sou · H3B373 · 2015-08-03 00:00:00 — Bestämmelsen föreskriver bland annat en skyldighet för en utlänning att på begäran till en polisman överlämna pass och andra handlingar som visar att han eller hon har rätt att uppehålla sig i samt att på kallelse från komma till myndigheten och lämna uppgifter. I de allmänna råden i anslutning till 1 § anges att med inre utlänningskontroll avses alla handlingar som syftar till att kontrollera om en utlänning har rätt att uppehålla sig i landet. Därigenom inbegrips inte enbart en uppmaning till utlänningen att visa upp pass eller andra handlingar, utan även till exempel frågor till utlänningen och kontroller i dataregister. I 3 § anges att den inre utlänningskontrollen ska inriktas mot att över- vaka att utlänningar inte vistas eller arbetar här i landet utan att uppfylla föreskrivna villkor och att efterspana utlänningar för vilka det finns ett beslut om avvisning eller utvisning som ska verkställas. Av 4 § följer att kontrollen ska bedrivas över hela det svenska terri- och vara en integrerad del av olika verk- samhetsgrenar. Det bör i sammanhanget uppmärksammas att inre utlänningskontroll enligt 9 kap. 9 § tredje stycket UtlL endast får ske om det finns grundad anledning att anta att utlänningen saknar En ny lag om behandling av personuppgifter… rätt att uppehålla sig här i landet eller om det annars finns särskild anledning till kontroll. Avslutningsvis anges i föreskrifterna, under rubriken , att utöver inre utlänningskontroll bör Polismyn- dighetens uppgift att utreda brott, inklusive brott mot utlännings- lagen, beaktas. Denna arbetsuppgift kan utföras både vid in- och utresa över yttre gräns och i anslutning till inre gräns likväl som på det svenska territoriet i övrigt. En kontroll av en misstänkt person under en förundersökning görs ytterst i syfte att lagföra den miss- tänkte för brottet. Om en kontroll görs eller straffprocessuella tvångsmedel enligt 24–28 kap. används under en förundersökning med anledning av misstanke om brott, är det inte att betrakta som en inre utlänningskontroll och inte heller som per- sonkontroll vid in- och utresa över svensk gräns. Enligt ovan angivna föreskrifter är syftet med den inre utlän- ningskontrollen att kontrollera om en utlänning har rätt att uppe- hålla sig i landet. Den inre utlänningskontrollen kan emellertid också ha ett brottsbekämpande syfte. innebär att de inre gränskontrollerna i princip har avskaffats. Människosmuggling och annan gränsöverskridande brottslighet ska i stället förhindras genom kompensatoriska åtgärder. Med sådana åtgärder avses bland annat den inre utlänningskontrollen (se SOU 2004:110 s. 62). I de ovan angivna föreskrifterna anges i de allmänna råden i anslutning till 4 § att den inre utlänningskontrollen är en viktig kompensa- torisk åtgärd för avskaffandet av gränskontrollen mellan de länder som deltar i det operativa . Av redogörelsen ovan framgår att det även när det gäller den inre utlänningskontrollen är svårt att dra en tydlig gräns mellan den brottsbekämpande verksamheten och utlännings- verksamhet. Den inre utlänningskontrollen innefattar olika typer av verksamhet. genomför personkontroller för att hitta personer som saknar rätt att vistas i landet på grund av att er- forderliga tillstånd enligt utlänningslagen saknas, personer som har begått brott eller personer som håller sig undan verkställighet av avvisnings- eller utvisningsbeslut. utför arbets- platskontroller i samverkan med och ibland även med för att motverka illegalt arbete. Inre utlännings- kontroll sker också till exempel i samband med en trafikkontroll, i samband med ett ingripande eller i samband med en brottsutredning. En ny lag om behandling av personuppgifter… Även den inre utlänningskontrollen kan således ha flera ändamål. Ett är att kontrollera invandringen. Detta sker bland annat genom kontroll av att en utlänning innehar