sou · H3B32 · 2015-01-29 00:00:00 — Förslagen rörande en enhetlig reglering av finansiell rådgivning och investeringsrådgivning innebär att bestämmelserna om investerings- rådgivning i lagen om värdepappersmarknaden ska gälla även för försäkringbolag, försäkringsförmedlare, fondbolag och förvaltare av alternativa investeringsfonder när företaget i fråga tillhandahåller rådgivning till konsumenter. Det innebär visserligen förändrade och i vissa delar skärpta krav, men bör en enhetlig reglering underlätta både för företag som driver olika verksamheter och för koncerner där flera olika företagstyper ingår. 15.3.4Vissa konsekvenser till följd av bestämmelserna om värdepappersmarknadens infrastruktur Flera av reglerna om värdepappersmarknadens infrastruktur åter- finns i den direktverkande förordningen MiFIR. Konsekvenserna av dessa regler följer således av förordningen och inte av utred- ningens förslag; likväl bör här några av dem beröras. De ökade transparenskraven vid handel med finansiella instru- ment kan få positiva effekter för investerare men också försämra förutsättningarna för vissa marknadsaktörer. På en marknad med relativt få aktörer, som den svenska räntemarknaden, kan det bli fråga om transparens inte bara av handeln utan också de facto av enskilda aktörers positioner. Detta kan påverka viljan och möjlig- heten för t.ex. marknadsgaranter att ta större positioner. Resultatet kan bli en sämre marknadslikviditet vilket i sin tur kan få negativa konsekvenser för såväl investerare som emittenter. Vidare kan kravet på att handeln i vissa instrument ska ske på visst sätt komma att innebära minskad likviditet och inte bara en förflyttning från ett handelssätt till ett annat. Avslutningsvis kan nämnas att de förändrade rapporterings- och dokumentationskrav som föreskrivs kommer att innebära vissa anpassningar av befintliga system och rutiner. Den utökade admini- strationen är dock, som nämnts, inte en konsekvens av utredningens förslag, utan en följd av skyldigheterna i den direkt tillämpliga för- ordningen. Utredningens förslag bedöms få konsekvenser för staten primärt genom påverkan på verksamhet i egenskap av behörig myndighet. Det sanktionssystem som utredningen föreslår bedöms även kunna medföra vissa konsekvenser för domstolsväsen- det. Utöver den sedvanliga information om nya regelverk som Finans- inspektionen tillhandahåller bedöms utredningens förslag inte med- föra något behov av några särskilda informationsinsatser från sam- hällets sida. är den myndighet som är behörig myndighet enligt MiFID II och ansvarar därmed för tillsynen över att de lag- regler som följer av direktivet, och även MiFIR, efterlevs. Inspektionen beslutar också om ingripande vid regelöverträdelser antingen direkt eller, såvitt gäller fysiska personer i företagets ledningsorgan, genom sanktionsföreläggande. kommer att behöva anpassa sin tillstånds- och tillsynsverksamhet med anledning av det nya och ändrade regel- verket. Vidare kommer ett genomförande av MiFID II att ge upp- hov till ett visst initialt resursbehov för för föreskriftsarbete samt informationsinsatser. Med hänsyn till att bestämmelserna på nivå II inte är färdigställda har någon uppskatt- ning av förändrat resursbehov och de sammanhängande kostnaderna inte kunnat göras. I vissa avseenden är det fråga om samma slags anpassningar som är nödvändiga också på grund av genomförandet av andra EU-rätts- akter på finansmarknadsområdet. Det gäller bl.a. i fråga om hand- läggning av överträdelseärenden och den föreslagna beslutsordningen avseende fysiska personer i företagens ledningsorgan. I materiellt hän- seende bedöms de förändringar som är en följd av reglerna i MiFID II och MiFIR inte medföra någon större förändring av antalet över- trädelseärenden för . Det kan dock inte uteslutas att ärendehanteringen kan komma att bli mer komplex och resurs- krävande till följd bl.a. av att nya slag av finansiella instrument om- fattas av