sou · H3B371d2 · 2015-08-04 00:00:00 — För en systematisk uppföljning behövs ett väl fungerande samspel mellan tre nivåer: Individuell uppföljning: På den individuella nivån får den professionelle stöd i att följa om den enskildes situation förändrats från den första kontakten till att den avslutats. Vidare går det att följa om insatser genomförts, slutförts eller om det finns ytterligare behov som behöver tillgodoses. Verksamhetsuppföljning eller lokal uppföljning: När uppgifter från systematisk uppföljning på individuell nivå sammanställs kan det ge kunskap om bl.a. den lokala verksamhetens målgrupper, vilka insatser som används och resultat av dessa insatser. Vidare är det möjligt att få kunskap om huruvida insatserna svarar mot de behov som finns, hur de enskilda uppfattar de insatser som de fått och om verksamheten lever upp till krav och förvänt- ningar på den. Om en verksamhet systematiskt följer upp sina resultat får ledning och politiskt ansvariga större möjlighet att kontrollera hur väl en verksamhet arbetar mot de övergripande målen och med de planer, processer och aktiviteter som ingår i verksamhetens ledningssystem. Genom att verksamheten tydliggörs kan verksamhetens kvalitet utvecklas. Nationell uppföljning: Uppgifter som samlas in genom systematisk uppföljning på individuell nivå kan användas till regionala och nationella register. Det kan handla om eller andra typer av register eller indikatorer. God datakvalitet, en enhetlig terminologi samt en systematisk och enhetlig dokumenta- Styrning med kunskap och systematisk uppföljning tion av dessa data möjliggör att individuppgifter automatiskt kan sammanställas och användas på nationell och regional nivå.5 I detta kapitel behandlas främst frågor om nationell uppföljning och om dess förhållande till verksamhetsuppföljning eller lokal uppfölj- ning. Lokal och nationell uppföljning är beroende av varandra. Det är genom dialog och samspel mellan dessa nivåer som ny kunskap för styrning tas fram. I arbetet med att utveckla en evidensbaserad praktik i har regeringen och Kommuner och Landsting (SKL) utgått från en modell som beskriver förhållandet mellan den lokala och nationella nivån. I modellen samspelar lokal styrning och lokalt stöd med lokal uppföljning och utvärdering i ett förbättringsarbete som ger systematiserad kunskap. Den kunskapen omsätts sedan i en dialog med den nationella nivån. Där tas systematiserad kunskap fram genom nationella uppföljningar och utvärderingar som bygger vidare på och aggregerar lokala uppfölj- ningar och utvärderingar.6 19.3.2Ansvar, underlag och pågående arbete på nationell nivå På nationell nivå har flera uppföljningsuppgifter som berör LVU-området. Till dessa uppgifter hör, enligt 3 § 3 punkten förordningen (2009:1243) med instruktion för , att följa, analysera och rapportera om hälsa, hälso- och sjukvård och socialtjänst genom statistikframställning, uppföljning, utvärdering och epidemiologiska studier. Vidare ska myndigheten bl.a. vaka över verksamheterna när det gäller kvalitet och säkerhet samt den enskildes rättigheter (8 § 1 punkten). ska enligt samma bestämmelse också samordna de statliga insatserna inom socialtjänst och hälso- och sjukvård när det gäller barn och ungdom (8 § 2 punkten). 5Socialstyrelsen (2014f) s. 10 ff. Systematisk uppföljning av detta slag ger inte kunskap om effekter av olika insatser, för det krävs vetenskapliga effektutvärderingar där det kontrolleras för om andra faktorer än insatsen har påverkat resultatet. 