sou · H3B352 · 2015-06-05 00:00:00 — Bredvid henne återfanns träskor, strumpor och en blå nylonbag. Runt hals satt nylonbagens ena hand- tag, avrivet från bagen. Handtaget var gjort till en löpsnara som hade låsts med en enkel knut. Den ena änden hade därefter lagts runt halsen och knutits med tre enkla knutar. Teknisk och rättsmedicinsk undersökning Vid den obduktion som genomfördes fram- kom bland annat att kroppen var klädd i en ljus tröja med blå tvär- ränder och en behå, som var oskadd. Vid halsen fanns ett trasigt halsband. Ett tygband, cirka 2–, var knutet runt halsen. Det fanns könshår på vänster pekfinger och mellan två av den högra handens fingrar. Kroppen var stadd i framskriden för- ruttnelse och saknade stora delar av överkroppens och huvudets mjukdelar. Även de inre organen i brösthålan och bukhålan sakna- des. Kroppen var bättre bevarad från midjehöjd och nedåt. I det högra tinningbenet fanns en frakturlinje, den vänstra kindknotan var lossbruten och överkäken var avskild från resten av kraniet. Det fanns inga skador på halskotpelaren, revbenen eller bröstbenet. Det fanns inte heller några synliga skador i eller omkring de yttre köns- organen. I sammanfattningen av den rättsmedicinska undersökningen från framgår bland annat att det fanns tecken på trubbigt våld med brott i ansiktsskelettet, separation av över- käken och det vänstra kindbenet, avsaknad av ledhuvudena på underkäken, brottlinje i den högra tinningregionen och brott i botten på den högra ögonhålan, och att dödsorsaken inte kunde fastställas med säkerhet eftersom skadorna i ansiktsbenen knappast varit dödliga men att, eftersom en snara var knuten runt halsen, det kunde antas att dödsorsaken var strypning. Den snara som hade runt halsen undersöktes av , studieinspektör vid . Av utlåtan- det, daterat , framgick att snaran var knuten som en löpsnara som hade låsts med en enkel knut. Den ena änden hade därefter lagts runt halsen och knutits med tre enkla knutar, varav de första två bildade en kärringknut. På kropp och tillhörigheter säkrades fingeravtryck och hårstrån. Enligt brottsplatsundersökningen tydde spåren vid platsen och på liket på att hade blivit utsatt för sexuella handlingar. En mycket stor mängd förhör hölls med vittnen, vänner, bekanta och närstående till . Av förhören framgår att bland annat följande iakttagelser hade gjorts vid aktuell tid och plats. En man i en bil hade ropat till sig en ung kvinna, lik , som därefter hade följt med i mannens bil. Flera vittnen hade iakttagit en vinglig bilkörning. Uppgifterna om bilkörningen skilde sig åt i detaljer, men flera hade berättat att bilen var en röd , att föraren var en man som betedde sig märkligt och att passage- raren var en ung kvinna med långt mörkt hår. I en sammanställning över vidtagna utredningsåtgärder upprättad av norsk polis i samband med att åtalet överlämnades till den svenska åklagarmyndigheten, redovisades att utredningen hade lett till att flera grova våldtäkter mot prostituerade i klarades upp. Den man som greps och sedermera dömdes för dessa brott körde vid tiden en röd . Mannen kunde dock inte bindas till mordet på . Av sammanställ- ningen framgår att totalt 322 vittnen hördes . I tiden därefter skedde inga utredningsåtgärder förrän när började berätta om mor- det på . 10.2.2Polisförhör, vallningar och rekonstruktion med hölls elva förhör med . Fyra av dessa är endast medtagna transumt i för- undersökningen. Skälet till det framgår inte och dessa förhör har inte heller återfunnits i de övriga förundersökningsprotokoll som vi har gått igenom. Förhören är nedtecknade i dialogform och omfattar cirka 150 sidor. Såvitt annat inte anges nedan under respektive förhör närva- rade kriminalinspektör , och offentlige försvarare . Beträffande de förhör som medtagits transumt framgår dock inte vilka som närva- rade. Under förundersökningen genomfördes även vallningar i och i trakterna kring mordplatsen samt en rekonstruktion vid och i anslutning till mordplatsen. hölls ett mycket