de tillstånd, dvs. visering, uppe- hållstillstånd eller arbetstillstånd, som krävs och efterspaning av utlänningar för vilka det finns ett avvisnings- eller utvisningsbeslut. Sådan verksamhet torde inte utgöra gränsövervakning som innebär polisverksamhet enligt 2 § 2 polislagen. Personuppgiftsbehandling som sker inom denna verksamhet bör i stället regleras av utlännings- datalagen. En annan del av den inre utlänningskontrollen är att före- bygga, förhindra och upptäcka brottslig verksamhet, dvs. brotts- bekämpande verksamhet. Personuppgiftsbehandling som förekommer i sådan verksamhet omfattas av polisdatalagen. En polisinsats kan även innehålla moment av både utlänningskontroll och brottsbe- kämpning. Det medför att de båda lagarna får tillämpas parallellt. utför vidare personuppgiftsbehandling inom verksamhet som avser verkställighet av beslut om förvar, avvisning, utvisning, utlämning eller överföring enligt utlänningslagstiftningen. När är handläggande myndighet enligt utlän- ningslagen får myndigheten fatta beslut om förvar och uppsikt. I gränspolisverksamheten förs en särskild förteckning, s.k. för- varsliggare, över de personer som sitter frihetsberövade till följd av ett förvarsbeslut. En förvarsliggare innehåller olika uppgifter som till exempel namn, medborgarskap och till vilket land ett visst beslut ska verkställas. Men liggaren kan även innehålla känsliga person- uppgifter som exempelvis uppgifter om en persons hälsotillstånd. Syftet med förvarsliggare är bland annat att bevaka olika tidsgränser som kan gälla för förvarsbeslut, ge information om vilket offentligt biträde som har utsetts för den förvarstagne personen eller i övrigt informera om ärendets handläggning (exempelvis om en resa är be- ställd eller om beslutet är överklagat). Ett annat exempel på när själv behandlar och även lämnar ut uppgifter till andra myndigheter är när myndigheten beställer resor för utlänningar, vanligtvis från Kriminalvårdens Natio- nella transportenhet (NTE). NTE (och det företag som NTE upp- handlat för medicinsk vård) informeras då i vissa fall om den en- skildes hälsotillstånd. Informationen syftar till att säkerställa att den enskilde får adekvat medicinsk vård både på resan och efter hemkomsten. I vissa fall kräver även utländska myndigheter att En ny lag om behandling av personuppgifter… informerar om hälsotillståndet hos de personer som ska återvända till ett särskilt land. ovan nämnda åligganden i form av verkställig- het av beslut utgör en del av polismyndighetsverksamheten enligt 2 § 5 polislagen som faller utanför polisdatalagens tillämpningsom- råde. Personuppgiftsbehandling som utförs inom denna verksamhet bör därför regleras av utlänningsdatalagen. Även Säkerhetspolisen utför vissa uppgifter som regleras i utlännings- lagstiftningen. I huvudsak finns bestämmelser härom i utlännings- lagen, lagen om särskild utlänningskontroll och lagen om svenskt medborgarskap. Av 1 kap. 7 § UtlL framgår vilka ärenden som utgör s.k. säker- hetsärenden enligt den lagen. Det är ärenden där Säkerhetspolisen av skäl som rör rikets säkerhet eller som annars har betydelse för allmän säkerhet förordar 1) att en utlänning ska avvisas eller utvisas, 2) att en utlännings ansökan om uppehållstillstånd eller arbetstillstånd ska avslås eller att en utlännings uppehållstillstånd eller arbetstillstånd ska återkallas, 3) att en utlänning inte ska beviljas statusförklaring eller att en utlännings statusförklaring ska återkallas, 4) att en ut- länning inte ska beviljas resedokument eller 5) att en utlännings ansökan om ställning som varaktigt bosatt ska avslås eller att en utlännings ställning som varaktigt bosatt ska återkallas. Av 12 kap. 14 § UtlL följer vidare att Säkerhetspolisen ska verk- ställa beslut om avvisning eller utvisning i säkerhetsärenden. När Säkerhetspolisen fullgör en sådan uppgift är myndigheten handläg- gande