sou · H3B388 · 2015-10-14 00:00:00 — Utredningen föreslår att Formas parallellt med gör en utlysning för området utifrån perspektivet gestaltad livsmiljö. Genom att de båda myndigheterna är delaktiga i utlysningen möjliggörs en medverkan av såväl den vetenskapliga som den konstnärliga forskningen. Andra myndigheter som deltog i utlysningen av forskningsprogrammet stadsutveckling – en förutsättning för hållbarhet föreslås medverka i forskningsutlysningen. Mot bakgrund av de goda erfarenheterna från den ovan nämnda utlysningen ser utredningen att om fler myndigheter görs delaktiga i utlysningen kan en gemensam utlysning övervägas. Även kan vara delaktig. Myndigheten arbetar med utmaningsdriven forskning vilket har relevans för perspektivet gestaltad livsmiljö. Utlysningens forskning ska utveckla kunskap om samspelet mellan samhällets sociala strukturer och arkitektur, form och design, om hur området hjälper oss att förstå och lösa samhällets utmaningar. Kunskap, kompetens och samverkan Forskningsutlysningen bör samverka med Myndigheten för Gestaltad livsmiljö i bedömning och presentationen av resultaten. För att myndigheten ska kunna vara en resurs i denna kunskapsutveckling krävs en sakkunnig forskningskompetens. Genom utlysningen skapas möjligheter till att fördjupa kunskapen om hur arkitektur, form och design kan bidra till en hållbar samhällsutveckling. 10.9.4Internationella perspektiv – utredning av konsekvenserna av studieavgifter Bedömning: Konsekvenserna av införandet av studieavgifter för form- och designutbildningar för studenter som är medborgare i stater utanför det Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet (EES) och i bör utredas. I en globaliserad värld ska studenter inom arkitektur, form och design kunna tillgodogöra sig internationella perspektiv under utbildningen. Globala perspektiv har stor betydelse för den inhemska utvecklingen som bör ske i en internationell dialog. har relativt små miljöer som vinner på att utvidgas utanför landets gränser. För en hållbar samhällsutveckling är det till exempel viktigt för studenterna att få insikt i globala villkor, om hur människors livsvillkor och kulturella förståelser varierar. från perspektivet av FN:s nya hållbarhetsmål som handlar om både fysiska förutsättningar och kulturell förståelse, är det globala perspektivet av stor vikt. Erfarenheter från andra länder behövs i exporten av såväl kunskap som produkter och tjänster. Utredningen bedömer därför att konsekvenserna av studieavgifter på form- och designutbildningar bör utredas. Kunskap, kompetens och samverkan 10.9.5Behov av en utvidgad kunskap i grundutbildningarna på universitet och högskolor Bedömning: Det är av stor betydelse att studenterna inom grundutbildningar inom arkitektur, form och design får insikt i holistiska tvärvetenskapliga perspektiv och en kunskap som ger förutsättningar att arbeta utifrån perspektivet gestaltad livsmiljö. Studenterna inom grundutbildningar inom arkitektur, form och design måste under sin utbildning få insikt i holistiska tvärvetenskapliga perspektiv. De bör under sin utbildningstid tränas i denna typ av arbete bland annat genom tvärdisciplinära samarbeten . I en utvidgad arkitekt-, formgivar- och designerroll är kunskapen om gränsöverskridande samarbeten viktig, liksom en insikt om samhälleliga aspekter. 11 Lagstiftning och andra styrmedel I samband med att handlingsprogrammet Framtidsformer beslutades gjordes ändringar i (1987:10), väglagen (1971:948) och lagen (1995:1649) om byggande av järnväg (banlagen) genom införande av de så kallade skönhetsparagraferna (paragraferna). Ändringarna i lagstiftningen som trädde i kraft , har inte följts upp som har gått. Utredningen ska därför analysera och utvärdera effekterna av de lagändringar som gjordes i samband med handlingsprogrammet Framtidsformer. Utredningen ska också beskriva vilka långsiktiga och kortsiktiga ekonomiska effekter det nuvarande handlingsprogrammet, inklusive införandet av de nya paragraferna, haft för offentlig sektor. Utredningen ska lämna författningsförslag om det bedöms nödvändigt. 11.2Gällande bestämmelser och bakgrund Särskild lagstiftning på området arkitektur, form och design finns i första hand genom olika bestämmelser om miljö, fysisk planering och byggande bland annat i , och i lagstiftning om byggande av transportinfrastruktur. Dessutom finns ett stort antal bestämmelser och regelverk av mer generell natur med betydelse och påverkan på verksamheter inom området arkitektur, form och design. Reglerna om offentlig upphandling och skattelagstiftning är exempel på lagstiftning som påverkar området och förutsättningarna för att bedriva verksamhet inom arkitektur, form och design. Utredningens direktiv uppmärksammar särskilt tre lagstiftningsområden: offentlig upphandling och de aktuella paragraferna i samt regelverken Lagstiftning och andra styrmedel kring byggande av transportinfrastruktur. Tillämpningen av bestämmelserna om offentlig upphandling hanteras i kapitel 9 och de så kallade skönhetsparagraferna i detta kapitel. Utvärderingen av effekterna av Framtidsformer finns i kapitel 2. 