kort förhör med sedan han bett om att få lämna upplysningar till polisen. Vid förhöret närvarade inte . be- rättade att han hade åkt till och fört bort och mördat en kvinna i övre tonåren vid namn . hölls ett förhör med som endast är medtaget transumt i förundersökningsprotokollet. uppgav att han ville vara väldigt försiktig med huruvida han var skyldig till mordet på och sade att det fanns många frågetecken. Han såg en bild, som kanske var en fantasibild, av att han körde in på en skogsväg och passerade en röd byggnad. Kroppen fanns kanske en kilometer därifrån och låg naken på mage i ett område nordost om . Med hjälp av en karta pekade han ut området Kongsvinger, som ligger nordost om . hölls ett förhör med som endast är medtaget transumt i förundersökningsprotokollet. Han berättade bland annat följande. Kroppen, som var avklädd, placera- des ganska nära ett uthus som han passerade på vägen. Han skän- dade kroppen på olika sätt. Kroppen låg i sidled med ryggen åt en liten skogsväg. Han träffade i . hölls ett förhör med som endast är medtaget transumt i förundersökningsprotokollet. fråga hur dödades svarade att om det var samma person de pratade om, så dödades hon genom kraftigt våld mot den bakre delen av huvudet vid ”krönet”. Han kallade detta för den dödliga skadan. fick även andra skador av blessyrkaraktär. När han skulle visa var dessa skador fanns pekade han på hakan, underläppen och mungipan. Mot den högra axeln hade det skett trubbigt våld. Han uppgav sig inte veta om det hade hänt något i bilen eller var dödandet inträffade. Det fanns även skador mot ryggen och benen men inte mot magen. På frågan om det var omfattande skador på benen svarade han att om han vore polis och såg skadorna så skulle han fråga sig varför benen var så pass skadade. Hon dödades på samma plats som hon lämnades. På frågan om det var han pratade om svarade han att det ju också kunde vara någon annan eftersom kunde vara ett namn som massmedialt hade inplanterats i honom. Han hade en väldigt stark minnesbild av att de beskrivna skadorna var de som fanns på kroppen. hölls ett förhör med som endast är medtaget transumt i förundersökningsprotokollet. Han ritade två skisser. Den ena skissen visade var kroppen låg i förhål- lande till . Väderstrecken framgår dock inte av skissen. Den andra skissen visade en avtagsväg rakt västerut från ””. Det tycks som att han nu uppgav att han färdats söderut från . Vid avtagsvägen, som var en skogsbilväg, låg det ett grått uthus på höger sida. Efter en uppförsbacke och en nedförsbacke låg kroppen på höger sida om vägen. Han förknippade detta med och sade att det var henne han tänkte på. Kroppen låg mellan två och in på avtagsvägen. Kroppen låg i en svacka från vägen, där bilen var parkerad. Det fanns ingen bebyggelse i närheten och det grå uthuset låg långt från platsen. närvarade även kriminalkommissarie som förhörsledare tillsammans med . berättade bland annat följande. Av en slump tog kontakt med honom när han satt i en bil i . Han upplevde att hon gjorde en sexuell invit som tände hans vrede och han erbjöd henne skjuts. Hans avsikt var att döda henne. När de var på väg ut ur ville hon att han skulle stanna bilen och gjorde en ansats att öppna dörren. Då uppstod det bråk. ryckte hennes högra hand mot sig och hon blev omtumlad av det. såg han avtagsvägen till höger och åkte in där. Han ritade en skiss över hur det såg ut på platsen. På skissen skrev han ”attack som innebär stor skada i magtrakten”. Därefter var hon någorlunda vid liv tills hon hamnade på den slutgiltiga platsen. Det skedde inget sexuellt. Han vidgick att han sett bilder i media på och berättade att han då hade känt igen henne som den kvinna han tagit livet av. Han delgavs därefter misstanke för mord på . Av en promemoria daterad framgår att ringde till för att inför vallningen få uppgifter om vilka kläder och föremål som kopplade till . berättade att han hade färdats i en röd av -75 eller -modell. hade en ljus handväska som var mer fyrkantig