sou · H3B371 · 2015-08-04 00:00:00 — 2. rättens beslut om vård enligt 5 kap. inte kan avvaktas med hänsyn till risken för barnets eller den unges hälsa eller utveckling eller till att den fortsatta utredningen allvarligt kan försvåras eller vidare åtgärder hindras. 2 § Om socialnämndens beslut om omhändertagande inte kan av- vaktas, får nämndens ordförande eller någon annan ledamot som nämnden har förordnat besluta om omhändertagande. Beslutet ska anmälas vid nämndens nästa sammanträde. 3 § När socialnämnden har ansökt om vård med stöd av 5 kap., får även rätten besluta att barnet eller den unge ska om- händertas. 4 § Ett beslut om omhändertagande ska ange om om- händertagandet grundas på sådana omständigheter som avses i 5 kap. 2 eller 3 § eller om det grundas på bestämmelserna i båda dessa paragrafer. 5 § Vården ska anses påbörjad när barnet eller den unge har place- rats utanför sitt eget hem. 6 § beslutat om omhändertagande, ska beslutet underställas förvaltningsrätten utan dröjsmål och sen- ast inom från den dag då beslutet fattades. Därvid ska beslutet och handlingarna i ärendet tillställas rätten. 7 § Förvaltningsrätten ska pröva beslutet så snart det kan ske. Om det inte finns synnerliga hinder, ska prövningen ske inom från den dag då beslutet kom in till rätten. 8 § beslutat om omhändertagande efter det att nämnden har ansökt om vård med stöd av 5 kap., ska beslutet underställas den rätt som prövar frågan om vård. Därvid gäller bestämmelserna i 6 och 7 §§. 9 § Om förvaltningsrätten fastställer ett beslut om om- händertagande, ska socialnämnden från den dag då omhändertagandet verkställdes ansöka hos förvaltningsrätten om att barnet eller den unge ska beredas vård med stöd av 5 kap. Förvaltningsrätten får medge förlängning av , om ytter- ligare utredning eller någon annan särskild omständighet gör det nödvändigt. 10 § Ett omhändertagande upphör 1.om socialnämndens beslut om omhändertagande inte har underställts förvaltningsrätten inom den tid som föreskrivs 2.om ansökan om vård enligt 5 kap. inte har gjorts inom den tid som anges i 9 § och inte heller förlängning av tiden har begärts, eller 3.när rätten avgör frågan om vård. 11 § Om det inte längre finns skäl för ett omhändertagande, ska socialnämnden besluta att detta genast ska upphöra. Ett sådant beslut får meddelas också av den rätt som prövar en fråga om vård med stöd av lagen. 12 § Ett beslut om omhändertagande får inte verkstäl- las om barnet eller den unge är häktad. 13 § får besluta att den som är omedel- bart ska omhändertas om förutsättningarna i artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upp- hävande av förordning (EG) nr 1347/2000 (II-för- ordningen), är uppfyllda. Ett beslut enligt första stycket ska underställas förvaltningsrät- ten. Därvid gäller bestämmelserna i 6 och 7 §§. 14 § Om det inte längre finns skäl för ett omhändertagande enligt 13 §, ska socialnämnden besluta att det genast ska upphöra. Ett omhändertagande enligt 13 § upphör även när en behörig domstol i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen har prövat målet i sak. ska hålla sig underrättad om handläggningen av målet i sak i den behöriga domstolen. Vårdens innehåll och utformning 15 § För vårdens innehåll och utformning gäller bestämmelserna i socialtjänstlagen (2001:453) och bestämmelserna i 2, 3, 6 och 13 kap. denna lag. 1 § I 6 kap. 7 § 4 socialtjänstlagen (2001:453) finns bestämmelser om att socialnämnden ska lämna vårdnadshavarna och föräldrarna råd, stöd och annan hjälp som de behöver. När ett barn vårdas enligt 5 kap. 2 § denna lag ska social- nämnden aktivt erbjuda vårdnadshavarna stöd som kan bidra till att de blir delaktiga i vården av barnet och utvecklas i sitt föräldraskap. 