sou · H3B35 · 2015-02-06 00:00:00 — 11 § Det allmänna ombudet får överklaga ett beslut av förvaltnings- rätten eller kammarrätten i frågor som avses i 3 och 7 §§ om ombudet inte har fört det allmännas talan i målet. 12 § Om någon har överklagat ett beslut av en förvaltningsrätt eller kammarrätt i frågor som avses i 3 och 7 §§, får även någon annan som har haft rätt att överklaga beslutet ge in ett överklagande, även om den tid för överklagande som gäller för honom eller henne har gått ut. Ett sådant överklagande ska ges in inom från utgången av den tid inom vilken det första överklagandet skulle ha gjorts. Återkallas eller förfaller på annat sätt det första överklagandet, är även det senare överklagandet förfallet. 13 § Om det allmänna ombudet överklagar ett beslut, ska ombudet föra det allmännas talan. I mål som gäller beslut i frågor som avses i 3 och 7 §§ förs det allmännas talan i av det allmänna ombudet. 14 § Det allmänna ombudet får ta över uppgiften att i allmän förvaltningsdomstol föra det allmännas talan i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden som gäller frågor som avses i 3 och 7 §§. Det allmänna ombudet får uppdra åt en tjänsteman vid Tull- verket att företräda det allmänna i allmän förvaltningsdomstol. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också i mål om betalningssäkring. 15 § Det allmänna ombudet får inom den för ombudet gällande tiden för överklagande föra talan i frågor som avses i 3 och 7 §§ till förmån för en enskild part. Ombudet har då samma behörighet som den enskilde. Bestämmelserna i första stycket gäller också i mål om betal- ningssäkring. 16 § I mål som gäller beslut som avses i 3 och 7 §§ får talan inte ändras i annat fall än som anges i 17 och 18 §§. Det ska dock inte anses vara en ändring av talan när klaganden 1.inskränker sin talan, eller 2.åberopar en ny omständighet till stöd för sin talan utan att frågan som ska prövas ändras. 17 § I ett mål som gäller beslut som avses i 3 och 7 §§ får den som överklagat yrka något nytt under förutsättning att någon ny fråga inte tas upp i målet. I mål i förvaltningsrätten får den som överklagat dessutom, inom den tid som gäller för överklagande, ta upp en ny fråga som har samband med den fråga som ska prövas, om förvaltningsrätten finner att frågan utan olägenhet kan prövas i målet. 18 § I ett mål om beslut om tull får den som överklagat ta upp en fråga om tulltillägg som har föranletts av den fråga som är föremål för prövning, om domstolen anser att tulltilläggsfrågan utan olägen- het kan prövas i målet. 19 § Om domstolen i ett fall som avses i 17 § andra stycket och 18 § inte prövar den nya frågan, får domstolen överlämna frågan till för prövning. 20 § Om det finns flera frågor i ett mål som gäller beslut som avses i 3 och 7 §§, får domstolen besluta särskilt i någon av frågorna trots att handläggningen av övriga frågor inte är klar. 21 § Om det är lämpligt med hänsyn till utredningen i ett mål som gäller beslut som avses i 3 och 7 §§, får domstolen besluta särskilt om 1.en eller flera omständigheter som var för sig har omedelbar betydelse för utgången i målet, eller 2.hur en uppkommen fråga, som främst har betydelse för rätts- tillämpningen, ska bedömas vid avgörandet av målet. Domstolen bestämmer om beslutet ska få överklagas direkt eller först i samband med domstolens beslut i själva målet. Om domstolen bestämmer att ett särskilt beslut får överklagas direkt, får domstolen besluta att målet i övrigt ska vila till dess att det särskilda beslutet har fått laga kraft. 22 § Förvaltningsrätt och kammarrätt ska hålla muntlig förhandling i ett mål om tulltillägg eller förseningsavgift om en enskild begär det. Muntlig förhandling behöver dock inte hållas, om avgift inte kommer att tas ut. 23 § Om talan om betalningsskyldighet enligt 59 kap. 13 § skatte- förfarandelagen (2011:1244) har väckts genom ansökan mot en företrädare för en juridisk person, ska vad som sägs i detta kapitel om skattskyldig, klagande, enskild, part eller motpart även gälla företrädaren. 