än avlång, cirka 15–och med remmar i sådan längd att man kunde bära väskan i handen och över axeln. Han var säker på att hade en midjekort jacka eller kavaj, men mest troligt en jacka. Han mindes det som att hon hade skor med klack som gjorde henne längre. Minnet av benkläderna var vagt och innehöll även ett minne av att han hade sprättat upp något kring kläderna med kniv. Han berättade att reportern på tidningen och Hör hade skickat en artikel till honom om . berättade bland annat följande. När de parkerat vid platsen sade han åt henne att gå ut. De gick över vägen och in i ett skogsparti. De gick därefter mot det uthus han tidigare hade pratat om. På fråga om det fanns något annat i miljön som han fäst sig vid svarade han nej. På vägen mot uthuset attackerade han henne och hon fick kraftiga slag mot kroppen. I ett skede föll hon på grund av att han hade en kniv framme. Hon blev liggandes svårt skadad. Kniven träffade framför allt på framsidan i bröstpartiet och magpartiet. Hon dog på den plats där han lämnade henne. Han berättade att han särskilt kom ihåg handväskan och och att han höll i . var bred och av läder eller skinn. På fråga vad som hände med sade han att han skulle kunna säga att han band fotlederna med den men att det var en felaktig uppgift. var rädd när han höll i . Han antog att hade hittats vid kroppen och att den hade hamnat som väskan, intill henne. På fråga hur han körde ut från berättade han att han körde mot E18 och svängde höger. Vid en förortsbebyggelse tog han vänster. Från den vägen svängde han höger och därefter så små- ningom höger igen. I media hade han enbart sett namn och ansikts- fotografier av henne. I den artikel han fått från på Se och Hör hade klippt bort vissa partier för att inte riskera att överföra information. genomfördes vallningar och en rekonstruktion i . Vallningen inleddes i bil från mot . Avsikten var att skulle visa fyndplatsen och var han mötte samt lämna kompletterande förhörs- uppgifter. Något sammanfattande protokoll från vallningarna och rekonstruktionen har inte återfunnits i förundersökningsmaterialet och inte heller någon fullständig redogörelse för vilka som när- varade. Av dokumentationen framgår dock att bland annat även , biträdande överåklagare och förundersök- ningsledare, , legitimerad psykolog och psykoterapeut, , offentlige försva- rare, och , professor i psykologi vid universitet, närvarade. Genomförandet dokumenterades genom videoinspelning och ljudupptagning. Vi har haft tillgång till de oredigerade vallnings- filmerna och den redigerade vallnings- och rekonstruktionsfilm som förevisades för tingsrätten vid huvudförhandlingen. Vi har även haft tillgång till merparten av utskrifterna från ljudupptag- ningarna. Av de oredigerade vallningsfilmerna framgår inledningsvis att de färdades på mot . berättade att han i sam- band med mordet på hade passerat en järnväg . passerade de ett ortsnamn som han kände igen och reagerade på och behövde strax därefter stanna till vid en parkeringsficka för att hämta andan. Reaktionen på ortsnamnet är den enda sekvens från vallningen som är med på den redigerade vallningsfilmen. Av den oredigerade vallningsfilmen framgår även att reagerade när de passerade en järnvägsbro. De svängde av vid järnvägsbron och åkte runt i området. Denna sekvens redovisas närmare i redogörelsen för Storvik-ärendet, avsnitt 11.2.2. Därefter körde de ännu , varefter uppgav att han inte kände sig orienterad. Vallningen avbröts strax därefter. genomfördes en vallning i bil med utgångs- punkt från järnvägsstationen i . Av utskriften från ljudupptag- ningen och den oredigerade vallningsfilmen framgår bland annat följande. Syftet med vallningen var att skulle visa var han hade mött . Efter att ha kört runt och återvänt till järnvägsstationen för att börja om, ringade till slut in ett område som intressant. Han nämnde gatorna och Kongens gata, varvid föreslog att de i det området skulle parkera den bil som tagits med för vallningen. Det parkerades därefter en