myndighet enligt 10 kap. 13 § andra stycket UtlL från det att myndigheten tar emot ett beslut om avvisning eller utvisning för verkställighet till dess beslutet har verkställts. Det innebär att Säker- hetspolisen kan fatta beslut om till exempel omhändertagande av pass enligt 9 kap. 5 § UtlL samt om förvar och uppsikt enligt 10 kap. UtlL. Enligt 14 kap. 11 § UtlL får Säkerhetspolisen vidare överklaga beslut i fråga om avvisning, utvisning, uppehålls- tillstånd, arbetstillstånd, statusförklaring, resedokument, ställning som varaktigt bosatt och förvar i ett säkerhetsärende. En ny lag om behandling av personuppgifter… Säkerhetspolisen kan även fatta andra beslut eller vidta andra åt- gärder enligt utlänningslagen när Säkerhetspolisen leder polisverk- samhet, se 3 § andra stycket polislagen. Säkerhetspolisen får enligt 2 § lagen om särskild utlänningskontroll ta upp frågan om utvisning hos . Säkerhetspolisen är utlänningens motpart om ärendet hamnar hos regeringen efter överklagande. Säkerhetspolisen får även i vissa fall besluta om förvar eller uppsikt samt ansvarar för att verkställa beslut om förvar, av- visning eller utvisning i säkerhetsärenden (8 a §, 9 § och 13 § lagen om särskild utlänningskontroll). Även andra bestämmelser i lagen kan bli tillämpliga för Säkerhetspolisen. När det gäller medborgarskap kan Säkerhetspolisen föreslå att en ansökan om medborgarskap ska avslås av skäl som rör rikets säkerhet eller allmän säkerhet, se 27 § lagen om svenskt medborgar- skap. beslut i ett sådant säkerhetsärende får över- klagas av Säkerhetspolisen. En mycket stor del av den ovan beskrivna verksamheten får enligt utredningens bedömning anses höra till Säkerhetspolisens brotts- bekämpande verksamhet, som regleras av polisdatalagen. Som fram- går av 5 kap 1 § PDL får således personuppgifter behandlas i Säker- hetspolisens brottsbekämpande verksamhet om det behövs för att 1.förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar a) brott mot rikets säkerhet, b) terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, c) brott enligt 3 § lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall eller d) tryckfrihetsbrott och yttrande- frihetsbrott med rasistiska eller främlingsfientliga motiv, 2.utreda eller beivra sådana brott som avses i 1, eller, efter särskilt beslut, annat brott, 3.fullgöra uppgifter i samband med personskydd, 4.fullgöra uppgifter enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627), 5.fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden eller 6.lämna tekniskt biträde till , Ekobrottsmyndig- heten, eller . En ny lag om behandling av personuppgifter… Regleringen i polisdatalagen av primära ändamål för personupp- giftsbehandling skiljer sig mellan och Säkerhets- polisen (se prop. 2014/15:94 s. 83 f.). För Säkerhetspolisens del är uppräkningen av primära ändamål mera detaljerad och omfattar även uppgifter som bara är brottsbekämpande i vid mening. Med brotts- bekämpande verksamhet i polisdatalagen avses som tidigare nämnts sådan verksamhet som syftar till att förebygga, förhindra eller upp- täcka brottslig verksamhet eller till att utreda eller beivra brott. Enligt förarbetena i samband med polisens omorganisation anses all verksamhet hos i någon mening vara brottsbekäm- pande (se prop. 2013/14:110 s 480 f.) Även om de områden där Säkerhetspolisen bedriver verksamhet enligt 3 § polislagen torde omfattas av ändamålsbestämmelserna i 5 kap. PDL anser utredningen att det inte kan uteslutas att Säker- hetspolisen även utför viss verksamhet där något brottsbekämpan- de inslag inte finns. Exempel på sådana situationer kan vara vissa verkställighetsärenden av beslut om avvisning eller utvisning. Den personuppgiftsbehandling som förekommer i samband torde därmed inte regleras polisdatalagen. För dessa fall bör den nya utlänningsdatalagen vara tillämplig. I annat fall skulle personuppgiftslagen