24 § Frågor om bevissäkring prövas av den förvaltningsrätt inom vars domkrets beslut om bevissäkring ska verkställas eller har verk- ställts. 25 § Frågor om betalningssäkring prövas av den förvaltningsrätt som är behörig enligt 46 kap. 19 § skatteförfarandelagen (2011:1244) eller den förvaltningsrätt som är behörig att pröva ett överklagande av beslut om den tull, skatt, ränta eller avgift som betalningssäkringen gäller. Åtgärder vid nöd eller olycka 1 § Den som på grund av nöd eller något annat tvingande skäl undandrar varor eller transportmedel från tullövervakning, ska underrätta om detta. En underrättelse enligt första stycket får göras till Polis- myndigheten i fråga om fordon och luftfartyg och till Kustbevak- ningen i fråga om fartyg. 2 § Om ett transportmedel som omfattas av tullövervakning eller medför varor som omfattas av tullövervakning förolyckas, ska den som har någon handling som avser transportmedlet eller varorna genast lämna handlingen till . En handling enligt första stycket får lämnas till Kustbevak- ningen, om transportmedlet är ett fartyg. 3 § Om vid tillämpningen av tullagstiftningen, förord- ning (EG) nr 1889/2005 eller förordning (EU) nr 608/2013 ska underrätta någon om innehållet i en handling eller om något annat, får det ske genom delgivning. Delgivning bör användas bara om det är påkallat med hänsyn till omständigheterna. 4 § kan förena ett föreläggande med vite 1.när verket med stöd av tullagstiftningen förelägger någon att vidta en åtgärd som behövs för kontrollverksamhet, samt –inte har lämnat uppgift eller handling som krävs enligt tullag- stiftningen, eller –inte har fullgjort sådan skyldighet som föreskrivs i artikel 15.1 iförordning (EU) nr 952/2013 eller i 7 kap. 4, 5, 30 eller 31 §. 5 § Bestämmelserna i 4 § gäller inte om det finns anledning att anta att den som ska föreläggas om vite eller, i förekommande fall, dennes ställföreträdare har begått en gärning som är straffbelagd eller kan leda till tulltillägg och föreläggandet avser utredning av en fråga som har samband med den misstänkta gärningen. 6 § Den som har överträtt ett vitesföreläggande döms inte till an- svar enligt 8 kap. 2 § för en gärning som omfattas av föreläggandet. Tillämpning av skatteförfarandelagen (2011:1244) 7 § I ärenden och mål om tull, skatt som ska betalas till , ränta, tulltillägg och avgift enligt denna lag gäller bestämmelserna i skatteförfarandelagen (2011:1244) om 1.ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning i 43 kap., 68 kap. 2 § och 71 kap. 4 §, samt 2.bevissäkring och betalningssäkring i 3 kap. 8 §, 45 kap. 2–16 §§, 46 kap., 68 kap. 1 och 3 §§ samt 69 och 71 kap. Vid tillämpningen av första stycket ska det som sägs i skatte- förfarandelagen om i stället gälla . Vidare ska det som sägs om i 69 kap. 3 och 11 §§ 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs tullagen (2000:1281). lag om vissa tullbestämmelser Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag finns bestämmelser som kompletterar Europaparla- mentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen7 och de för- ordningar som meddelas med stöd av den förordningen, i fråga om –bindande besked, –varors klassificering, ursprung och tullvärde, –varors tullstatus, och –transitering, särskild användning och förädling av varor Vissa bestämmelser om autonoma åtgärder för militär utrust- ning finns i rådets förordning (EG) nr 150/2003 av om upphävande av importtullar på vissa vapen och militär ut- rustning8. Ytterligare kompletterande bestämmelser finns i lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m. och tullagen (2016:000). 2 § Uttryck som används i denna lag har samma betydelse som i förordning (EU) nr 952/2013 och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen samt tullagen (2016:000). 3 § Bestämmelser om beslut om bindande besked finns i artiklarna 33–37 i förordning (EU) nr 952/2013. 4 § Om vid handläggningen av en ansökan om bindande besked anlitar en särskild sakkunnig, tillämpas 1 kap. 16 § andra och tredje styckena och 2 kap. 21 § tullagen (2016:000). 