6Ds 2014:9 s. 53. Styrning med kunskap och systematisk uppföljning är statistikansvarig myndighet för den officiella statistiken inom området individ- och familjeomsorg. Officiell statistik ska, enligt 3 § lagen (2001:99) om den officiella statistiken, finnas för allmän information, utredningsverksamhet och forskning. Enligt 2 § förordningen (2001:100) om den officiella statistiken är det den statistikansvariga myndigheten som beslutar om statistikens innehåll och omfattning inom sitt statistikområde, om inte något annat följer av ett särskilt beslut av regeringen. statistik grundas på individuppgifter om heldygnsinsatser samt på aggregerade uppgifter om individuellt behovsprövade och beslutade öppenvårdsinsatser. Uppgifterna samlas in från landets samtliga kommuner. De gäller insatser inom vården, inte enskilda metoder och arbetssätt vid t.ex. ett HVB. tar även fram öppna jämförelser om den sociala barn- och ungdomsvården i samverkan med SKL. Genom de öppna jämförelserna kan en kommun eller en stadsdel jämföra sin verksamhet med andra kommuner och stadsdelar utifrån ett antal indikatorer och bakgrundsmått. Jämförelserna kan också göras med läns- och riksgenomsnitt. En indikator är ett mått som används för att mäta och följa upp kvaliteten i verksamheternas strukturer och processer såväl som verksamheternas resultat. De öppna jämförelserna om den sociala barn- och ungdomsvården avser bl.a. handläggning, strukturerad samverkan mellan och andra aktörer, handläggarnas kompetens och uppföljning av resultatet av insatser på verksamhetsnivå. De omfattar även indikatorer om hur kommunerna undersökt och använt föräldrars uppfattning om öppna insatser, familjehem och HVB, samlad plan för familjehemmens kompetens- utveckling och manualbaserade insatser i öppenvård. Tillsammans med har tagit fram öppna jämförelser om placerade barns och ungas skolgång. De öppna jämförelserna avser inte metoder och arbetssätt inom HVB. hade i uppdrag att utveckla och förbättra Barns behov i centrum (BBIC). Den nya versionen ska ge den sociala barn- och ungdomsvården förutsättningar att stärka rättsäkerheten, öka delaktigheten för barn och unga, förenkla arbetet och bidra till systematisk uppföljning. Den som är ansvarig för en verksamhet ska ha ett ledningssystem för systematisk kvalitetsuppföljning. När det gäller systematisk uppföljning har tagit fram variabler och mått på individnivå som kan Styrning med kunskap och systematisk uppföljning användas för individuell uppföljning, eller på gruppnivå för lokal verksamhetsuppföljning. ska statistiken även kunna användas för att följa upp arbetet på nationell nivå, exempelvis genom fler öppna jämförelser. Den nya versionen av BBIC, som system för systematisk uppföljning, förutsätter att fungerande IT- stöd utvecklas.7 Genom samkörningar av information om placerade barn och unga och de vårdregister som myndigheten ansvarar för kan Social- styrelsen beskriva och analysera flera viktiga aspekter på placerade barns och ungas hälsa och tillgång till hälso- och sjukvård. Det gäller bl.a. förekomst av diagnostiserad ohälsa och läkemedels- användning bland barn och unga på HVB. Även samkörningar med andra register är möjliga. har registerstudier varit ett av de viktigaste sätten att öka kunskapen om situationen för barn och unga i samhällets vård – både och efter att vården avslutats.8 En viktig del av uppföljningen av den sociala barn- och ungdomsvården är att fånga upp barns och ungas egna upplevelser av och röster om vården. har i uppdrag av regeringen att tillsammans med () utveckla och prova en modell för att lyssna på barn i familjehem som kan användas för uppföljningar av vården. Uppdraget ska avslutas . redovisade ett regeringsuppdrag om grunddata, indikatorer och uppföljningssystem för vården av barn och unga med psykisk ohälsa som även berör vården för placerade barn och unga.9 BO har utvecklat ett webbaserat uppföljningssystem, 18, med statistik och information som gör det möjligt att följa hur barns levnadsvillkor utvecklas och hur barnets rättigheter tillgodoses i . Den förra regeringens mål för barnrättspolitiken har inom 7Socialstyrelsen (2015a) s. 22 ff. 8Socialstyrelsen(2010) s. 228 ff och Öppna jämförelser av social barn- och ungdomsvård 2014 (/oppnajamforelser/barnochunga). 