bli tillämplig, vilket skulle försvåra behand- lingen av känsliga personuppgifter. I avsnitt 7.15 tar utredningen upp frågan om bland annat Säker- hetspolisens direktåtkomst till personuppgifter. Sammanfattningsvis bör utlänningsdatalagen vara tillämplig vid be- handling av personuppgifter i och Säkerhets- polisens verksamhet som inte är hänförlig till brottsbekämpning och som rör kontroll av utlänningar i samband med inresa och utresa samt kontroll under vistelsen i . Detta överensstämmer med den reglering som gäller . En ny lag om behandling av personuppgifter… 7.3.5Vilken personuppgiftsbehandling faller utanför lagens tillämpningsområde? Viss personuppgiftsbehandling som , utlandsmyn- digheterna, och Säkerhetspolisen utför på utlän- nings- och medborgarskapsområdet regleras av annan lagstiftning. Det gäller bland annat den personuppgiftsbehandling som sker med stöd av lagen (2000:344) om Schengens informationssystem och EU-förordningar. Dessa undantag kommer att utvecklas närmare i avsnitt 7.4. Som beskrivs närmare i avsnitt 7.3.4 faller även Polismyndig- hetens och Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling i den brotts- bekämpande verksamheten utanför den föreslagna lagens tillämp- ningsområde. Se vidare även härom i avsnitt 7.4. Vidare bör nämnas att personuppgiftsbehandling i samband med de ovan nämnda myndigheternas interna administration inte bör reg- leras av utlänningsdatalagen. Hos myndigheter finns behov av att behandla uppgifter för rent administrativa ändamål, som inte har samband med något enskilt ärende eller annan sådan verksamhet som avses enligt föregående avsnitt. Det kan röra sig om behandling av personuppgifter om anställda och arbetssökande, men även till exem- pel uppdragstagare eller leverantörer. Enligt utredningens bedöm- ning kräver denna verksamhet ingen särreglering utan personupp- giftslagens bestämmelser ger ett tillräckligt skydd och en tillräcklig möjlighet att behandla personuppgifter på ett ändamålsenligt sätt. En ny lag om behandling av personuppgifter… 7.4Undantag från lagens tillämpningsområde Utredningens förslag: Lagen ska inte tillämpas när personupp- gifter behandlas med stöd av 1.lagen (2000:344) om Schengens informationssystem, 2.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 767/2008 av om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om vise- ringar för kortare vistelse (VIS-förordningen)(1), 3.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex), 4.polisdatalagen (2010:361) eller 5.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 603/2013 av om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av förordning (EU) nr 604/2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat och för när medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter begär jämförelser med Eurodacuppgifter för brottsbekämpande ända- mål, samt om ändring av förordning (EU) nr 1077/2011 om in- rättande av en Europeisk byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (omarbetning). Vid behandling av personuppgifter enligt VIS-förordningen gäller bestämmelserna i 28 och 48 §§ PUL om rättelse m.m. och skade- stånd i den mån inte annat följer av den förordningen. De länder som deltar i har ett gemensamt in- formationssystem, Schengens informationssystem (SIS). I systemet kan ländernas myndigheter lägga in och söka fram uppgifter om personer som är efterlysta eller på annat sätt eftersökta eller som ska nekas inresa i Schengenområdet. SIS II är en ny version av det En ny lag om behandling av personuppgifter… ursprungliga SIS som tog i bruk . SIS II består av en nationell enhet i varje medlemsstat samt en central databas med en teknisk stödfunktion som ser till att de olika nationella enheterna har ett identiskt innehåll. Den svenska enheten av Schengens infor- mationssystem regleras i lagen (2000:344) om Schengens informa- tionssystem och