7EUT L 269, 10.10.2013, s. 1. 8EUT L 25, 30.1.2003, s. 1. Varors klassificering, ursprung och tullvärde 5 § Bestämmelser om varors klassificering, ursprung och tullvärde finns i artiklarna 56–76 i förordning (EU) nr 952/2013. 6 § Om en uppgift i ett ursprungsbevis för förmånsbehandling eller i en ansökan om ett sådant ursprungsbevis behöver kontrolleras ska bestämmelserna i 1 kap. 16 §, 7 kap. 15, 16 och 22–39 §§ samt 10 kap. 4 och 5 §§ tullagen (2016:000) tillämpas. 7 § Bestämmelser om varors tullstatus finns i artiklarna 153–157 i förordning (EU) nr 952/2013. 8 § Oljeprodukter som inte har tullstatus som unionsvara får till- föras sådana märkämnen som avses i 2 kap. 8 § lagen (1994:1776) om skatt på energi. Transitering, särskild användning och förädling av varor 9 § Bestämmelser om transitering, särskild användning och för- av varor finns i artiklarna 226–228, 231–236 och 250–262 i förordning (EU) nr 952/2013. Vissa ytterligare bestämmelser om dessa förfaranden finns i artiklarna 210–225 i den förordningen. Bestämmelser om transitering finns även i konventionen om ett gemensamt transiteringsförfarande9. Bestämmelser om transitering enligt tullkonventionen om internationell transport av gods upptaget i TIR-carnet ()10 finns i tullförordningen (2016:000). 10 § får tillämpa bestämmelserna i artikel 148.6 i för- ordning (EU) nr 952/2013 på varor som transiteras med tillämp- ning av artikel 2.3 b i konventionen om ett gemen- 9Sveriges överenskommelser med främmande makter (SÖ) 1988:6. 10Sveriges överenskommelser med främmande makter (SÖ) 1976:133. samt transiteringsförfarande, när transiteringsdokumentet visar att varorna tidigare exporterats. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (1994:1548) om vissa tullförfaran- den med ekonomisk verkan, m.m. Härigenom föreskrivs följande. 1 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Denna förordning är meddelad med stöd av 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen. Uttryck som används i denna förordning har samma betydelse som i tullagen (2016:000). 2 § Vad som sägs i denna förordning om tull gäller även annan skatt än tull som ska tas ut för varor vid import och som ska betalas till , om inte något annat uttryckligen anges. 3 § ska utföra de uppgifter som en tullmyndighet eller en behörig myndighet har enligt och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fast- ställande av en tullkodex för unionen11 och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen om inget annat sägs i lag eller förordning. 4 § ska fullgöra den informations- och anmälnings- skyldighet till Europeiska kommissionen som framgår av förord- ning (EU) nr 952/2013 och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen. 5 § får överlämna åt annan att förmedla uppgifter i elektroniska dokument som avses i 1 kap. 9 § tullagen (2016:000) till och från . 6 § får meddela föreskrifter om verkställigheten av artik- larna 6–17 i förordning (EU) nr 952/2013. 11 EUT L 269, 10.10.2013, s. 1. 7 § får i ett ombuds tillstånd till förfarandet registrering i deklarantens bokföring medge att en viss angiven huvudmans betalningsanstånd får användas i stället för ombudets, om huvud- mannen lämnat sitt godkännande. Den som är direkt ombud enligt artikel 18.1 i förordning (EU) nr 952/2013 får utnyttja tillståndet enligt första stycket endast om ombudet åtagit sig att fullgöra gäldenärens betalningsskyldighet, utom i de fall då huvudmannens betalningsanstånd används vid för- farandet registrering i deklarantens bokföring efter medgivande enligt första stycket. 8 § får meddela föreskrifter om –de villkor på vilka ett tullombud får tillhandahålla tjänster i , i enlighet med artikel 18.3 i förordning (EU) nr 952/2013, och –verkställigheten av artiklarna 18–21 i den förordningen. Beslut med stöd av tullagstiftningen 9 § Bestämmelser om beslut med stöd av tullagstiftningen finns i artiklarna 22–32 i förordning (EU) nr 952/2013. får meddela föreskrifter om verkställigheten av be- stämmelserna i första stycket. 