9 kap. ansvar att följa och ompröva vården 1 § ska minst en gång var sjätte månad pröva om ett beslut enligt 4 kap. 1, 2 eller 3 § fortfarande behövs. Prövning enligt första stycket ska ske första gången för socialnämndens beslut. Vård utanför det egna hemmet 2 § ska noga följa vården av den som får vård utan- för det egna hemmet. ska följa vården främst genom 1.regelbundna personliga besök i det hem där barnet eller den unge vistas, 2.enskilda samtal med barnet eller den unge, 3.samtal med den eller dem som tagit emot barnet eller den unge i sitt hem, och 4.samtal med vårdnadshavarna eller god man enligt lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn. ska särskilt uppmärksamma barnets eller den unges hälsa, utveckling, sociala beteende, skolgång samt relationer till anhöriga och andra närstående. 3 § Har barnet beretts vård med stöd av 5 kap. 2 §, ska barnets sär- skilda socialsekreterare som avses i 6 kap. 7 c § socialtjänstlagen (2001:453), minst en gång var sjätte månad rapportera till social- nämnden om hur barnets behov tillgodoses, hur vårdnadshavarnas förhållanden utvecklar sig och, om vården ska fortsätta, hur den bör inriktas och utformas. 4 § Har barnet eller den unge beretts vård med stöd av 5 kap. 3 §, ska socialnämnden för verkställighet av vårdbeslutet pröva om vården ska upphöra. Denna fråga ska där- efter prövas fortlöpande från senaste prövning. 1 § När barnet har varit placerat i samma familjehem från det att placeringen verkställdes, ska socialnämnden särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vård- naden enligt 6 kap. 8 § . Därefter ska frågan över- vägas i samband med rapporteringen enligt 9 kap. 3 §. Vid övervägande enligt första stycket ska särskilt beaktas –barnets och familjehemsföräldrarnas inställning till en vård- nadsöverflyttning, –barnets relation till familjehemsföräldrarna och deras förmåga att tillgodose barnets behov av en trygg och god uppväxt, samt –familjehemsföräldrarnas inställning till och förmåga att till- godose barnets behov av kontakt med föräldrar och andra när- stående. 1 § När vård med stöd av denna lag inte längre behövs, ska social- nämnden besluta att vården ska upphöra. Öppna insatser som har beslutats med stöd av 4 kap. 1 § och vård utanför det egna hemmet som har beslutats med stöd av 5 kap. 2 § ska upphöra senast när barnet fyller . Öppna insatser som har beslutats med stöd av 4 kap. 2 eller 3 § och vård utanför det egna hemmet som har beslutats med stöd av 5 kap. 3 § ska upphöra senast när den unge fyller . 2 § Vid prövning av om vård i familjehem som har beslutats med stöd av 5 kap. 2 § ska upphöra, ska barnets bästa vara avgörande. Vid bedömningen ska det fästas särskilt avseende vid –barnets inställning, –om barnet sedan låg ålder eller vårdats i familje- hemmet, –barnets umgänge med och relation till vårdnadshavarna, och –om barnet har en nära relation till familjehemsföräldrarna och en god förankring i sin sociala miljö. 3 § Den eller de som har vårdnaden om ett barn och barn som har fyllt , får begära att vård utanför det egna hemmet ska upphöra. En begäran från en vårdnadshavare om att vård som har beslutats med stöd av 5 kap. 2 § ska upphöra behöver inte prövas av socialnämnden om frågan om vård har prövats av nämnden eller rätten . 4 § När vård enligt 5 kap. ska upphöra ska nämnden noga förbereda barnets återförening med den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne. För att kunna genomföra en återförening utifrån barnets behov får socialnämnden begära att verkställigheten av rättens beslut om att vården ska upphöra ska senareläggas. Flyttningsförbud eller tills vidare 1 § Förvaltningsrätten får efter ansökan av socialnämnden eller tills vidare förbjuda den som har vårdnaden om ett barn att ta denne från ett hem som avses i 6 kap. 6 § första stycket social- tjänstlagen (2001:453) om det finns en påtaglig risk för att barnets hälsa eller utveckling skadas om han eller hon skiljs från hemmet (flyttningsförbud). 2 § Ansökan om flyttningsförbud görs av den socialnämnd som har lämnat medgivande enligt 6 kap. 6 § socialtjänstlagen (2001:453) att ta emot barnet eller den unge i ett enskilt hem. 3 § ska minst en gång överväga om ett flyttningsförbud fortfarande behövs. När ett flyttningsförbud inte längre behövs, ska socialnämnden besluta att förbudet ska upphöra. 