sou · H3B335 · 2015-03-31 00:00:00 — Flera av insatserna i den s.k. 11-punktslistan tar sikte på insatser som kommer att förbättra täckningen i sådana områden.4 En av åtgärderna är ”Ökad kunskap om betalterminaler i mobilnät”. PTS har fått många frågor och klagomål om problem med betalterminaler. Ofta handlar det om att betalterminalerna inte fungerar när mobilnätet är överlastat. Situationen inträffar när efterfrågan är som störst – det vill säga när många kunder befinner sig i området – till exempel i samband med sportlov, påsklov och semestertider. Orsaken till problemen är att dagens betalterminaler i regel använder sig av GSM-teknik och dess möjlighet till datakommunikation (GPRS). GSM-näten i dessa områden är ofta dimensionerade för ett relativt litet antal samtidiga användare. När antalet mobilanvändare i området mångdubblas räcker nätets kapacitet inte till. Operatörerna gör kontinuerliga investeringar för att förstärka kapaciteten i näten, men inte alltid i områden som inte når upp till lönsamhetskraven. Problemet kan i de allra flesta fall lösas genom att använda betalterminaler som använder andra nät än GSM-nätet. Genom att använda annan teknik kan funktionen hos betalterminalen förbättras och få en högre grad av tillförlitlighet och säkerhet. För att öka kunskapen om betalterminaler behövs en samlad informationsinsats till olika aktörer inom betalterminalmarknaden. Inom ramen för detta arbete kommer PTS att bl.a. kartlägga tillgängliga lösningar för att möjliggöra betalningar över mobilnäten. 4 PTS åtgärder för ökad mobiltäckning, Dnr: 14-7016. Tillgången till kommersiell service i glesbygd 5.6.2Bredbandsutbyggnaden fortsätter i Landsbygdsprogrammet Vilken typ av tjänster och funktioner som bredband kan leverera är beroende på vilken typ av teknik de levereras över. De tekniker som har stor utbredning i såväl tätort som på landsbygd och i glesbygd är sådana som kan leverera hastigheter /s. När det gäller tekniker som kan leverera hastigheter /s är utbredningen relativt sett god i tätort, men inte alls god på landsbygd och i glesbygd. Utanför tätorterna är spridningen av infrastruktur för bredband med höga överföringshastigheter låg, vilket är en av de största utmaningarna för att nå regeringens bredbandsmål. –2013 har det funnits statligt ekonomiskt stöd i syfte att stimulera bredbandsutbyggnad i glest bebyggda områden. Totalt har den statliga finansieringen sammantaget uppgått till . Dessa medel har varit fördelade på några olika stödformer och avgränsats till utbyggnad av fiberbaserad infrastruktur. Det har skett genom kanalisationsstödet, Landsbygdsprogrammet, PTS medfinansiering och genom strukturfonderna. Även vissa kommuner och län/regioner har tillskjutit medel.5 På lokal nivå har kommuner tagit fram kommunala bredbandsstrategier och administrations- och informationsstöd till byanät. Byanäten har samlat och engagerat den lokala befolkningen och de lokala företagen i fiberutbyggnaden i landsbygds- och glesbygdsområden. Bredbandsutbyggnaden i glest bebyggda områden har kommit till stånd genom att det funnits en kombination av finansieringsstöd och lokalt engagemang med omfattande ideellt arbete. I Landsbygdsprogrammet för den kommande programperioden görs en mycket stor satsning på att öka bredbandstäckningen och förbättra bredbandshastigheten. 5 Bredband för in SOU 2014:21. 6Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service Utredningens iakttagelser och bedömningar: De regionala serviceprogrammen fyller en viktig funktion genom att de förankrar arbetet med servicefrågor både i politiska församlingar och brett hos olika aktörer. Med programmen som bas kan olika insatser samordnas och stöd ges till kommunernas arbete. Kommunerna har en avgörande roll för att åstadkomma långsiktiga lösningar vad gäller servicefrågorna. Erfarenheterna visar också att i glesbygd har ideella krafter en stor betydelse för att initiera och ordna service lokalt. Runt om i landet har samordnade servicelösningar etablerats. Många