förordningen (2000:836) om Schengens informa- tionssystem. ska med hjälp av automatiserad behandling föra ett register som ska vara den svenska delen av SIS (1 § lagen om Schengens informationssystem). I lagen regleras bland annat bestämmelser om för vilka ändamål uppgifter i registret får behandlas, vilka uppgifter som får registreras och förbud mot registre- ring av känsliga personuppgifter. Syftet med SIS II är att främja samarbete som avser polisära och rättsliga frågor, men också som hjälpmedel för att avgöra om en person ska nekas tillträde till eller uppehållstillstånd i Schengenstaterna (2 §). Den personuppgifts- behandling som utför med stöd av lagen träffas av beskrivningen av utlänningsdatalagens tillämpningsområde. I utlän- ningsdatalagen bör det därför införas en reglering som anger att lagen om Schengens informationssystem har företräde i händelse av en kollision. Det finns vidare ett antal EU-förordningar som reglerar sådan verksamhet som i och för sig motsvarar den verksamhet som faller under utlänningsdatalagens tillämpningsområde. VIS är EU:s gemensamma informationssystem för viseringar. Användningen av VIS regleras i och rådets för- ordning (EG) nr 767/2008 av om informations- systemet för viseringar och utbytet mellan medlemsstaterna av upp- gifter om viseringar för kortare vistelse, (VIS-förordningen)(1). är registeransvarigt och har centralt ansvar för behandling av personuppgifter i VIS enligt artikel 41.4 VIS- förordningen. Sedan införandet av och rådets förordning (EG) nr 810/2009 om inrättande av en gemensam viseringskodex (viseringskodexen) handläggs viseringsansökningar som huvudregel av utlandsmyndigheterna. Även får med stöd av viseringskodexen handlägga vissa viseringsansökningar. De ovan nämnda myndigheternas behandling av personuppgifter i VIS regleras i princip uteslutande genom viseringskodexen och VIS-förordningen. Undantagen behandlas nedan. En ny lag om behandling av personuppgifter… är vidare kontaktmyndighet i frågor som rör EU:s databas för identifiering av fingeravtryck, Eurodac. Syftet med Eurodac är att fastställa vilken medlemsstat som ska vara ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredje- landsmedborgare eller statslös person lämnar in i en medlemsstat. Varje medlemsstat är skyldig att ta fingeravtryck av en person som ansöker om internationellt skydd och som är eller äldre och överföra uppgifterna tillsammans med vissa andra uppgifter till EU:s centrala system. Behandlingen av uppgifter i Eurodacsystemet regleras fram till av Rådets förordning (EG) nr 2725/2000 av om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av och därefter av och rådets förordning (EU) nr 603/2013 av om inrättande av Eurodac för jäm- förelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av förordning (EU) nr 604/2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om inter- nationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat och för när medlems- staternas brottsbekämpande myndigheter begär jämförelser med Eurodacuppgifter för brottsbekämpande ändamål, samt om ändring av förordning (EU) nr 1077/2011 om inrättande av en Europeisk byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom om- rådet frihet, säkerhet och rättvisa (omarbetning). Den behandling av personuppgifter som ovan nämnda myndig- heter utför enligt viseringskodexen, VIS-förordningen och Eurodac- förordningen hade i och för sig kunnat falla inom utlänningsdata- lagens tillämpningsområde. Som framgår av avsnitt 6.5 blir en EU- förordning, när den trätt i kraft, automatiskt en del av medlems- statens nationella rättssystem. Medlemsstaterna får inte vidta några implementeringsåtgärder, utan förordningen ska tillämpas i sin ursprungliga form. De ovan nämnda förordningarnas bestämmelser om behandling av personuppgifter har därför inte införlivats i den nuvarande utlänningsdataförordningen, och får