regleringen. innebär förslaget om ett mer direktiv- nära genomförande av överträdelsekataloger för respektive företag ökad tydlighet och kan möjligen leda till att färre överträd- elser begås. Beträffande den föreslagna regleringen av ersättningar från tredje- part har det från sida anförts att en effekt som kan förutses av förslaget är ett potentiellt alternativt användande av inspektionens tillsynsresurser genom att resurser troligtvis inte skulle behöva läggas på att hantera de problem som provisionsstyrd råd- givning ger upphov till . Förslaget kan således bidra till en effek- tivare tillsyn överlag. Utredningen föreslår att alltjämt ska besluta om ingripanden gentemot de företag som omfattas av tillståndsplikt enligt lagen om värdepappersmarknaden samt mot den som bedrivit verksamhet utan föreskrivet tillstånd och den som inte anmält för- värv eller avyttringar av kvalificerade innehav i ett värdepappers- bolag, en börs eller en svensk clearingorganisation. I fråga om sanktioner mot ansvariga fysiska personer vid över- trädelser från företagets sida, föreslår utredningen att inspektionen ska besluta om ingripande genom att utfärda ett sanktionsföre- läggande. Om föreläggandet inte godkänns inom utsatt tid, har att ansöka hos allmän förvaltningsdomstol om att sanktionen ska beslutas. Ansökan ska i sådana fall göras hos den förvaltningsrätt som är behörig att pröva ett överklagande av Finans- inspektionens beslut om ingripande mot bolaget i fråga (Förvalt- ningsrätten i ). Som påtalats bör sanktionsbefogenheten såvitt avser fysiska personer i företagens ledningsorgan inte tillgripas regelmässigt, utan endast vid överträdelse som bedöms vara av all- varlig art och om den fysiska personen av uppsåt eller grov oakt- samhet har agerat på ett sätt som har föranlett överträdelsen. Hanteringen av de administrativa sanktioner som följer av utred- ningens förslag bedöms inte leda till någon väsentligt ökad belast- ning för förvaltningsdomstolarna. Enligt utredningens bedömning får därmed förslaget om handläggning av sanktionsärenden inte några konsekvenser för domstolar som måste finansieras i särskild ordning. Det nya regelverket medför bl.a. ökad transparens och ökade kon- trollmöjligheter av den finansiella handeln. Därmed torde det också genom allmänprevention ha en viss brottsförebyggande inverkan på bl.a. vissa former av marknadsmissbruk och annan ekonomisk brotts- lighet. Rättsakterna bedöms däremot inte medföra några konsekven- ser på de övriga områden som berörs i 15 § kommittéförordningen. Det finns med andra ord inga uppenbara konsekvenser av betydelse för den kommunala självstyrelsen, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, jämställdheten mellan kvinnor och män eller möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 16.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden 1 § I denna lag finns bestämmelser om värdepappersmarknaden. I 2–9 och 11 kap. finns särskilda bestämmelser om värdepappersrörelse, i 10 kap. om leverantörer av datarapporteringstjänster, i 12–18 kap. om börs- verksamhet m.m. och i 19–21 kap. om clearingverksamhet. I 22–26 kap. finns vissa gemensamma bestämmelser. För sådan clearingverksamhet som avses i 4 c § 1.b gäller endast följande bestämmelser i denna lag: –1 kap. 11 och 12–14 §§ om tystnadsplikt, uppgiftsskyldighet, med- delandeförbud och ansvar, –23 kap. 1 § första och andra styckena, 2 §, 4 § första stycket samt 7, 11, 12 och 14 §§ om tillsyn, –25 kap. 6, 8, 9, 11, 14, 16–18, 20, 21 samt 38–41 §§ om ingripanden, och –26 kap. 1 § om överklagande. Ytterligare bestämmelser om sådan clearingverksamhet som avses i 4 c § 1.b finns i och rådets förordning (EU) nr 648/2012 om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister och lagen (2013:287) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister. Ändringen i andra stycket är en följd av att bestämmelserna om leverantörer av datarapporteringstjänster har införts