benämns servicepunkter. De lokala variationerna är stora och alla servicepunkter innehåller inte kommersiell service. Däremot kan de spela en stor roll som mötesplats, för att tillhandahålla olika typer av samhällsservice och information, och för att mobilisera i lokalsamhället. har en central roll i arbetet med att främja tillgängligheten till kommersiell service. Tillväxtanalys genomför analyser och utvärderingar som ger ett nödvändigt underlag. Ut- redningen välkomnar att arbete planeras för att ta fram analysverktyg som kan användas i arbetet med regionala serviceprogram och kommunala planer. Inom ramen för Landsbygdsprogrammet bör medverka till att insatser genomförs till stöd för glesbygdskommuner som vill utveckla lokala servicelösningar. Kommuner som helt eller delvis ligger i områden med låg eller mycket låg tillgänglighet till tätorter bör prioriteras. Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service 6.1.1Riktlinjer för regionala serviceprogram 2014–2018 Regeringen har beslutat att varje län ska ha ett regionalt serviceprogram. Syftet är att stödja och stimulera arbetet med kommersiell och offentlig service i gles- och landsbygder. Mot denna bakgrund fick 2013 regeringens uppdrag att utarbeta riktlinjer för framtagande och genomförande av regionala serviceprogram 2014–2018. Riktlinjerna skulle tas fram i dialog med myndigheten . De regionala serviceprogrammen är viktiga verktyg för att samordna både insatser och olika aktörer. Programmen ska bygga på en analys av länens behov och utformas för att i möjligaste mån samverka med andra program för regional tillväxt. Det är länsstyrelserna som ansvarar för framtagande och genomförande av ett regionalt serviceprogram för respektive län, med undantag för de län där ett erbjudande i stället gått till landsting, kommun eller samverkansorgan. Enligt de riktlinjer1 som har tagit fram för de regionala serviceprogrammen 2014–2018 ska ett arbete bedrivas som bidar till att: befintliga och nya satsningar på samverkanslösningar uppmuntras och initieras, nya typer av mötesplatser växer fram, främja samordning mellan aktörer och insatser för att öka tillgängligheten till service i gles- och landsbygder för kvinnor, män och företag samt tydliggöra kopplingar mellan tillgänglighet till service och näringslivets utveckling. Enligt riktlinjerna är ett kommunalt deltagande och engagemang avgörande för genomförandet. Därför ska programmen beskriva på vilket sätt det kommunala deltagandet och engagemanget ska understödjas och uppmuntras inom ramen för programmen. 1 Riktlinjer för framtagande och genomförande av regionala serviceprogram 2014–2018, 2013. Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service I de färdiga regionala serviceprogrammen 2014–2018 syns en tydlig förändring jämfört med perioden –2013 genom att programmen mer tar upp frågor om kunskap, lärande, informationsspridning och nya idéer.2 Länen beskriver också ett ökande kommunalt engagemang och ett ökat intresse för samordningslösningar där tillgången till offentlig service kopplas till en butik. 6.1.2Insatser i de regionala serviceprogrammen 2009–2013 tog över det koordinerande ansvaret på nationell nivå för arbetet med regionala serviceprogram. Fram till dess hade uppgiften legat på . I samband med att uppgiften fördes över till fick programmen en bredare ansats. hade det centrala perspektivet varit konsumenternas tillgänglighet till service. har sammanställt insatser och erfarenheter från de regionala serviceprogrammen 2009–2013.3 En slutsats är att de lett till ett ökat engagemang bland aktörer på regional och lokal nivå, en ökad helhetssyn och en bättre samverkan. Det har resulterat i nya satsningar på samverkanslösningar, inte minst mellan kommuner, företagare och ideella aktörer. Nya typer av mötesplatser har växt fram och kopplingen mellan tillgänglighet till service och näringslivets utveckling har blivit tydligare. Erfarenheterna från den första perioden åren 2009–2013 är att de regionala serviceprogrammen: fungerar som ramverk, ger stöd i genomförandet av enskilda insatser, bidrar till att behålla helhetsperspektivet på länets arbete med servicefrågorna och fungerar som kommunikationsverktyg mot beslutsfattare och samverkande parter. 