4 § får besluta om tillfälligt flyttningsförbud, om 1.det är sannolikt att ett flyttningsförbud behövs, och 2.rättens beslut om flyttningsförbud inte kan avvaktas med hänsyn till risken för barnets eller den unges hälsa eller utveckling. 5 § Beslut om tillfälligt flyttningsförbud fattas av den socialnämnd som har lämnat medgivande enligt 6 kap. 6 § socialtjänstlagen (2001:453) att ta emot barnet eller den unge i ett enskilt hem. Om socialnämndens beslut om tillfälligt flyttningsförbud inte kan avvaktas, får nämndens ordförande eller någon annan ledamot som nämnden har förordnat besluta om ett sådant förbud. Beslutet ska anmälas vid nämndens nästa sammanträde. 6 § När socialnämnden har ansökt om flyttningsförbud, får även rätten besluta om ett tillfälligt flyttningsförbud. 7 § beslutat om tillfälligt flyttningsförbud, ska beslutet underställas förvaltningsrätten utan dröjsmål och senast inom från den dag då beslutet fattades. Därvid ska beslutet och handlingarna i ärendet tillställas rätten. Förvaltningsrätten ska pröva beslutet så snart det kan ske. Om det inte finns synnerliga hinder ska prövningen ske inom från den dag då beslutet kom in till rätten. 8 § Om förvaltningsrätten fastställer ett beslut om tillfälligt flytt- ningsförbud, ska socialnämnden för förvaltningsrättens beslut ansöka om flyttningsförbud. 9 § Ett tillfälligt flyttningsförbud upphör 1.om socialnämndens beslut om tillfälligt flyttningsförbud inte har underställts förvaltningsrätten inom den tid som föreskrivs i 7 §, 2.om ansökan om flyttningsförbud inte har gjorts inom den tid som anges i 8 §, eller 3.när rätten avgör frågan om flyttningsförbud. 10 § Om det inte längre finns skäl för ett tillfälligt flyttningsför- bud, ska socialnämnden besluta att detta genast ska upphöra. Ett sådant beslut får meddelas också av den rätt som prövar en fråga om flyttningsförbud. 11 § Om det är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med ett flyttningsförbud eller ett tillfälligt flyttningsförbud får social- nämnden besluta hur barnets umgänge ska utövas med vårdnads- havare och med föräldrar som har umgängesrätt reglerad genom dom eller beslut av domstol eller genom avtal. Särskilda ungdomshem och skyddsåtgärder 1 § För vård av barn och unga som på någon grund som anges i 5 kap. 3 § behöver stå under särskilt noggrann tillsyn ska det finnas särskilda ungdomshem. Om socialnämnden har beslutat att barnet eller den unge ska vistas i ett hem som avses i första stycket ska Statens institutions- styrelse anvisa plats i ett sådant hem. 2 § Om det är nödvändigt av hänsyn till barnets eller den unges särskilda förhållanden eller för att genomföra vården eller upprätt- hålla tryggheten och säkerheten vid hemmet, får ett särskilt ung- domshem besluta om sådana skyddsåtgärder som anges i detta kapitel. Endast de skyddsåtgärder som anges i detta kapitel är tillåtna. 3 § Skyddsåtgärder enligt 5–16, 18 och 20 detta kapitel får vidtas endast om de står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Är mindre ingripande åtgärder tillräckliga, ska de användas. Skyddsåtgärder får bara användas om nyttan av åtgärden klart överväger det intrång och de skaderisker åtgärden kan innebära. De får inte användas som någon form av bestraffning. Förbud mot berusningsmedel m.m. 4 § Den som vårdas vid ett särskilt ungdomshem får inte inneha narkotika, alkoholhaltiga drycker, andra berusningsmedel, sådana medel som avses i lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dop- ningsmedel eller sådana varor som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor eller injektionssprutor, kanyler eller andra föremål som är särskilt ägnade att användas för miss- bruk av eller annan befattning med narkotika. Barnet eller den unge får inte heller inneha någon annan egen- dom som kan skada honom eller henne själv