10 § Bestämmelser om godkänd ekonomisk aktör finns i artiklarna 38–41 i förordning (EU) nr 952/2013. får meddela föreskrifter om verkställigheten av be- stämmelserna i första stycket. Bevarande av uppgifter samt avgifter och kostnader 11 § får meddela föreskrifter om 1.när en tullförrättning inte är avgiftsfri, och Beslutet om avgiftens storlek får träda i kraft tidigast efter det att föreskriften har beslutats. 12 § Förrättningsavgiften ska betalas till . 13 § får meddela föreskrifter om att avgift ska tas ut för ansökan om medgivande enligt 3 kap. 7 § 2 och 6 kap. 7 § 2 tullagen (2016:000), om ansökan avser tillstånd att föra transportmedlet till eller avgå med det från någon annan plats än ett tullkontor eller en annan plats som anvisat eller godkänt. För ansökningsavgiftens storlek m.m. gäller bestämmelserna i 9–14 §§ avgiftsförordningen (1992:191), varvid avgiftsklass 4 tilläm- pas om ansökan avser ett nytt medgivande och avgiftsklass 1 tilläm- pas om ansökan avser ett förnyat medgivande. 14 § Avgift får tas ut för bevis, innefattande uppgifter om im- porterade eller exporterade varor, som utfärdar efter sär- skild begäran. För avgiftens storlek m.m. gäller bestämmelserna i 20–24 §§ avgiftsförordningen (1992:191), varvid avgiftsklass B tillämpas. 15 § Vissa bestämmelser om valutaomräkning finns i artiklarna 53.2 och 54 i förordning (EU) nr 952/2013. får meddela föreskrifter om verkställigheten av be- stämmelserna i första stycket. 2 kap. Tullskuld, skatt och garantier 1 § får fatta sådana beslut som avses i 2 kap. 16 och 25 §§ tullagen (2016:000). 2 § Obetalda avgifter enligt 1 kap. 12–14 §§ ska på begäran av drivas in på det sätt som anges i 2 kap. 20 § tullagen (2016:0000). Bestämmelser om begäran om indrivning m.m. finns i 4–9 §§ indrivningsförordningen (1993:1229). ska uppmanas att betala fordran innan ansökan om indrivning görs framgår av 3 § samma förordning. Indrivning behöver inte begäras för en fordran som understiger , om indrivning inte krävs från allmän synpunkt. 3 § får medge nedsättning av eller befrielse från avgift enligt 1 kap. 12 §, om det finns särskilda skäl. 4 § får meddela föreskrifter om verkställigheten av artiklarna 77–126 i förordning (EU) nr 952/2013. Införsel av varor till Europeiska unionens tullområde 1 § Innan avgör ett ärende om ett tillstånd enligt artikel 148.1 i förordning (EU) nr 952/2013 bör verket i förekommande fall ge hamn- eller flygplatsinnehavare tillfälle att yttra sig. 2 § En anläggning för tillfällig lagring får drivas av . bestämmer den avgift som ska betalas för lagring av en vara vid anläggningen. Avgiften ska börja tillämpas tidigast efter det att den har kungjorts. får besluta att varan ska utgöra säkerhet för avgift enligt andra stycket. 3 § får meddela föreskrifter om verkställigheten av –artiklarna 127–152 i förordning (EU) nr 952/2013, och –3 kap. 2, 5, 6 och 9 §§ tullagen (2016:000). Hänförande av varor till ett tullförfarande och bortskaffande av varor Hänförande av varor till ett tullförfarande 1 § En tillståndshavare får inte anmäla en vara till övergång till fri omsättning med stöd av ett enhetstillstånd om det i det land där varan ska frigöras finns ett särskilt föreskrivet villkor för införsel som inte är uppfyllt eller ett förbud mot införseln. En tillstånds- havare får inte heller anmäla en vara till export eller återexport med stöd av ett enhetstillstånd om det i det land från vilket varan ska föras ut finns ett särskilt föreskrivet villkor för utförsel som inte är uppfyllt eller ett förbud mot utförseln. 2 § Deklaration som avses i 4 kap. 11 § tullagen (2016:000) ska lämnas i ett elektroniskt dokument på det sätt som fast- ställer. Om särskilda skäl föreligger får deklarationen ges in i annan form. får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av 4 kap. 11 § tullagen (2016:000). 