9Socialstyrelsen (). Styrning med kunskap och systematisk uppföljning ramen för uppföljningssystemet brutits ned i sex områden: ekonomi, hälsa, utbildning, trygghet, delaktighet samt stöd och skydd. Sammanlagt har drygt femtio indikatorer tagits fram på dessa områden. Inom området stöd och skydd finns bl.a. tre indikatorer som gäller barn i samhällsvård: barn i vård med placering utanför det egna hemmet, barn i institutionsvård och återplacerade barn i HVB eller familjehem. Samtliga dessa indika- torer kan visas på nationell nivå och i tabeller där länen jämförs med varandra. Indikatorn barn i vård med placering utanför det egna hemmet kan också visas på kommunnivå. Samtliga uppgifter i 18 om barn i samhällsvård kommer från Socialstyrelens register över insatser för barn och unga.10 Myndigheten för vårdanalys har till uppgift att ur ett patient-, brukar-, och medborgarperspektiv följa upp och analysera verksam- heter och förhållanden inom hälso- och sjukvård, tandvård samt i gränssnittet mellan vård och omsorg. Uppgiften anges i 1 § förordningen (2010:1385) med instruktion för Myndigheten för vårdanalys. Vidare ska myndigheten följa upp och analysera vårdens och omsorgens funktionssätt (2 § 1), kontinuerligt utvärdera sådan information om vården och omsorgen som lämnas till den enskilde i fråga om informationens innehåll, kvalitet, ändamålsenlighet och tillgänglighet (3 § 1) och på regeringens uppdrag bistå med utvärderingar och uppföljningar av beslutade eller genomförda statliga reformer och andra statliga initiativ (3 § 2). Myndigheten för vårdanalys kommer att få ett utvidgat uppdrag som omfattar hela område. Myndigheten kommer också att byta namn till Myndigheten för vård- och omsorgs- analys. För att myndighetens arbete med uppföljning och utvärdering ur ett patient-, brukar- och medborgarperspektiv ska vara oberoende av andra myndigheter kommer den att stå utanför det råd för styrning med kunskap som inrättas.11 10Max18, information på BO:s webbplats (/max18/). 2014/15:1 Utgiftsområde 9 s. 66 och 74 f. Styrning med kunskap och systematisk uppföljning Ett mer avgränsat uppföljningsuppdrag har Statens institutions- styrelse (SiS). Enligt 14 a § LVU ska SiS, såväl under som efter avslutad vård, följa upp verksamhet som bedrivs enligt lagen. Bestämmelsen kompletteras med regler i 2 § förordning (2007:1132) med instruktion för . Där anges att myndigheten särskilt ska svara för bl.a. uppföljning av vårdresultat. SiS publicerar statistik i årliga rapporter om platser på särskilda ungdomshem, intagningar på särskilda ungdomshem, utskrivningar från särskilda ungdomshem och avvikningar från särskilda ung- domshem. Uppgifterna om intagningar omfattar även orsak enligt vad angett i ansökan om plats för en ungdom på ett särskilt ungdomshem, främst om de olika kriterierna i 3 § LVU som inte officiella statistik tar upp. Vidare har SiS uppgifter från inskrivnings- och utskrivningsintervjuer samt uppgifter om de särskilda befogenheterna, medarbetarnas kompetens och vårdavgifter. Inspektionen för vård och omsorg Inspektionen för vård och omsorg () har inga uppgifter som särskilt gäller uppföljning. Genom att, enligt 1 § 1 förordningen (2013:176) med instruktion för Inspektionen för vård och omsorg, svara för tillsyn inom bl.a. hälso- och sjukvård och socialtjänst, kan myndigheten ändå bidra med viktigt underlag för uppföljningar och urskilja förhållanden som behöver följas upp. Det gäller inte minst iakttagelser från frekvenstillsynen av HVB och de samtal som då för med placerade barn och unga. använder också en enkät som barn och unga på HVB kan fylla i. Svaren på den enkäten kan användas för kvantitativa beskrivningar och analyser på nationell nivå. administrerar som innehåller information om de HVB som är verksamma i landet. Arbetet med registret utgår från ett uppdrag i regleringsbrev 2008 att upprätta och revidera en förteckning över hem för vård eller boende. Utgångspunkten för sökning i registret har varit den kommunala socialsekreterarens behov, men registret kan även användas av länsstyrelser, allmänhet, journalister med flera. I HVB- registret kan man bl.a. söka bland parametrar som rör verksam- Styrning med