eller någon annan, försvåra vården av honom eller henne eller äventyra säkerheten vid hemmet. Om sådan egendom påträffas, ska den omhändertas. Förstörande eller försäljning av egendom 5 § Har narkotika, alkoholhaltiga drycker, andra berusningsmedel, sådana medel som avses i lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller sådana varor som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor omhändertagits eller har sådan egendom påträffats inom ett särskilt ungdomshem utan att det finns någon känd ägare till egendomen, ska Statens institu- tionsstyrelse låta förstöra eller försälja egendomen enligt bestäm- melserna om beslagtagen egendom i 2 § första stycket 1 lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. Belopp som har erhållits vid försäljning tillfaller staten. Detsamma ska gälla i fråga om injektionssprutor, kanyler och andra föremål som är särskilt ägnade att användas för missbruk av eller annan befattning med narkotika. 6 § Om det behövs, får barnet eller den unge kroppsvisiteras eller ytligt kroppsbesiktigas, vid ankomst till hemmet, för kontroll av att barnet eller den unge inte bär på sig något som han eller hon enligt 4 § detta kapitel inte får inneha. Detsamma gäller om det under vistelsen i hemmet uppkommer misstanke att sådan egendom ska påträffas hos honom eller henne. En kroppsvisitation eller en ytlig kroppsbesiktning ska genom- föras i närvaro av en annan person än den som genomför kontrol- len, om inte barnet eller den unge undanber sig det. All den hänsyn som omständigheterna medger ska iakttas vid kroppsvisitation och ytlig kroppsbesiktning. Barnet eller den unge ska tillfrågas om han eller hon önskar att någon viss person genomför eller närvarar vid kroppsvisitationen eller den ytliga kroppsbesiktningen. Om det inte föreligger sär- skilda skäl ska barnets eller den unges önskemål tillmötesgås. 7 § Om det under vistelsen i hemmet uppkommer misstanke att barnet eller den unge innehar något som han eller hon inte får in- neha enligt 4 § detta kapitel, får barnets eller den unges bostadsrum eller andra slutna förvaringsställen som barnet eller den unge dis- ponerar visiteras (rumsvisitation). En rumsvisitation ska genomföras i närvaro av en annan person än den som genomför kontrollen. All den hänsyn som omständig- heterna medger ska iakttas vid en rumsvisitation. Barnet eller den unge ska erbjudas att närvara vid en rumsvisitation. Om särskilda skäl föreligger ska dock en rumsvisitation kunna genomföras även om barnet eller den unge inte är närvarande. 8 § För att upprätthålla tryggheten och säkerheten vid ett särskilt ungdomshem får skyddsvisitation för eftersökande av egendom som kan skada barnet eller den unge själv eller någon annan, för- svåra vården av honom eller henne eller äventyra säkerheten vid hemmet, genomföras. ska för varje enskild institution be- sluta i vilka situationer sådana visitationer får verkställas. Sådana beslut ska anmälas till Inspektionen för vård och omsorg. 9 § Den som vårdas vid ett särskilt ungdomshem på någon grund som anges i 5 kap. 3 § får hindras att lämna hemmet och även i öv- rigt underkastas den begränsning av rörelsefriheten som är nöd- vändig för att vården ska kunna genomföras. Barnets eller den unges rörelsefrihet får också begränsas när det behövs av hänsyn till säkerheten för andra boende eller för personalen. 10 § Den som vårdas vid ett särskilt ungdomshem på någon grund som anges i 5 kap. 3 § får beredas vård vid en enhet inom hemmet som är låsbar eller på annat sätt inrättad för särskilt noggrann till- syn, om det är nödvändigt 1.med hänsyn till barnets eller den unges, övriga boendes eller personalens säkerhet, 2.för att förhindra att barnet eller den unge avviker, eller 3.för att i övrigt genomföra vården. 