bil av äldre modell, sannolikt en , längs en gata i centrum. Av ett separat protokoll framgår att , och satte sig i bilen som stod parkerad på ”Kirkeveien” [det som avsågs bör ha varit ] och att syftet med det var att underlätta förmåga att minnas. berättade bland annat att han hade parkerat bilen ”på det här viset så att säga”, att han hade suttit i bilen när passerade och att han hade bett henne följa med för att visa vägen till . I den redigerade filmen beskrevs detta med en filmsekvens av en karta med markerad och därefter en filmsekvens som visade den gamla bilen. berättade en speakerröst att hade pekat ut som den plats där han mött . Speakerrösten sade även att den för vallningen med- tagna bilen hade parkerats i korsningen /Prinsens gate efter anvisning av . Om, och i så fall när, lämnade en sådan anvisning framgår inte av materialet. Det kan dock påpekas att denna korsning låg mycket nära en butik som mamma hade antagit att varit på väg till försvinnandet. Härefter beslutade man sig för att åka till den plats där vall- ningen hade avbrutits dagen innan. När de tagit sig dit och sedan kört runt ett tag förklarade att han inte var oriente- gick då ut ur bilen och samtalade med någon. När han återvände berättade han att de skulle vända tillbaka till en korsning där de tidigare hade varit, men att de nu i stället skulle ta till vänster i korsningen ”eftersom du tittade stadigt åt det hållet”. Under färden passerade de vatten, vilket sade var ”ett igenkännande”. När de åkt vidare ett tag konstaterade att de nu var vid en utfart till E18 och sade: ”hade en åsikt om att du borde stanna här i, i den här regionen, om du kan vika av lite grand?” De parkerade vid och stängde av inspelningen. Efter pausen körde de, utan anvis- ningar från , tillbaka samma väg som de kom från. I den redigerade filmen återgavs denna sekvens på det sättet att speakerrösten berättade att hade svårt att orientera sig men att området hade varit föremål för omfattande nybygg- nation av fastigheter och vägnät. Man hade därför valt att i stället utgå från avfarten från E18 vid . Efter att ha lämnat campingen och kört visade att de skulle ta höger in på en mindre väg, vilket de gjorde. Vid denna avfart kan man, när man ser filmen, ana att det står ”Svartskog” på en vägskylt. kom de fram till infarten till Svartskog idrottsplats. avfarten sänkte föraren hastigheten och i höjd med avfarten var farten låg. gjorde en oklar rörelse med handen, varvid frågade om de skulle stanna. De åkte dock en bit till innan ville vända. Han pekade sedan vänster in till Svartskog idrottsplats. Han ledde dem till en plats där de parkerade bilen. Denna sekvens visades i sin helhet på den redigerade filmen. innan visades dock även en sekvens när gjorde ett ”igenkännande” vid vattnet. Denna sekvens är dock tids- mässigt felaktigt inklippt eftersom igenkännandet skedde innan pausen vid campingen. När det gäller anvisning av fyndplatsen och den efterföljande rekonstruktionen har vi enbart haft tillgång till den redigerade vallnings- och rekonstruktionsfilmen samt utskriften från ljudupptagningen. Utskriften från ljudupptagningen omfattar dock händelseförloppet i sin helhet. Av dokumentationen framgår bland annat följande. Efter att ha vandrat runt i terrängen pekade ut en plats som fyndplatsen. Platsen var dock fel. bad då att få prata med och sade: går vi ner där det är, och så kan du be honom beskriva, vi är rimligt nära, nu får någon visa exakt var det är, och här blir det svårt, vi vill veta vad som hände, så hjälper vi till med … Detta uttalande finns dock inte med på den redigerade filmen. En tekniker anvisade därefter rätt plats, som enligt speaker- rösten låg från den plats som hade anvisat. De återvände sedan till parkeringen och kameran zoomade in en gren som hängde ut över vägen och som hade angett var en riktningspil mot fyndplatsen. Vid parkeringen visade i den för vallningen med- tagna bilen på en figurant hur han under färd hade ryckt till sig och senare även slagit