller i bilen. Föremålet hade ett lädermaterial som först knäppte upp. Skaftet var kort och av trä och föremålet var som en campingyxa. Han var rädd för att huvudet skulle delas av slaget som orsakade en längsgående djup skada uppe på hjässan. Packningen bar de båda ned i förråd innan de åkte till MS. Därefter tog MA hand om packningen. upprättade en promemoria av vilken framgår att den dagen hade hörts i ett annat ärende och då uppgett att Yenon packning kunde ha lämnats i ett förvaringsutrymme i MS:s bostad, till exempel i garaget. upprättades en promemoria av vilken det framgår att hade lämnat ett meddelande per telefon till om att de direkt efter att de dödat Yenon i Rörshyttan hade åkt till och träffat MS, som hade haft hand om hundar. genomfördes en vallning i bil i området kring fyndplatsen. Avsikten med vallningen var, enligt en kortfattad pro- memoria från vallningen, att skulle peka ut brotts- platsen. Något sammanfattande protokoll från vallningen har inte återfunnits i förundersökningsmaterialet och det finns inte någon fullständig redogörelse för vilka som närvarade. Av dokumenta- tionen framgår dock att bland annat även och närvarade. Vallningen videodokumenterades och en redigerad version visades sedan för tingsrätten. Vi har haft till- gång till både den oredigerade och den redigerade vallningsfilmen. Av promemorian framgår att agerade i enlighet med sitt reaktionsmönster och att han påtalade att det var aktuell skogsbilväg som de kom till. Under en promenad på skogsbilvägen agerade ånyo enligt sitt reaktionsmönster genom ”skyggande rörelser med huvudet” i höjd med det vägavsnitt där kroppen hade anträffats. visade var kroppen hade lämnats (vilket var motsatt sida i jämförelse med var den hade hittats). Efter vallningen upplyste om att han hade pekat ut rätt plats i höjdled men att han hade placerat kroppen på fel sida om skogsvägen. Den redigerade videofilmen inleddes med att en speakerröst berättade att hade anvisat skogsbilvägen och inne på skogsbilvägen anvisat vilken väg de skulle välja vid en trevägs- korsning och slutligen pekat ut brottsplatsen. Den första sekvensen i filmen visade de stillastående vallningsfordonen vid uppfarten till skogsbilvägen. Därefter sade ”vi bör titta här”. Vad som föranlett bilarna att stanna framgår inte. Efter en kortare sträcka på skogsbilvägen sade vid trevägskors- ningen: ”Vänster. pekar att vi ska köra vänster här”. Efter ytterligare körsträcka sade ”gör du något tecken?”. är inte filmad på sådant sätt att det går att se om han pekade eller gjorde några andra tecken. Vid en promenad längs skogsbilvägen konstaterade att de hade gått för långt och ville vända och gå tillbaka i riktning mot länsvägen. pekade sedan ut platsen. Platsen var markerad med gula, långa plastband fastknutna i ett mindre träd. Speakerrösten uppgav att plastbanden som syntes vid den utpekade platsen var uppsatta av markägaren. uppgav att han var säker på att han pekade ut rätt sida av vägen. På den oredigerade vallningsfilmen filmas hur fordonen körs längs länsvägen. Precis innan avtagsvägen till skogsbilvägen är det ett avbrott i filmen i . När bild och ljud återkommer hörs säga ”ska vi köra upp den här vägen?” var- efter säger ”vi bör titta här”. kom- mentar var det som inledde den redigerade filmen, det vill säga den filmen som tingsrätten fick se. Om hade tagit något annat initiativ till att köra upp på skogsbilvägen framgår således inte av någon inspelning. reak- tioner som beskrivs i promemorian syns inte på videofilmen. skrev i en promemoria att vid en vallning i ett annat ärende upp- gett att han tagit en kniv från Yenon packning som var större än en morakniv med ljust handtag, en slidkniv. genomfördes en rekonstruktion i Ölsta och Rörshyttan. I förundersökningsprotokollet finns det en utskrift från ljudupptagningen från rekonstruktionen och ett protokoll med fotografier från vallningen upprättat av . Det saknas en fullständig redogörelse för vilka som närvarade vid re- konstruktionen men det framgår att bland annat även närvarade. Rekonstruktionen videofilmades men videofilmen sak- nas i förundersökningsmaterialet som gavs in till tingsrätten. Vi har tagit del av videofilmen. I Ölsta berättade hur han hade lossat hand- fängslet och att Yenon då försökte springa iväg, föll och skad- ade axeln. Yenon fick också en knivskada mot halsen eller högt uppe på bröstbenet. MA höll fast Yenon bakifrån när utdelade knytnävslag mot ansiktet. Han fick en våldsam spark i magtrakten och föll. När han låg på rygg stampade honom i magen och utdelade sedan ett slag med en sten mot huvudet. Huvudslaget orsakade en intryckt skålformad skada och det rann blod ur örat. De upplevde att Yenon var död. De bar kroppen mot myren i närheten men orkade bara en bit och bestämde sig i stället för att köra den till och begrava den där. MA hade hämtat en kofot som han lade i bagage- luckan tillsammans med Yenon packning. I bilen började Yenon kräkas, hostade blod och det kom ljud från honom. Yenon hade haft en kamera hängde över axeln i ett brett band när de kom till Ölsta. Den hamnade sedan i bagageluckan. Vallningen fortsatte därefter på skogsbilvägen i Rörshyttan. Bilen stannade i färdriktningen. De tog ut Yenon som restes upp men ramlade ihop igen. Någon slog ett slag som träffade bak- till med en kofot eller en spade. uppgav att han tog på sig det slaget. Yenon dog då. Han kände med handen under tröjorna och förde handen uppåt på magen och bröstet. Det fanns hår på magen och på bröstet. Han kände också på nyckelbenet och fotankeln. Kroppen lades vid sidan av vägen på högra kroppssidan med huvudet mot norr. Han sparkade på kroppen även efter att Yenon hade dött. Han mindes armbandsklockan med ett läder- armband, inte något stålarmband. visade sedan vad han gjorde med kroppen när han återkom . Vid rekonstruktionen lade sig figu- ranten ned på marken. Ska du ta av dej glasögonen för dom ligger där.