11 § Barnet eller den unge får vårdas vid en låsbar enhet i följd. Om särskilda behandlingsskäl föranleder det, får dock vården vid enheten pågå , förutsatt att någon av de förutsättningar som anges i 10 § fortfarande föreligger och att barnet eller den unge ges möjlighet till vistelse i öppnare former eller utanför hemmet. En fråga om vård vid en låsbar enhet ska prövas fortlöpande. Provtagning för kontroll av berusningsmedel m.m. 12 § Den som vårdas vid ett särskilt ungdomshem på någon grund som anges i 5 kap. 3 § är vid behov skyldig att, om inte annat motive- ras av medicinska eller liknande skäl, vid ankomst till hemmet lämna blod-, urin-, utandnings-, saliv- eller svettprov för kontroll av om han eller hon är påverkad av narkotika, alkoholhaltiga drycker, andra be- rusningsmedel, sådant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Detsamma gäller om det under vistelsen i hemmet kan misstän- kas att han eller hon är påverkad av något sådant medel eller någon sådan vara. Begränsningar i rätten att ta emot besök 13 § Den som vårdas vid ett särskilt ungdomshem har rätt att ta emot besök samt vistas utanför hemmet i den utsträckning som lämpligen kan ske. Barn och unga som vårdas på någon grund som anges i 5 kap. 3 § får dock begränsas i sin rätt att ta emot besök, om det behövs med hänsyn till barnets eller den unges behov av vård, hans eller hennes säkerhet eller övriga boendes säkerhet. Ett sådant beslut gäller i . När det inte längre finns förutsättningar för beslutet ska det upphöra. I lagen (1996:981) om besöksinskränkningar vid viss tvångsvård finns bestämmelser om besök på vårdinstitutioner enligt denna lag. Begränsningar i rätten att kommunicera med andra 14 § Den som vårdas vid ett särskilt ungdomshem har rätt att an- vända elektroniska kommunikationstjänster. Barn och unga som vårdas på någon grund som anges i 5 kap. 3 § får dock begränsas i sin rätt att använda elektroniska kommunikationstjänster, om det behövs med hänsyn till barnets eller den unges behov av vård, hans eller hennes säkerhet eller övriga boendes säkerhet. Ett sådant beslut gäller i . När det inte längre finns förutsättningar för beslutet ska det upphöra. Den tekniska utrustning som möjliggör användning av elektro- niska kommunikationstjänster får omhändertas be- slutet gäller. Omhändertagen utrustning ska återlämnas till barnet eller den unge senast när beslutet om begränsning upphör att gälla. 15 § Den som vårdas vid ett särskilt ungdomshem på någon grund som anges i 5 kap. 3 § får underkastas övervakning av sina brev och andra försändelser om det behövs med hänsyn till säkerheten vid hemmet eller till barnets eller den unges särskilda förhållanden. För detta ändamål får öppna och ta del av försändelser som kommer till eller sänds från barnet eller den unge. Om en ankommande försändelse innehåller egendom som barnet eller den unge inte får inneha enligt 4 § detta kapitel, ska egendomen omhändertas. Brev mellan barnet eller den unge och en svensk myndighet eller advokat eller hans eller hennes offentliga biträde ska vidarebe- fordras utan föregående granskning. 16 § Den som vårdas vid ett särskilt ungdomshem på någon grund som anges i 5 kap. 3 § får avskiljas i ett rum med öppen dörr, om det är nödvändigt på grund av att barnet eller den unge uppträder våldsamt eller är så påverkad av berusningsmedel att vården av honom eller henne försvåras eller hans eller hennes säkerhet, övriga boendes eller personalens säkerhet äventyras. Personal ska finnas närvarande i rummet under hela den tids- period som avskiljningen pågår. 17 § Barnet eller den unge får hållas avskild i ett rum med öppen dörr i högst . Genom ett nytt beslut får tiden förlängas med . Om det därefter finns särskilda skäl får ett nytt beslut om förlängning med fattas. En sammanhängande avskiljning med öppen dörr får som längst pågå i . 18 § Om förutsättningarna för avskiljning i ett rum med öppen dörr är uppfyllda och det behövs med hänsyn till barnets eller den unges säkerhet eller med hänsyn till säkerheten för övriga boende eller för personalen, får barnet eller den unge avskiljas i ett rum med låst dörr. Barnet eller den unge ska avskiljningen varar stå under fortlöpande uppsikt av personalen och ha möjlighet att själv tillkalla personal. En läkare eller sjuksköterska ska skyndsamt yttra sig om en av- skiljning med låst dörr. Om läkaren eller sjuksköterskan begär det ska avskiljningen genast avbrytas. 