i 10 kap. och ändringen i tredje stycket beror på strukturen i det nya 25 kap. 2 § För utländska företags verksamhet i gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i denna lag och i och rådets förordning (EU) nr 600/2014 av om marknader för finansiella instru- ment och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012. För filialer till ut- ländska företag gäller i övrigt lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. Av artikel 35.8 följer att förutom kundskyddsreglerna i MiFID II (artiklarna 24, 25, 27 och 28) ska även ett antal artiklar i MiFIR (artiklarna 14–26) gälla för utländska EES-baserade företags verk- samhet i . Det innebär, såvitt gäller MiFID II, att de svenska kundskyddsreglerna gäller för sådana utländska företags verksam- het här i – även de nationella reglerna om ersättningar från tredjepart – som är baserade på artikel 24.12 i MiFID II. För svenska företags verksamhet i andra EES-länder gäller det omvända, dvs. värdmedlemsstatens kundskyddsregler gäller. Detta följer dock inte av denna lag utan av direktivet och reglerna i värdmedlems- staten. Tredjelandsföretag (dvs. utländska icke EES-baserade före- tag) får, liksom tidigare, vara verksamma i efter tillstånd av (4 kap. 4 §). Av artikel 41.2 i MiFID II framgår att även för dessa företag gäller de ovan nämnda bestämmelserna. Därutöver ska de bestämmelser som genomför artiklarna 16–20, 23 och 30–32 i direktivet samt artiklarna 3–13 i förordningen tillämpas på tredjelandsföretagens verksamhet. Hänvisningen till förordningen i förevarande paragraf genomför de delarna av artiklarna 35.8 och 41.2 samt artiklarna 34.1 andra stycket, 35.1 andra stycket och 41.2 andra stycket, om att det inte får ställas ytterligare eller andra krav på utländska företag än vad som följer av direktivet. 3 § I fråga om europabolag och europakooperativ som har ett sådant för- valtningssystem som avses i artiklarna 39–42 i rådets förordning (EG) nr 2157/2001 av om stadga för europabolag eller artik- larna 37–41 i rådets förordning (EG) nr 1435/2003 av om stadga för europeiska kooperativa föreningar (SCE-föreningar) ska det som sägs i följande bestämmelser i denna lag om styrelsen eller dess ledamöter tillämpas på tillsynsorganet eller dess ledamöter: –1 kap. 11 § om tystnadsplikt i fråga om värdepappersbolag, –1 kap. 13 § om meddelandeförbud, –3 kap. 1 § första stycket 5, 12 kap. 2 § 4 och 19 kap. 3 § 4 om led- ningsprövning, –9 kap. 41 § andra stycket 1 och femte stycket om kredit m.m. till styrelseledamot, –23 kap. 11 § om rätt för att sammankalla styr- elsen och närvara vid sådant sammanträde och delta i överläggningarna, samt –25 kap. 8 § första stycket 4 och 6 om rätt för att ingripa mot ett företag som inte uppfyller kraven i 3 kap. 1 § första stycket 5 och 6, 10 kap. 2 § 2, 12 kap. 2 § 4, eller 19 kap. 3 § 4 avseende dess styrelse eller verkställande direktör. Av 16 § andra stycket och 22 § lagen (2004:575) om europabolag samt 21 § andra stycket och 26 § lagen (2006:595) om europakooperativ framgår att de i första stycket angivna bestämmelserna om styrelsen eller dess ledamöter ska tillämpas också på ett europabolags eller ett europa- kooperativs lednings- eller förvaltningsorgan eller dess ledamöter. Ändringarna i första stycket innebär att hänvisningarna till bestäm- melser i 8 kap. ersätts av hänvisningar till motsvarande bestämmelser i 9 kap. Även hänvisningen till 25 kap. om ingripande har justerats med anledning av det nya kapitlets struktur och disposition. Någon ändring i sak är inte avsedd utan ska, liksom tidigare, kunna återkalla ett tillstånd alternativt besluta att en leda- mot eller verkställande direktör inte längre får vara det, om upp- ställda krav på personer i ledningen av företagen inte är uppfyllda. 