2Regionala serviceprogram 2014–2018 Sammanställning, 2014. 3Slutrapport serviceprogram 2009–2013, 2014, Rapport 0164. Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service Programmens innehåll har varierat: alla har innehållit insatser för att säkerställa tillgången till dagligvaror och näst intill alla har innehållit insatser för att säkerställa tillgången till drivmedel. De flesta län har också: arbetat med samordning av kommersiell och offentlig service, tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning samt haft med lokal upphandling i sina program. Andra noteringar som gäller den gångna fyraårsperioden: Nya tekniska lösningar, betaltjänster och bredband fick större utrymme än planerat. Insatser för samordnad transport och logistik genomfördes i mindre omfattning. Det är svårt att formulera innehåll och mål i program som ska gälla . Trots ett stort behov har det avsatts begränsade resurser för processledarskap. Att hitta finansieringslösningar för genomförande av planerade insatser är en utmaning. Aktivt partnerskap och processledning är framgångsfaktorer när programmen genomförs. Kommunernas och den ideella sektorns engagemang är avgörande för att initiera och skapa långsiktigt hållbara servicelösningar. Tillgång till bredband och finansiering är allt viktigare för att skapa nya innovativa lösningar i utsatta områden. En fungerande kommunikation och dialog är avgörande för allt samarbete på lokal och regional nivå. Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service Samverkan får allt större roll De regionala serviceprogrammen ger exempel på delvis nya former av samverkan utifrån lokala förutsättningar, bland annat att service i olika former länkas till en kommersiell anläggning, i många fall en livsmedelsbutik. Det finns en tydlig trend i riktning mot breddad service och kombinationer av olika funktioner som samlas i en gemensam punkt. I vissa program framgår att det finns svårigheter i att åstadkomma strukturerade satsningar för att förstärka sambandet mellan service och näringslivsutveckling. Sammanfattningsvis handlade recepten främst om satsningar på bredband, kontanthantering, företagsutveckling för livsmedelshandlare och strategisk samverkan mellan besöksnäringen och serviceområdet. Några län framhåller att stödet till kommersiell service upplevs snävt i förhållande till de mångfacetterade utmaningar som länen står inför. Regionala dialoger kring servicens betydelse på landsbygden har skett i varierande omfattning med kommuner, företag, lokala utvecklingsgrupper och medborgare. Det har blivit alltmer uppenbart att alla parter måste samverka och göra gemensam sak för att servicefrågorna ska tryggas. I skärgårdarna finns behov av samordnade servicelösningar, särskilt avseende kontanthantering och betaltjänster. har det utvecklats smarta betaltjänster och trådlösa surfzoner i anslutning till butiker på vissa strategiska orter. Det har fått stor betydelse för besökare och de fastboendes möjligheter att ta ut kontanter, betala räkningar och göra kontoöverföringar. I framtagande och genomförande av de regionala serviceprogrammen är processledarrollen viktig. Flera län menar att avsaknaden av en processledare är främsta orsak till att det inte funnits en tydlig process. Processledarskapet har sett olika ut mellan länen och man lägger in olika betydelse i begreppet processledare. Några län redovisar att landsbygdsmentorerna fungerat som processledare, andra att som organisation haft rollen som processledare Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service medan det i vissa län är tjänstemannen som handlägger ärenden som är processledaren. I de län där ansvaret för genomförande av det regionala serviceprogrammet innehas av regionförbund eller landsting och där Landsbygdsprogrammet hanteras av har det ställts stora krav på samverkan mellan organisationerna för att skapa mötesplatser och forum för dialog kring insatser och samverkansformer. I många län har partnerskapet för Landsbygdsprogrammet även fungerat som partnerskap för det regionala serviceprogrammet. 