19 § Barnet eller den unge får avskiljas i ett rum med låst dörr i högst . Genom ett nytt beslut får tiden förlängas med . Om det därefter finns särskilda skäl får ett beslut om av- skiljning med öppen dörr fattas. En sammanhängande avskiljning med låst dörr får som längst pågå i . En sammanhängande avskiljning med låst och öppen dörr får som längst pågå i . 20 § Den som vårdas vid ett särskilt ungdomshem på någon grund som anges i 5 kap. 3 § får hindras från att träffa andra boende om det är nödvändigt med hänsyn till 1.barnets eller den unges särskilda behov av vård, eller 2.hans eller hennes säkerhet eller övriga boendes säkerhet. Vård i enskildhet ska vara individuellt anpassad efter barnets eller den unges särskilda behov. En fråga om vård i enskildhet ska prövas fortlöpande och alltid omprövas från senaste prövning. 21 § Den som vårdas vid en låsbar enhet enligt 10 § detta kapitel ska under vistelsen ges möjlighet att vistas utomhus, ägna sig åt fysisk aktivitet eller annan fritidssysselsättning. 22 § Beslut om vistelse utanför hemmet för den som vårdas vid ett särskilt ungdomshem på någon grund som anges i 5 kap. 3 § ska avse en på förhand bestämd tid, dock högst . 23 § Barnet eller den unge ska erbjudas ett uppföljande samtal efter ett verkställt beslut om 1.kroppsvisitation och ytlig kroppsbesiktning enligt 6 §, 2.rumsvisitation enligt 7 §, 3.avskiljning i ett rum med öppen dörr enligt 16 §, och 4.avskiljning i ett rum med låst dörr enligt 18 §. Under samtalet ska barnet eller den unge få information om vad som var anledningen till att skyddsåtgärden behövde tillgripas och ges möjlighet att tala om hur han eller hon uppfattar att skyddsåt- gärden hade kunnat undvikas. Underrättelse till Inspektionen för vård och omsorg 24 § Inspektionen för vård och omsorg ska underrättas om beslut om 1.kroppsvisitation och ytlig kroppsbesiktning enligt 6 §, 2.rumsvisitation enligt 7 §, 3.vård vid låsbar enhet enligt 10 §, 4.provtagning för kontroll av berusningsmedel m.m. enligt 12 §, 5.begränsningar av rätten att ta emot besök enligt 13 §, 6.begränsningar av rätten att använda elektroniska kommunika- tionstjänster enligt 14 §, 7.avskiljning i ett rum med öppen dörr enligt 16 §, 8.avskiljning i ett rum med låst dörr enligt 18 §, och 9.vård i enskildhet enligt 20 §. Tillgång till hälso- och sjukvård 25 § Får någon som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och är verksam vid ett särskilt ungdomshem kännedom om att barnet eller den unge har en sådan smittsam sjukdom som enligt 1 kap. 3 § andra stycket smittskyddslagen (2004:168) utgör allmänfarlig sjuk- dom, ska underrättas, om det inte står klart att det inte finns risk för smittspridning. 26 § Om barnet eller den unge behöver sjukhusvård under vård- tiden, ska han eller hon ges tillfälle till sådan vård. Verksamhetschefen för den vårdenhet där barnet eller den unge vistas ska se till att socialnämnden eller genast underrättas, om att barnet eller den unge önskar lämna eller redan har lämnat vårdenheten. Verksamhetschefen ska besluta att barnet eller den unge ska hindras från att lämna vårdenheten som behövs för att säkerställa att han eller hon kan föras över till ett särskilt ung- domshem. 27 § ska följa upp verksamheten enligt denna lag. Uppföljningen ska omfatta tiden såväl under som efter avslutad vård. ska till lämna de uppgifter om enskilda som behöver för att fullgöra den skyldighet som följer av första stycket. Kvalitetssäkringsarbetet som avses i 3 kap. 3 § tredje stycket so- cialtjänstlagen (2001:453) ska särskilt omfatta åtgärder som syftar till att minska behovet av skyddsåtgärder. 28 § Beslut enligt 5–7, 12, 15–19 §§ detta kapitel fattas av .