3 § Vid överlåtelse av förvaltningsuppgifter enligt 4 kap. 10 § första stycket tullagen (2016:0000) ska ange vilka åtgärder som den utländska myndigheten ges befogenhet att vidta. får meddela ytterligare föreskrifter om förfarandet vid sådan över- låtelse. 4 § En vara som har överlåtits till staten enligt artikel 199 i för- ordning (EU) nr 952/2013 ska säljas så snart det är möjligt. Då gäller bestämmelserna i 4 kap. 15 och 16 §§ tullagen (2016:000). 5 § Kungörandet om en tullauktion ska ske i Post- och och på eller annan lämplig webbplats. Kun- görandet ska ske minst före auktionsdagen, om det inte finns särskilda skäl. Auktionen får även kungöras på annat sätt, om det är lämpligt med hänsyn till egendomens beskaffenhet eller någon annan om- ständighet. 6 § Underrättelse enligt 4 kap. 16 § andra stycket tullagen (2016:000) ska innehålla uppgifter om tid och plats för auktionen och sändas senast före auktionsdagen. Om den som kan antas vara ägare eller ha särskild rätt till varan blir känd först där- efter, ska underrättelse sändas genast. 7 § får meddela föreskrifter om verkställigheten av artiklarna 158–200 i förordning (EU) nr 952/2013. Övergång till fri omsättning, lagring och transitering enligt Övergång till fri omsättning 1 § får meddela föreskrifter om verkställigheten av artik- larna 201–209 i förordning (EU) nr 952/2013. 2 § Bestämmelserna i 3 kap. 2 § andra och tredje styckena tillämpas även i fråga om tullager som innehas av . 3 § fastställer en frizons gränser och var dess infarts- och utfartsställen ska vara belägna. 4 § får meddela föreskrifter om verkställigheten av –artiklarna 237–249 i förordning (EU) nr 952/2013, och –artiklarna 211–225 i den förordningen i den utsträckning be- stämmelserna avser lagring. 5 § Tullkonventionen om internationell transport av gods upptaget i TIR-carnet () gäller i . Grundbestämmelserna i är publicerade i överenskommelser med främmande makter (SÖ) 1976:133. 6 § Frågor om godkännande av fordon eller containrar enligt bilaga 3 eller del II av bilaga 7 till prövas av Aktiebolaget . Aktiebolaget ska ge Tull- verket tillfälle att yttra sig. Detta behövs dock inte i fråga om pröv- ning som avser en förnyelse av tidigare lämnat godkännande. Om det på grund av en olyckshändelse blir nödvändigt att göra en om- lastning till ett fordon eller en container som inte har godkänts, får frågan om medgivande enligt bilaga 1 till till fortsatt transport i fordonet eller containrarna prövas av . 7 § får besluta att en sammanslutning har rätt att utfärda TIR-carneter och uppträda som garant i enlighet med bestämmel- serna i under villkor att sammanslutningen upp- fyller de minimivillkor och minimikrav som anges i bilaga 9, del I till konventionen. får besluta att en person har rätt att använda TIR- carneter i enlighet med bestämmelserna i under villkor att personen uppfyller de minimivillkor och minimikrav som anges i bilaga 9, del II till konventionen. bestämmer det högsta belopp per TIR-carnet som kan krävas av en garanterande sammanslutning på grundval av be- stämmelserna i . 8 § får meddela föreskrifter om verkställigheten av –artiklarna 229 och 230, samt, i tillämpliga delar, artikel 231 i förordning (EU) nr 952/2013, och –5–7 §§. Innan meddelar föreskrifter om godkännande av fordon eller containrar enligt bör Transport- styrelsen ges tillfälle att yttra sig i frågor av betydelse för trafik- säkerheten. Varor som förs ut ur Europeiska unionens tullområde 1 § får meddela föreskrifter om verkställigheten av –artiklarna 263–277 i förordning (EU) nr 952/2013, och –6 kap. 2, 5 och 6 §§ tullagen (2016:000). Kontroll av varor och transportmedel Tullkontroll av varor och transportmedel 1 § får ingå en överenskommelse med ett transportföre- tag om terminalåtkomst till företagets bokningsuppgifter under de förutsättningar som anges i 7 kap. 5 och 6 §§ tullagen (2016:000). Med bokningsuppgifter avses uppgifter som förekommer i sam- band med en bokning av en transport av varor, fordon eller passa- gerare, med de begränsningar avseende passagerare som framgår av 7 kap. 5 § andra stycket tullagen (2016:000). 