kunskap och systematisk uppföljning hetens inriktning för HVB, typ av verksamhet för HVB, målgrupp (barn, ungdomar, vuxna m.m.), om ett HVB tar emot kvinnor/flickor och/eller män/pojkar, län och driftsform. innehåller ingen information om vilka ungdomar som vårdas på respektive institution. Enligt 7 kap. 1 § socialtjänstförordningen (2001:937, SoF) ska socialnämnden föra en förteckning över de barn som enligt nämndens beslut vistas i familjehem eller efter nämndens medgivande i något annat enskilt hem. Förteckningen ska föras på en särskild blankett. får meddela föreskrifter om den särskilda blanketten. ska ge in en kopia av förteckningen till . ansvarar för den officiella statistiken om dom- stolarnas verksamhet, bl.a. LVU-mål. I denna målkategori går det att se avgjorda mål efter exempelvis innehållet på målens slutliga avgöranden och var målen avgjorts. statistik ger ingen information om olika typer av LVU-ärenden eller om parterna, såsom uppgifter om ålder, kön och medborgarskap. () ansvarar för officiell statistik om offentlig ekonomi, bl.a. Räkenskapssammandrag för kommuner och landsting med uppgifter om HVB-vård för barn och unga, familjehemsvård för barn och unga samt öppna insatser för barn och unga (uppdelat på individuellt behovsprövade öppna insatser och andra öppna insatser). Räkenskapssammandraget skiljer inte mellan vård enligt SoL och vård enligt LVU. ska på nationell nivå följa upp och utvärdera skol- väsendet. ansvarar bl.a. för officiell statistik om för- skola, skola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet. Stati- stiken omfattar uppgifter om betyg, resultat på nationella prov, elever och pedagogisk personal. Statistik från har varit en viktig källa för flera studier som genomförts om skolresultat och skolsituation för barn och unga som är eller har varit i sam- hällsvård. genomför även nationella och internationella studier om skolan. Styrning med kunskap och systematisk uppföljning 19.3.3Verksamhetsuppföljning – ansvar, underlag och pågående arbete föreskrifter och allmänna råd om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete (SOSFS 2011:9 (M och S)) anger grundläggande krav på verksamhetsuppföljning inom LVU-området liksom inom övriga delar av samt inom hälso- och sjuk- vården. Föreskrifterna ska enligt 1 kap. 1 § tillämpas i arbetet med att systematiskt och fortlöpande utveckla och säkra kvaliteten i bl.a. sådan verksamhet som omfattas av 3 kap. 3 § tredje stycket SoL. I sådan verksamhet inkluderas även verksamhet som bedrivs enligt LVU. I föreskrifternas 3 kap. finns regler om ansvar för att det finns ett ledningssystem för verksamheten. Ledningssystemet ska användas för att systematiskt och fortlöpande utveckla och säkra verksamhetens kvalitet. Med stöd av ledningssystemet ska verksamheten planeras, ledas, kontrolleras, följas upp, utvärderas och förbättras. Enligt föreskrifternas 5 kap. 2 § ska egenkontroll göras med den frekvens och i den omfattning som krävs för att säkra verksam- hetens kvalitet. Med egenkontroll avses enligt 2 kap. 1 § syste- matisk uppföljning och utvärdering av den egna verksamheten samt kontroll av att den bedrivs enligt de processer och rutiner som ingår i verksamhetens ledningssystem. I allmänna råd till regeln om egenkontroll rekommenderar att egenkontrollen kan innefatta jämförelser av verksamhetens resultat med uppgifter i nationella och regionala kvalitetsregister enligt 7 kap. patientdatalagen (2008:355), jämförelser av verksamhetens resultat med uppgifter i öppna jämförelser och med resultat för andra verksamheter, jämförelser av verksamhetens nuvarande resultat med tidigare resultat, granskning av journaler, akter och annan dokumentation, undersökning av om det finns förhållningssätt och attityder hos personalen som kan leda till brister i verksamhetens kvalitet, Styrning med kunskap och systematisk uppföljning analys av uppgifter från patientnämnder, och inhämtande av synpunkter från revisorer och intressenter. Utöver de uppgifter som