hennes huvud mot sätet. Han visade även att han snurrat handtagen till väska runt hennes handleder genom att helt enkelt tvinna handtagen några varv. Därefter demonstrerade han hur han vid Svartskog hade tagit ut ur bilen och slagit hennes huvud mot bilens tak. Sedan hade han fört henne med sig ut i terrängen. Under detta för- lopp var händer enligt hårt fasthållna med hjälp av väskans handtag. Av filmen framgår dock att hand- tagen ideligen lossnade från figurantens handleder. Enligt speakerrösten förflyttade de sig sedan . berättade och visade att han på den platsen hade snurrat loss väskan från händer och med sina händer attackerat ena sidan av hennes huvud. När hon föll fortsatte han att attackera kroppen och blev avsvimmad. Speakerrösten tillade att senare under vallningen uppgett att han på denna plats även hade klätt av på underkroppen, försökt att strypa henne och dessutom fört in ett slätt föremål i hennes slida. Nästa sekvens finns inte med på den redigerade filmen, men av utskriften från ljudupptagningen framgår att berät- tade att han bar till en plats där han slog mot hennes mage. Han tog ett grepp runt halsen med tummarna mot varandra och klämde med våldsam kraft. Effekten blev att hon tömde blåsan och tarmen. Efter den attacken var hon död. Han bar henne sedan till fyndplatsen. I den redigerade filmen återgavs detta på det sättet att speaker- rösten berättade att hade sagt att han slagit i magen och tagit strypgrepp, men att han i ett senare skede förklarade att slaget i magen egentligen var att han skadat i slidan med ett slätt föremål. Speakerrösten redovisade dock inte uppgiften om att dog. bar sedan dockan genom ganska tät sly till den fyndplats som han tidigare hade förevisats. Speakerrösten uppgav att under färden hade demonstrerat hur han med kraft slagit huvud mot trädstammarna men att detta inte tydligt framgick av filmen. Vid fyndplatsen placerade figuranten sittandes med ryggen mot en trädstam och beskrev att han rev mot tröja och övriga kläder samt öppnade byxlinningen. Det skedde också ytterligare våld mot kroppen och mot ansiktet som redan var väldigt skadat. Det var mycket blod på tröjan och byxorna. Han vräkte ner henne på mage, tog ut väskans innehåll och mindes fantasin kring att trä väskhandtaget runt hennes huvud och lyfta upp kroppen genom att hålla i väskan. Han tog därefter kvistar och grenar och täckte över kroppen. Av utskriften från ljudupptagningen framgår att även berättade att ben kändes lealösa och att han inte trodde att det enbart berodde på döden utan misstänkte att det uppstått ett brott på benen och möjligen även på armarna. Denna sekvens finns inte med på den redigerade filmen. berättade att hans främsta minne om kroppens placering var att benen låg runt stammen. På fråga om han tyckte att uppgifterna om klädseln stämde med vad han hade sagt i förhör svarade han att han tyckte att figurantens kläder stämde bättre än dockans. Han tyckte vidare att han hade tömt ut vad han kunde dra sig till minnes beträffande väskan och . När byxlinningen var öppen fanns en tanke att skära av könshår men han trodde inte att det hade skett. Han hade dock haft köns- hår i handen. Vid den tidigare platsen hade han fört in ett slätt före- mål i hennes slida. Han kom inte ihåg om byxorna då var avtagna eller uppknäppta. Han hade även skändat bröst, vilket innebar att han slog mot dem. Härefter tog man en kort paus. När filmningen återupptogs berättade speakerrösten att den väska som hade köpts in till vallningen markant avvek från den som hade haft beträffande kvalitet, hållfasthet och hand- tagens längd. påminde därefter om att han tidigare i förhör hade berättat om och längd och frågade vad han nu kom ihåg. svarade att var väldigt rädd för . Han hade även ett minne av att han hade lossat från väskan men att han inte visste om det var korrekt. På frågan hur det i så fall gick till svarade han att han inte såg det praktiska och att det var en praktisk omöjlighet att använda som han mindes, nämligen att han snärtade henne med den. sade att det inte gick att slita loss , varvid frågade: ”Inte på något sätt?” och ”Skulle det vara ett alternativ att göra på det sättet?”