2 § Ett beslut att begära bokningsuppgifter från ett transport- företag får fattas av –chef, eller –en tjänsteman inom brottsbekämpande verksam- het som förordnats för uppgiften av chefen för verket. Transportföretaget ska underrättas om vilka tulltjänstemän som har behörighet att begära bokningsuppgifter. 3 § chef eller en chefstjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen beslutar om vilka tjänstemän som ska ha be- hörighet att –ta del av bokningsuppgifter som lämnats av ett transport- företag, och –ta del av bokningsuppgifter genom terminalåtkomst. Behörighet ska endast ges till tulltjänstemän som har nödvändig utbildning och som behöver informationen för sina arbetsuppgifter inom brottsbekämpande verksamhet. 4 § Terminalutrustning som ger tillgång till ett trans- portföretags bokningsuppgifter och handlingar med sådana upp- gifter ska hanteras på sådant sätt att obehöriga inte får tillgång till dem. 5 § Information om innehållet i de inhämtade bokningsuppgifterna får lämnas till –andra tulltjänstemän, –andra enheter inom , om uppgiften behövs i brottsbekämpande verksam- het för att klarlägga om brott eller brottslig verksamhet har före- kommit, pågår eller planeras. Information enligt första stycket får också lämnas till en ut- ländsk myndighet eller mellanfolklig organisation, om utlämnandet följer av en konvention som har tillträtt eller en överens- kommelse som har ingått. 6 § ska publicera en förteckning över tullkontoren och andra platser som verket anvisat eller godkänt. Av förteckningen ska framgå –tullkontorens öppettider, –tider när tullförrättning sker utan kostnad för allmänheten, –de villkor som gäller för en viss plats. 7 § får meddela föreskrifter om verkställigheten av –7 kap. 5–21 §§ tullagen (2016:000), och –1–5 §§. 8 § får meddela föreskrifter om lättnader i tullkontrollen i fråga om statsfartyg, fiskefartyg och fritidsfartyg samt även i andra fall, om det kan ske utan att möjligheterna till tullövervak- ning och tullkontroll äventyras. 9 § Bestämmelser om riskhantering finns i artikel 46.4 i förordning (EU) nr 952/2013. får meddela föreskrifter om verkställigheten av be- stämmelserna i första stycket. 10 § Om en begäran enligt 7 kap. 34 § tullagen (2016:000) avser en upptagning, så bestämmer förvaltningsrätten i vilken form eller på vilket sätt upptagningen ska tillhandahållas i målet. Tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter 11 § utser den enhet inom verket som enligt artikel 5.1 i och rådets förordning (EU) nr 608/2013 av om tullens säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter och upphävande av rådets förordning (EG) nr 1383/200312 är behörig att ta emot och behandla ansökningar. Verket ska informera Europeiska kommissionen om den behöriga tullenheten. 12 § När har fått en underrättelse från innehavaren av ett beslut om att ett förfarande har inletts vid behörig domstol för att fastställa om ett intrång har gjorts i en immateriell rättighet, ska verket underrätta domstolen om sitt ingripande beträffande de varor som misstänks göra intrång. 13 § Den domstol som har fått en underrättelse enligt 12 § ska informera om sina beslut i frågan samt om besluten har överklagats eller vunnit laga kraft. Första stycket gäller också den domstol som ska pröva ett överklagande. 14 § får meddela föreskrifter om verkställigheten av 1.artiklarna 13, 19.2 och 26.5 i förordning (EU) nr 608/2013, 2.7 kap. 44 § tredje stycket tullagen (2016:000). Tullkontroll av kontanta medel 15 § Har eller vid genom- förandet av en kontrollåtgärd enligt 20 eller 21 § hittat sådana om- ständigheter som utgör grund för registrering och bearbetning av information enligt och rådets förordning (EG) nr 1889/2005 av om kontroller av kontanta medel som förs in i eller ut ur gemenskapen13, ska dessa uppgifter lämnas ut till . 16 § får meddela föreskrifter om verkställigheten av 7 kap. 46 § tullagen (2016:000). 12EUT L 181, 29.6.2013, s. 15. 13EUT L 309, 25.11.2005, s. 9.