4 § I denna lag betyder 1. finansiella instrument: överlåtbara värdepapper, penningmarknads- instrument, andelar i företag för kollektiva investeringar, finansiella derivat- instrument och sådana utsläppsrätter som består av enheter som erkänts med avseende på kraven i och rådets direktiv /87/EG av om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv /61/EG, 2. överlåtbara värdepapper: sådana värdepapper utom betalningsmedel som kan bli föremål för handel på kapitalmarknaden, till exempel: a)aktier i aktiebolag och motsvarande andelsrätter i andra typer av företag samt depåbevis för aktier, b)obligationer och andra skuldförbindelser inklusive depåbevis för sådana värdepapper, och c)andra värdepapper som ger rätt att överlåta eller förvärva sådana överlåtbara värdepapper som anges i a och b, eller som resulterar i en kontantavveckling som beräknas utifrån kurser på överlåtbara värde- papper, valutor, räntor eller avkastningar, råvaror eller andra index eller mått, 3.penningmarknadsinstrument: statsskuldväxlar, inlåningsbevis, företags- certifikat och andra instrument som normalt omsätts på penningmark- naden, dock inte betalningsmedel, 4.depåbevis: värdepapper som kan bli föremål för handel på kapital- marknaden och som innebär äganderätt till en icke-etablerad emittents värdepapper som de kan tas upp till handel på en reglerad marknad och handlas oberoende av den icke-etablerade emittentens värdepapper, 5.finansiella derivatinstrument: sådana derivatinstrument som kan hän- föras till någon av följande kategorier: a)optioner, terminskontrakt, swappar, räntesäkringsavtal och varje annat derivatkontrakt som avser värdepapper, valutor, räntor eller avkast- ningar, eller andra derivatinstrument, finansiella index eller finansiella mått som kan avvecklas fysiskt eller kontant, b)optioner, terminskontrakt, swappar, räntesäkringsavtal och varje annat derivatkontrakt som avser råvaror, som måste avvecklas kontant eller kan avvecklas kontant på en av parternas begäran, på grund av ett annat skäl än utebliven betalning eller någon annan händelse som leder till att kontraktet upphör, c)optioner, terminskontrakt, swappar och varje annat derivatkontrakt som avser råvaror som kan avvecklas fysiskt förutsatt att de handlas på en reglerad marknad eller en handelsplattform, d)optioner, terminskontrakt, swappar, terminskontrakt som inte är upptagna till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES (forwards) och varje annat derivatkontrakt som –avser råvaror, –kan avvecklas fysiskt, –inte omnämns i c och som inte är för kommersiella ändamål, och –som anses ha egenskaper som andra derivat avseende finansiella instrument, med utgångspunkt från bland annat om clearing och avveck- ling sker via erkända system för clearing eller om de är föremål för regel- mässig marginalsäkerhetskrav, e)derivatinstrument för överföring av kreditrisk, f)finansiella kontrakt avseende prisdifferenser, g)optioner, terminskontrakt, swappar, räntesäkringsavtal och varje annat derivatkontrakt som avser klimatvariationer, fraktavgifter, utsläpps- rätter eller inflationstakten eller någon annan officiell ekonomisk statistik, som måste avvecklas kontant eller kan avvecklas kontant på en av parternas begäran, på grund av ett annat skäl än utebliven betalning eller någon annan händelse som leder till att kontraktet upphör, samt varje annat derivatkontrakt som –avser tillgångar, rättigheter, skyldigheter, index och åtgärder som inte tidigare omnämnts i denna punkt, och –anses ha egenskaper som andra derivat avseende finansiella instru- ment, med utgångspunkt från bland annat om det handlas på en reglerad marknad eller en handelsplattform, om clearing och avveckling sker via erkända system för clearing eller om de är föremål för regelmässiga margi- nalsäkerhetskrav. Ytterligare bestämmelser om vilka derivatinstrument som omfattas av första stycket 5 d och g finns i artiklarna X och Y i genomförande- förordningen. Ändringarna i paragrafen genomför de ändringar i definitionen av finansiella instrument som MiFID II innebär. I punkten 1 har fond- andelar bytts ut mot direktivets uttryck andelar