. sade dock att han inte mindes, och med detta avslutades filmen. Av utskriften från ljudupptagningen framgår att därefter även berättade att hans verkliga minnesbild var att han hade använt mot benen. Han ombads visa vad det blev för sorts ”bindning” och uppmanades att visa med sin egen livrem. Vad han gjorde med livremmen framgår inte av utskriften på annat sätt än att han pratade om en enkel knut. Det är ju så, kan ju informera dig om då, när man anträffar den här kroppen så är den avklädd till en viss del, och det tycker jag att du ska berätta i så fall, vilka plagg som finns på och vilka som är avtagna. svarade att det var byxplaggen som var av och att tröjan var sönderriven. Han berättade även att behån var upp- sprättad. Därefter avslutades rekonstruktionen. Av en promemoria daterad framgår att efter avslutad vallning överlämnade en papperslapp till . På papperslappen stod det att han vid den första attacken knöt händer bakom ryggen för att kunna attackera hennes kön. användes första gången i bilen och satt då på väskan. Av en promemoria daterad framgår att ringde och berättade att hade bett henne att vidareförmedla uppgifter till . Hon berättade bland annat följande. skedde en misshandel. På plats 2 togs byxor och trosor av och en attack skedde mot kön genom att ett knivskaft för- des in i hennes slida och anus. Han slet upp från den ena sidan av väskan och drog den runt hennes hals. Han bar henne där- efter ner till slänten och skar av från väskan. Han gjorde en strypattack mot halsen med händerna och använde därefter rem- men för att strypa henne. Han mindes inte om han sedan lossade och lade den på kroppen. ringde till , som bland annat berättade att han knöt runt halsen men att han inte klart kunde minnas om han gjorde en löpsnara eller någon annan knut. berättade väsentligen på samma sätt som framgår av promemorian från . Han trodde att dog när snaran knöts runt halsen. Det var nog en löpsnara han gjorde, men han mindes det inte distinkt. På fråga hur han skulle göra en löpsnara svarade han att han skulle göra en enkel knut och sen trä genom knuten. Han ombads att visa på ett snöre och förhöret avbröts. När förhöret återupptogs hade gjort en löpsnara. berättade att det var en löpsnara med ytterligare en knut så att löp- snaran blev fixerad. På fråga hur var åtsnörd första gången, vid plats 2, sade att den då var hårt virad åtminstone två varv runt halsen. Snaran analyserades senare av vid Norsk Sjöfartsmuseum, se avsnitt 10.2.3. berättade att kläderna på överkroppen inte togs av och att han hade haft lite av hennes könshår i sin hand på plats 3 men att han inte visste om han skurit eller ryckt loss det. Han ri- tade en skiss som utvisade kroppens placering så att kroppen låg på marken med benen mot trädet. Av skissen framgår inte om krop- pen låg på rygg eller på mage. Han berättade att benen låg runt trädet. påminde honom om att han tidigare hade jämfört placering med Yenon . Härefter följer ett citat ur förhöret: SP []: låg ju, som jag minns det i vart fall Yenon på sidan, och det är där jag ställer frågan, i förhållande till det här trädet kan du säga, vilken del av kroppen som vetter emot trädet, om vi har trädet som en central punkt i terrängen. TQ []: Hmm. SP: Ser du detta? TQ: Ja, jag ser fantasibilden och då är fötterna mot trädet. Om det är det du frågar efter? SP: Jag frågar alltså om du skulle… om du utgår ifrån att det här bordet är ett träd som står rakt upp, och så skall du placera den här kroppen som du säger ligger i närheten av den position som Yenon hade, och Yenon låg, kommer du ihåg det? TQ: Han låg så (visar att YL låg på höger sida). SP: På höger sida, det är det som du visar? TQ: Ja. SP: Och vilken sida på hennes kropp är i anslutning i riktning mot trädet, framsidan eller är det… eller är det ryggsidan som är emot.