således inte heller införlivas i den nya utlänningsdatalagen. Behandling av personupp- gifter med stöd av förordningarna bör därför, med undantag för vad som anges nedan, inte omfattas av utlänningsdatalagens tillämp- ningsområde. En ny lag om behandling av personuppgifter… Av praxis följer att har företräde fram- för nationell rätt (se avsnitt 6.5). I de fall det finns bestämmelser om personuppgiftsbehandling i en EU-förordning ska dessa be- stämmelser således ha företräde framför bestämmelser i svensk lag eller förordning. Någon uttrycklig bestämmelse om det i utlän- ningsdatalagen krävs egentligen inte. I förtydligande syfte bör dock i lagen uttryckligen anges att personuppgiftsbehandling enligt VIS- förordningen, viseringskodexen och Eurodac-förordningen faller utanför den föreslagna lagens tillämpningsområde. och Säkerhetspolisens personuppgiftsbehand- ling i brottsbekämpande verksamhet regleras av polisdatalagen. Gräns- dragningen mellan brottsbekämpande verksamhet och Polismyndig- hetens och Säkerhetspolisens verksamhet enligt utlännings- och med- borgarskapslagstiftningen behandlas i avsnitt 7.3.4. För att undvika överlappande lagstiftning bör det i utlänningslagen införas en bestäm- melse som tydliggör att behandling av personuppgifter som regleras av polisdatalagen faller utanför utlänningsdatalagens tillämpnings- område. Enligt 15 § andra meningen nuvarande utlänningsdataförordning ska bestämmelserna i 28 § och 48 § PUL om rättelse och skadestånd tillämpas vid behandling av personuppgifter enligt VIS-förordningen i den mån inte något annat följer av den förordningen. Artikel 38.2 i VIS-förordningen reglerar korrigering och radering av uppgifter. Enligt bestämmelsen får var och en begära att oriktiga uppgifter om honom eller henne korrigeras och att uppgifter som har registrerats på olagligt sätt raderas. Denna korrigering eller rade- ring ska utföras utan dröjsmål av den ansvariga medlemsstaten i enlighet med dess författningar. I svensk rätt finns allmänna bestäm- melser om rättelse, blockering och utplåning av personuppgifter i 28 § PUL. Där föreskrivs att den personuppgiftsansvarige är skyl- dig att på begäran av den registrerade rätta, blockera eller utplåna sådana personuppgifter som inte har behandlats i enlighet med personuppgiftslagen eller föreskrifter som har utfärdats med stöd av den lagen. I lagtexten anges inte vilken av de alternativa metoderna rättelse, blockering och utplånande som ska väljas i olika situationer. Av detta följer att det i princip är den som ska göra korrigeringen, dvs. den personuppgiftsansvarige, som själv får välja vilken av metoderna som ska tillämpas i det enskilda fallet (se prop. 1997/98:44 s. 86). I 28 § PUL föreskrivs vidare att den person- En ny lag om behandling av personuppgifter… uppgiftsansvarige ska underrätta tredje man till vilken uppgifterna har lämnats ut om åtgärden, om den registrerade begär det eller då mera betydande skada eller olägenhet för den registrerade skulle kunna undvikas genom en underrättelse. Någon underrättelse be- höver emellertid inte lämnas, om detta visar sig vara omöjligt eller skulle innebära en oproportionerligt stor arbetsinsats. Enligt VIS-förordningens bestämmelser ska korrigering och radering av personuppgifter utföras i enlighet med nationella bestäm- melser. Personuppgiftslagens bestämmelse om rättelse gäller enligt sin ordalydelse endast vid behandling som skett i strid mot person- uppgiftslagen eller föreskrifter som har utfärdats med stöd av den lagen. I utlänningsdatalagen bör därför införas en uttrycklig hänvis- ning till 28 § PUL. Det följer av artikel 33 i VIS-förordningen att de nationella bestämmelserna om skadestånd är tillämpliga när det gäller skade- ståndsanspråk mot en medlemsstat för skada till följd av otillåten behandling eller av något annat handlande som är oförenligt med bestämmelserna i förordningen.