i företag för kollek- tiva investeringar. Liksom i fondandelar inryms sådana fonder som omfattas av UCITS-direktivet och även andra typer av fonder, t.ex. AIF-fonder och utländska fonder som varken är UCITS- eller AIF-fonder (se prop. 2006/07:115 s. 287). Det är inte fråga om en ändring i sak utan en språklig justering för att åstadkomma ett direktivnära genomförande, se avsnitt 5.2.1. Tillägget avseende ut- släppsrätter i samma punkt innebär dock en ändring i sak och är en utvidgning av tillämpningsområdet, se avsnitt 5.2.1. Utsläppsrätter har tidigare inte inrymts i begreppet finansiella instrument (se prop. 2006/07:115 s. 285) men gör det i och med genomförandet av MiFID II. Den nuvarande definitionen av fondandelar i punkten 4 utgår, och i stället införs en definition av depåbevis, motsvarande artikel 4.1.45. Definitioner av vissa rättsakter 4 a § I denna lag betyder 1.direktivet om marknader för finansiella instrument: Europaparla- mentets och rådets direktiv /65/EU av om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv /92/EG och av direktiv /61/EU, 2.förordningen om marknader för finansiella instrument: Europaparla- mentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 av om marknader för finansiella instrument och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012, 3.genomförandeförordningen: kommissionens förordning (EG) nr X/ZZZZ av den X Y ZZZZ om genomförande av och rådets direktiv /65/EU av om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv /92/EG och av direk- tiv 2011/61/EU, 4.marknadsmissbruksförordningen: och rådets för- ordning (EU) nr 596/2014 av om marknadsmissbruk (mark- nadsmissbruksförordning) och om upphävande av och rådets direktiv /6/EG och kommissionens direktiv /124/EG, 2003/125/EG och 2004/72/EG, och 5.öppenhetsdirektivet: och rådets direktiv /109/EG av om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv /34/EG, senast ändrad genom och rådets direktiv /50/EU. Paragrafen är ny och innehåller definitioner av olika rättsakter. Punkten 1 motsvarar 5 § 7 i dess tidigare lydelse; den är dock uppdaterad till det nu gällande direktivet. Punkten 2 är ny och defini- erar förordningen om marknader för finansiella instrument. Punkten 3 motsvarar 5 § 11 i dess tidigare lydelse. Under utredningens arbete har dock inga nivå II-regler antagits och det har inte av de förslag som funnits att tillgå gått att utläsa vilken rättslig form de kommer att ha eller hur många rättsakter det kommer att vara. Punkten behöver därför justeras senare i lagstiftningsprocessen. I den nya punkten 4 finns en definition av marknadsmissbruksförordningen, till vilken hänvisningar sker bl.a. i bestämmelserna om marknads- övervakning och algoritmisk handel. Punkten 5 motsvarar 5 § 29; den är dock justerad genom hänvisningen till det senaste ändrings- direktivet. Definitioner av olika aktörer 4 b § I denna lag betyder 1.anknutet ombud: en fysisk eller juridisk person som har träffat avtal med ett svenskt värdepappersinstitut eller ett utländskt värdepappersföretag som hör hemma inom EES om att för bara detta instituts eller företags räk- ning a) marknadsföra investerings- eller sidotjänster, b) ta emot eller vidarebefordra instruktioner eller order avseende investe- ringstjänster eller finansiella instrument, c) placera finansiella instrument, eller d) tillhandahålla investeringsrådgivning till kund avseende dessa instru- ment eller tjänster, 2.behörig myndighet: i och i särskilt angivna fall och i övrigt en utländsk myndighet som har behörighet att utöva tillsyn över utländska värdepappersföretag och företag som driver en reglerad marknad eller annan motsvarande marknad eller som har behörighet att utöva tillsyn över emittenter vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad, 3.börs: ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som har fått tillstånd enligt denna lag att driva en eller flera reglerade marknader, 4.clearingdeltagare: den