6.1.3Tillväxtverkets och Tillväxtanalys uppdrag och Tillväxtanalys har i respektive myndighets instruktion tydliga uppdrag från regeringen på området kommersiell service. Uppdragen omfattar även offentlig service. huvuduppgifter är att i alla delar av landet främja hållbar näringslivsutveckling och hållbar regional tillväxt samt genomföra strukturfondsprogram. har också i uppdrag att främja tillgängligheten till kommersiell och offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden. Verket ska förmedla kunskap till andra myndigheter, regionalt tillväxtansvariga och andra relevanta aktörer om regionalt tillväxtarbete inklusive tillgänglighet till kommersiell och offentlig service.4 Tillväxtanalys huvuduppgift är att ansvara för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser. En av myndighetens uppgifter är att genomföra utvärderingar av åtgärder och analyser av förutsättningar för utveckling och hållbar tillväxt i gles- och landsbygder, små och medelstora städer samt storstadsområden, inklusive tillgänglighet till kommersiell och offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden.5 4Förordning (2009:145) med instruktion för . 5Förordning (2009:146) med instruktion för Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser. Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service 6.2Ansvaret för det regionala tillväxtarbetet Arbetet med att se till att människor och företag får tillgång till en grundläggande nivå av kommersiell service ingår i ett brett regionalt arbete som kallas regionalt tillväxtarbete. I förordning (2007:713) om regionalt tillväxtarbete finns bestämmelser om vad regionalt tillväxtarbete är, vilka organ som har ansvaret för detta arbete och vilken roll andra aktörer spelar i arbetet. Det regionala tillväxtarbetet bedrivs i syfte att uppfylla den regionala tillväxtpolitikens mål och främja en hållbar regional tillväxt. Med regionalt tillväxtarbete avses insatser för att skapa hållbar regional tillväxt och utveckling. Det regionala tillväxtarbetet består bl.a. av att regionala utvecklingsprogram utarbetas och genomförs. Det regionala utvecklingsprogrammet ska utgöra en samlad strategi för ett eller flera läns regionala tillväxtarbete. Det upprättas utifrån en analys av de särskilda utvecklingsförutsättningarna i länen. I programmet ska mål, inriktningar och prioriteringar i arbetet anges. Det ska även innehålla en plan för uppföljning och utvärdering. Utarbetandet av programmet ska ske i samråd med kommuner och landsting. Samråd bör också ske med näringsliv och organisationer. Strategierna ska ligga till grund för samverkan mellan kommuner, landsting, statliga myndigheter, näringsliv och organisationer. De ligger vidare till grund för regionala strukturfondsprogram, territoriella program, regionala tillväxtprogram och andra regionala program och insatser. Enligt förordningen ska även statliga myndigheter, inom sina verksamhetsområden, verka för att målet för den regionala tillväxtpolitiken uppnås. Statliga myndigheters medverkan i det regionala tillväxtarbetet ska grundas på prioriteringarna i den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 2007–2013 . Den nationella strategin håller på att omarbetas inom . 6.2.2Aktörer med ansvar för det regionala tillväxtarbetet I 5 § förordningen om regionalt tillväxtarbete framgår vilka aktörer som har ansvar för det regionala tillväxtarbetet i länen. Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service stycket har de landsting som avses i lag (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar i vissa län ansvaret för det regionala tillväxtarbetet i dessa län. Vidare framgår av andra stycket att de samverkansorgan som anges i lag (2002:34) om samverkansorgan i länen har uppgifter på området regionalt tillväxtarbete. I övrigt ska ansvara för det regionala tillväxtarbetet (tredje stycket). har riksdag och regering beslutat om förändringar i den regionala ansvarsfördelningen. Det har påverkat vilka aktörer i länen som har ansvaret för regionalt tillväxtarbete och vilka som har uppgiften att fördela medel i form av företagsstöd, inkl. stöd till kommersiell service. Hur fördelningen av aktörer med regionalt utvecklingsansvar ser ut i framgår av figur 6.1. Huvuddelen av de som är ansvariga benämns regioner. Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service Succesiva förändringar i det regionala utvecklingsansvaret beslutade att en försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning skulle genomföras i , och län från fram till utgången av 2002. I beslut om ändrad länsindelning i m.m. ingick att försöksverksamheten skulle utvidgas till att omfatta även det nyblivna . Försöksverksamheten innebar bl.a. att de i verksamheten ingående landstingen övertog ansvaret för det sektorsövergripande arbetet med att utarbeta en strategi för länets långsiktiga utveckling samt att besluta om användningen av regionalpolitiska och andra utvecklingsmedel. överlämnade regeringen till propositionen Regional samverkan och statlig länsförvaltning (prop. 2001/02:7) med förslag om att försöksverksamheten skulle upphöra. Kommuner och landsting skulle i stället kunna bilda s.k. samverkansorgan. beslut överensstämde i huvudsak med regeringens förslag, med den skillnaden att försöksverksamheten i och förlängdes till utgången av 2006. bildade län och samverkansorgan (se vidare om samverkansorgan nedan). Regeringen överlämnade till propositionen Förlängd försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning i och . beslutade att, i enlighet med propositionen, ytterligare förlänga försöksverksamheten i och t.o.m. utgången av 2010. Lagen om regionalt utvecklingsansvar i vissa län antogs av efter utgången av försöksverksamheten 2010.6 I den proposition som förekom den aktuella lagen skrev regeringen att resultatet av försöksverksamheten borde ställas i relation till dess syfte, vilket var att öka den demokratiska förankringen av det regionala tillväxtarbetet. För att denna ska öka krävs det att det finns en stark politisk förankring på lokal och regional nivå för att ta över uppgifter från staten. Av detta skäl ansåg regeringen att en 2009/10:156 s. 10 f. Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service ändrad ansvarsfördelning mellan staten och den kommunala nivån måste ske utifrån ett starkt och tydligt lokalt och regionalt initiativ. Sammantaget bedömde regeringen att försöksverksamheten hade fallit väl ut och att dess syfte kunde anses ha uppnåtts. Regeringen bedömde att en förändrad ansvarsfördelning kunde göras permanent i de län som kunde uppvisa ett lokalt och regionalt initiativ att ta över vissa statliga uppgifter och där inga oklarheter fanns kring den framtida landstingsindelningen. Den nya lagen kom att omfatta landstingen i och men även och i . Fr.o.m. omfattar lagen även landstingen i , län, , län, och (se 3 § i lag om regionalt utvecklingsansvar i vissa län). Av 5 § lag om regionalt utvecklingsansvar i vissa län framgår vad som ingår i ansvaret för det regionala tillväxtarbetet när det gäller landstingen. Enligt första punkten ska landstingen utarbeta och fastställa en strategi för länets utveckling och samordna insatser för genomförandet av strategin. Med strategi för länets utveckling menas samma sak som det regionala utvecklingsprogrammet i förordningen om regionalt tillväxtarbete. Det är bara benämningarna som har blivit olika i författningarna.8 Vidare ingår det enligt andra punkten att besluta om användningen av vissa statliga medel för regionalt tillväxtarbete. Uppgiften avser att hantera statliga medel och inte att de ansvariga organen själva bedriver en egen stödgivning gentemot enskilda företag. De statliga medlen som avses är bl.a. den centrala och regionala projektverksamheten samt de regionala företagsstöden som ingår i anslaget 1:1 Regionala tillväxtåtgärder, utgiftsområde 19 Regional tillväxt.9 Som en följd av att det ingår att besluta om de regionala företagsstöden har landstingen även uppgifter avseende kommersiell service. I uppgifterna ingår att främja tillgängligheten till service i serviceglesa områden, samordna insatser för kommersiell service 7Betänkande 2013/14:KU30 s. 5 f. 2009/10:156 s. 22 f. 9Ibid s. 37 f. Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service och att besluta om stöd till kommersiell service enligt förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service.10 Kommuner och landsting har möjligheten att i län bilda kommunala samverkansorgan enligt lag om samverkansorgan i länen. Samtliga kommuner i ett län måste ingå i samverkansorganet. Med kommunalt samverkansorgan avses en beslutande församling inom ett län med särskild uppgift att svara för regionala utvecklingsfrågor i länet. Samverkansorganens uppgifter och organisationer skiljer sig åt eftersom de, utöver att ha tagit över vissa statliga uppgifter, också kan få uppgifter från sina medlemmar, dvs. kommuner och i vissa fall landsting. Samverkansorganen utgör inte någon försöksverksamhet och är därmed inte tidsbegränsade.11 Sju län har kommunala samverkansorgan. Dessa län är , , , , , och . Av 3 § lagen om samverkansorgan i länen framgår vad som ingår i ansvaret för det regionala tillväxtarbetet när det gäller samverkansorganen. Samverkansorganen har även de, enligt första och andra punkten, till uppgift att utarbeta och fastställa en strategi för länets utveckling och samordna insatser för genomförandet av strategin. Vidare ingår det enligt tredje punkten att besluta om användningen av vissa statliga medel för regionalt tillväxtarbete. Det ingår för landsting med regionalt utvecklingsansvar att besluta om de regionala företagsstöden. Samverkansorganen har inte denna uppgift, förutom i län. Anledningen till denna ordning är att län ingick i försöksverksamheten med en ändrad regional ansvarsfördelning . bildades samverkansorgan i län som fick behålla uppgiften att besluta om de regionala företagsstöden. I och med att län beslutar om de regionala företagsstöden har länet även uppgifter avseende kommersiell service. Uppgifterna gäller att samordna insatser för 10Ibid s. 11. 11Ibid s. 12. Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service kommersiell service och att besluta om stöd till kommersiell service enligt förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service.12 I de län där inte har tagit över det regionala utvecklingsansvaret ligger det kvar på att samordna insatser för och besluta om stöd till kommersiell service. Undantaget är alltså län vilket redogjorts för ovan. I kapitel 12 beskrivs insatser i det kommande Landsbygdsprogrammet. I programmet ingår medel för stöd till investeringar i kommersiell service. Det är uteslutande länsstyrelserna som kommer att besluta om dessa stöd. 12 Ibid s. 12. Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service Arbetet med tillgänglighet till kommersiell service 6.3Det kommunala och lokala arbetet i centrum 6.3.1Lokala servicelösningar och Pilotkommuner för serviceutveckling har regeringens uppdrag att främja utvecklingen av service i gles- och landsbygder. I ett särskilt regeringsbeslut fick verket i uppdrag att stimulera utvecklingen av lokalt anpassade servicelösningar.13 Perioden –2014 har genomfört ett program som omfattat 45 projekt. Dessa har beviljats totalt . Viktiga erfarenheter från programmet är att kommunerna måste vara delaktiga samt att det behövs en långtgående samverkan mellan offentliga, privata och ideella aktörer på den lokala nivån. Kommunerna behöver i en del fall stöd för att inventera vad som saknas och vad som behöver göras. Vidare behövs en processledning och att tydliggöra vilka mandat de kommunala förvaltningarna har att samverka med varandra.