kommunerna rapporterar till statliga myndigheter för officiell statistik, öppna jämförelser m.m. finns det uppgifter i deras ärendehanteringssystem som kan användas för lokal uppföljning. Utvecklingen av BBIC kan bidra till att sådana uppgifter lättare kan användas för uppföljning på lokal nivå och att de i vissa fall kan aggregeras på nationell nivå. Det pågår även andra utvecklingsarbeten inom området. Ett antal kommuner deltar i arbetet med Uppföljning av insatser för Barn och Unga (UBU) som drivs av NUSO (Nationella utvecklingsråd inom Sociala områden). UBU är en strukturerad intervjumetod för samtal mellan social- sekreterare, barn, unga och vårdnadshavare, där frågor om erfaren- heter av vårdinsats ställs i samband med att insatsen avslutas. Utifrån svaren byggs en databas upp som möjliggör för i olika kommuner att utbyta erfarenheter om kvaliteten hos exempelvis olika HVB.12 Nationella organisationer för huvudmän och verksamheter arbetar för att öka möjligheterna till lokal uppföljning och lokala jämförelser. SKL är engagerat i bl.a. utvecklingen av BBIC och i att förbättra kommunernas IT-stöd, vilket är en förutsättning för fortsatt arbete inom området. Svenska Vård har pekat på de möjligheter till uppföljning av HVB-vården som UBU ger.13 19.4Tidigare förslag om förbättrade uppföljningsmöjligheter 19.4.1Generella förslag om socialtjänststatistik och verksamhetsregister har lämnat ett par förslag på förbättrad statistik om den sociala barn- och ungdomsvården. Dessa förslag avser inte direkt tvångsvården. Om de genomförs så förbättras dock 12Lindqvist E (2014) s. 9 och 71; (2015) och ”Uppföljning för barn och unga” (/produkter/dioevidence-ubu/). 13”IT-stöd för BBIC”, information på SKL:s webbplats () och (2015). Styrning med kunskap och systematisk uppföljning möjligheterna att beskriva och analysera den samlade barn- och ungdomsvård där tvångsvården ingår. Det första förslaget gäller utveckling av den officiella statistiken för barn och unga inom , särskilt öppenvården. vill i ett första skede införa en ny variabel, ”skäl till insats”. Det kräver ett klargörande beträffande möjligheten att samla in känsliga personuppgifter i bilagan till förordningen (2001:100) om den officiella statistiken nödvändigt. De uppgifter som behöver samlas in om skäl till insats utgörs av känsliga person- uppgifter om t.ex. ungdomars drogmissbruk, föräldrars omsorgs- svikt, ohälsa eller övergrepp mot barn. I ett senare skede kan det bli aktuellt att även samla in uppgifter om anmälningar och ansök- ningar samt skälen till dem.14 har senare till regeringen lämnat ett förslag om statistik för att följa utvecklingen avseende anmälningar som rör barn och unga. Förslaget innebär att regelverket för insamling av statistiska uppgifter, förordningen (1981:1370) om skyldigheter för socialnämnderna att lämna statistiska uppgifter, ändras så att kommunerna blir skyldiga att lämna vissa aggregerade data till . Uppgifterna föreslås avse antal anmälningar, antal unika individer som anmäls, de anmälda individernas ålder och kön, kategorier av uppgiftslämnare, orsaker till anmälan och antal inledda utredningar. Inhämtandet av uppgifter föreslås ske i samband med den årliga insamlingen av uppgifter till den officiella statistiken om individinsatser inom barn- och ungdomsvård. skulle uppgifterna kunna ingå i den officiella statistiken.15 I båda dessa fall har betonat vikten av att utvecklingsarbetet samordnas med arbetet med BBIC. har också föreslagit att ett nationellt verksamhetsregister ska inrättas. Ett sådant register är, enligt myndigheten, en förutsättning för att det ska vara möjligt att på ett tillförlitligt och effektivt sätt kunna inhämta upp- gifter och redovisa öppna jämförelser på verksamhetsnivå. Social- styrelsen anser att de olika verksamhetsregister som finns hos och inte motsvarar myndighetens behov. Registret behöver beskriva alla utförare av socialtjänst och hemsjukvård, vara 14Socialstyrelsen (2009a) s. 10 ff. 15Socialstyrelsen (2012) s. 34 ff. Styrning med kunskap och systematisk uppföljning strukturerat utifrån hur verksamheterna är organiserade och kontinuerligt uppdateras. Kommuner och andra utförares uppgifts- lämnarbörda skulle också minska avsevärt med ett gemensamt register.16 När det gäller den nuvarande folkbokföringen har pekat på de problem som följer av att barn som föds av asylsökande och papperslösa inte kan identifieras genom person- eller samord- ningsnummer. För dessa barn och unga kan det begränsa möjlig- heterna att få sina rättigheter erkända och uppfyllda enligt barn- konventionen.17 För den befintliga statistiken om insatser innebär det också problem att beskriva omfattningen av bl.a. insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården och vilka som berörs av dem. Möjligheterna att beskriva familjehemsvården för barn och unga är mycket små, trots att vården är omfattande och har stor betydelse för många barns och ungas uppväxtförhållanden under . Det förs ingen statistik över hur många familjehem det finns i . gjordes en grov uppskattning av att det fanns 8 000 aktiva familje- hem. Det finns emellertid en bestämmelse om insamling av upp- gifter om bl.a. familjehem. Enligt 7 kap. 1 § SoF ska socialnämnden föra en förteckning över de barn som, enligt nämndens beslut, vistas i familjehem eller efter nämndens medgivande i något annat enskilt hem. ska ge in en kopia av förteckningen till . har utfärdat föreskrifter med anledning av denna skyldighet, som innehåller en blankett som ska användas. På denna blankett ska, förutom barnets namn och personnummer även familjehemsförälderns namn anges och i vilken kommun hemmet är beläget m.fl. uppgifter lämnas.18 I samband med ett regeringsuppdrag om gränsdragningen mellan olika placeringsformer för barn och unga har efterfrågat uppgifter via dessa förteckningar. 16Socialstyrelsen (2015e) s. 20. 17Socialstyrelsen (2010) s. 7, 14 och 286. 18SOU 2014:3 s. 221. Styrning med kunskap och systematisk uppföljning uppdraget konstaterade att det inte gått att få in uppgifter från av kommunerna, trots påminnelser. föreslog mot den bakgrunden att frågan om ett nationellt familjehems- och jourhemsregister ska utredas. Social- styrelsen anser att det finns ett behov av att kunna följa utveck- lingen kontinuerligt, t.ex. beträffande antalet familje- och jourhem i landet, hur många barn och unga som finns i större sådana hem, lagrum för beslut, vistelsetider, utvecklingen av konsulentstödd verksamhet m.m. Införandet av ett register skulle innebära en utvidgning och utveckling av arbetet med förteckningarna över familjehemsplacerade barn. Insamlandet av uppgifter till registret kan, enligt Social- styrelsens bedömning, ske i samband med och med samma teknik som vid den årliga inrapporteringen om insatser för barn och unga inom . Därigenom kommer insamlandet av uppgifter om familje- och jourhem in i ett naturligt sammanhang. Utöver de uppgifter som redan ska lämnas genom förteckningarna skulle en utvidgad insamling kunna omfatta uppgifter om t.ex. familjehems- och jourhemsföräldrar med personnummer, ungdomar 18–placerade i familjehem, information om placerade barn och ungdomar är syskon, barn och ungdomar i jourhem, konsulentstödda familjehem, och ensamkommande asylsökande barn och ungdomar. bedömer att ett familje- och jourhemshemsregister av detta slag skulle kunna användas som underlag för tillsyn, utred- ningar, forskning och annan kunskapsutveckling inom området barn- och ungdomsvård. En utredning bör väga användnings- områden och nyttan av ett register mot frågor om uppgiftslämnar- börda och kostnader. Etiska överväganden måste göras rörande ett nationellt register över familje- och jourhemsföräldrar och definitioner av begrepp m.m. måste ses över. Vidare måste gällande regelverk anpassas till en utvidgad insamling och inrättandet av ett Styrning med kunskap och systematisk uppföljning Ytterligare en fråga är vilken myndighet som ska ansvara för insamling och registret i övrigt.19