som får delta i clearingverksamheten hos en clearingorganisation, 5.clearingorganisation: ett företag som har fått tillstånd enligt 19 kap. eller förordningen (EU) nr 648/2012 att driva clearingverksamhet, 6.emittent: i fråga om aktier aktiebolaget och i fråga om annat finansiellt instrument utgivaren eller utfärdaren av instrumentet, 7.företag i tredjeländer: företag som skulle vara värdepappersföretag, om dess huvudkontor eller säte var beläget inom EES, 8.godkänd rapporteringsmekanism (ARM): en person som har tillstånd att för värdepappersinstituts räkning rapportera uppgifter om transaktioner till behöriga myndigheter eller Europeiska värdepappers- och marknads- myndigheten, 9.godkänt publiceringsarrangemang (APA): en person auktoriserad att för värdepappersinstituts räkning publicera rapporter om värdepappershan- deln enligt artiklarna 20 och 21 i förordningen om marknader för finansiella instrument, 10.handelsplats: en reglerad marknad, en multilateral handelsplattform (MTF) eller en organiserad handelsplattform (OTF), 11.handelsplattform: en MTF-plattform eller en OTF-plattform, 12.kreditinstitut: bank, kreditmarknadsföretag och utländskt bank- eller kreditföretag som driver bank- eller finansieringsrörelse från filial i , 13.leverantör av datarapporteringstjänster: en godkänd rapporterings- mekanism (ARM), ett godkänt publiceringsarrangemang (APA) eller en till- handahållare av konsoliderad handelsinformation (CTP), 14.marknadsgarant: en person som på finansiella marknader på fort- löpande basis åtagit sig att handla för egen räkning genom att köpa och sälja finansiella instrument med utnyttjande av eget kapital till priser som fast- ställts av denne, 15.marknadsoperatör: en eller flera personer som driver en eller flera reg- lerade marknader, 16.MTF-plattform: ett multilateralt system som drivs av ett värde- pappersinstitut, ett utländskt värdepappersföretag eller en marknadsoperatör och som sammanför flera tredjeparters köp- och säljintressen i finansiella instrument så att detta leder till ett kontrakt i enlighet med bestämmelserna i denna lag, 17.OTF-plattform: ett multilateralt system som inte är en reglerad mark- nad eller en MTF-plattform, och inom vilket flera tredjeparters köp- och säljintressen i obligationer, strukturerade finansiella produkter, utsläppsrätter eller derivat kan interagera inom systemet så att det leder till ett kontrakt i enlighet med bestämmelserna i denna lag, 18.professionell kund: en sådan kund som avses i 9 kap. 2 eller 3 §, 19.reglerad marknad: ett multilateralt system inom EES som drivs eller leds av en marknadsoperatör, vilket sammanför eller underlättar samman- förandet av flera tredjeparters köp- och säljintressen i finansiella instrument så att detta leder till ett kontrakt i fråga om finansiella instrument upptagna till handel enligt det multilaterala systemets regler eller system, 20.statlig emittent: någon av följande som emitterar skuldinstrument: a)Europeiska unionen, b)en medlemsstat, inbegripet förvaltningar, organ eller en särskild funk- tion i medlemsstaten, c)när det gäller en federal medlemsstat, en delstat i federationen, d)en särskild funktion för flera medlemsstater, e)en internationell finansinstitution som etablerats av minst två medlems- stater och vars mål är att ordna finansiering och tillhandahålla finansiellt bistånd till de medlemmar som har eller riskerar att få allvarliga finan- sieringsproblem, f)Europeiska investeringsbanken, 21.systematisk internhandlare: värdepappersinstitut som i en organiserad, frekvent, systematisk och väsentlig omfattning handlar för egen räkning när det utför kundorder utanför en reglerad marknad eller en handelsplats utan att utnyttja ett multilateralt system, 22.tillhandahållare av konsoliderad handelsinformation (CTP): en per- son som har tillstånd för att samla in rapporter om handeln med de finan- siella instrument som anges i artiklarna 6, 7, 10, 12, 13, 20 och 21 i för-