11.2.1Bakgrund till aktuella paragrafer och behovet av utvärdering I handlingsprogrammet Framtidsformer (prop. 1997/98:117, bet. 1997/98:KrU14, rskr. 1997/98:225) föreslogs ändringar i väglagen, och banlagen som innebar att en estetiskt tilltalande utformning ska kunna hävdas vid byggande och planläggning. I regeringens skrivelse Arkitektur, form och design (Skr. 2002/03:129) användes begreppet ”skönhetsparagraferna” för de aktuella paragraferna med innebörden att estetiska värden ska beaktas och tas till vara vid utformningen av den byggda miljön. I propositionen gjorde regeringen bedömningen att det tydligt av lagstiftningen bör framgå att estetiska värden ska beaktas och tas till vara vid utformningen av vår byggda miljö. Ändringar i , väglagen och banlagen gjordes därför i detta syfte. Regeringen menade att har en central roll i det regelverk som omgärdar planering och byggande. Lagen innehåller olika slags krav som ska leda till att den byggda miljön sammantaget, funktionellt, tekniskt, ekologiskt, socialt och ekonomiskt får en god kvalitet. Av lagen framgick dock inte, , tillräckligt tydligt att också estetisk utformning ska beaktas. Eftersom väg- och järnvägsbyggande innebär långsiktiga investeringar som har stor betydelse för stads- och landskapsbilden bör även väglagen och banlagen ge uttryck för att hänsyn ska tas till stads- och landskapsbilden samt natur- och kulturvärden och att en estetisk utformning ska eftersträvas. Mot denna bakgrund föreslogs att , väglagen och banlagen skulle kompletteras med bestämmelser om att estetiska värden ska beaktas och tas till vara vid utformningen av vår byggda miljö. beslutade i enlighet med förslaget och de aktuella paragraferna trädde i kraft . I regeringens skrivelse Arkitektur, form och design (Skr. 2002/03:129) bedömde regeringen att vid behov bör en utvärdering Lagstiftning och andra styrmedel göras av paragraferna i , väglagen och i banlagen. Skälen för regeringens bedömning då var att hade gått sedan paragraferna infördes. konstaterade då, 2003, att är och att det ännu inte var möjligt att dra några generella slutsatser av hur paragrafen i hade tillämpats i kommunerna. De långa ledtiderna i infrastrukturplaneringen innebär att det inte heller gick att se tillräckliga resultat av vad ändringarna i väglagen och banlagen hade inneburit. Regeringen uttalade i skrivelsen att den avser att följa utvecklingen och vid behov låta utvärdera bestämmelserna och tillämpningen av dem , med utgångspunkt från de förändringar som följde på propositionen Framtidsformer. Utredningen har uppdraget att analysera och utvärdera effekterna av de lagändringar som gjordes 1999 och lämna förslag till författningsförslag om det bedöms nödvändigt. Regler kring hur och vad man får bygga har en lång tradition i . Den första byggnadsstadgan tillkom främst i syfte att förhindra brand och brandspridning och nämnde även andra viktiga aspekter som exempelvis ”skönhetssinnets anspråk på fritt utrymme, omväxling och prydlighet”. är det den nya (2010:900) som reglerar bygglov och planläggning. Innan den första trädde i kraft var det byggnadslagen , byggnadsstadgan och lagen om påföljder och ingripande mot olovligt byggande som tillsammans reglerade byggandet i . Den äldre trädde i kraft och syftade främst till att modernisera och förenkla plansystemet, att decentralisera ansvaret för planläggning från staten till kommunen, att förbättra medborgarinflytandet samt att lägga grunden för ökade rättigheter och förenklingar för enskilda. Flera lagändringar har genomförts sedan trädde i kraft, till exempel då de aktuella paragraferna i infördes. Lagstiftning och andra styrmedel Den nu gällande trädde i kraft och var det samlade resultatet av att ett stort antal utredningsförslag, bland annat från (dir. 2002:97) och (dir 2007:136). Syftet med den nya lagen var att plan- och byggprocesserna skulle förenklas som kontrollen av byggandet skärptes i jämförelse med tidigare. För att underlätta tillämpningen moderniserades även språket och viktiga termer definierades. I finns det ett antal bestämmelser som reglerar hur byggnader och bebyggelsemiljöer ska utformas och som är relevanta för utredningens uppdrag. I 2 kap. regleras planläggning, som med hänsyn till natur- och kulturvärden, miljö- och klimataspekter samt mellankommunala och regionala förhållanden ska främja en ändamålsenlig struktur och en estetiskt tilltalande utformning av bebyggelse, grönområden och kommunikationsleder. I samma kapitel står att vid planläggning och i ärenden om bygglov ska bebyggelse och byggnadsverk utformas och placeras på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till stads- och landskapsbilden, natur- och kulturvärdena på platsen och intresset av en god helhetsverkan. Av bestämmelserna i 8 kap. framgår vilka krav som ska ställas på byggnadsverk, byggprodukter, tomter och allmänna platser. Enligt 8 kap. 1 § ska en byggnad vara lämplig för sitt ändamål, ha en god form-, färg- och materialverkan, och vara tillgänglig och användbar för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. Enligt 8 kap. 13 § får en byggnad som är särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt inte förvanskas. Av bestämmelserna i 8 kap. 17 § framgår att en ändring av en byggnad och flyttning av en byggnad ska utföras varsamt så att man tar hänsyn till byggnadens karaktärsdrag och tar till vara byggnadens tekniska, historiska, kulturhistoriska, miljömässiga och konstnärliga värden. Av bestämmelserna om i 12 kap. 2 § framgår att nämnden ska verka för en god byggnadskultur samt en god och estetiskt tilltalande stads- och landskapsmiljö samt lämna råd och upplysningar i frågor som rör nämndens verksamhet. Enligt 12 kap. 7 § ska ha minst en person med arkitektutbildning till sin hjälp. Ändringarna i den äldre som trädde i kraft avsåg bestämmelserna i 2 kap. 2 §, 3 kap. 1 och 10 §§ samt Lagstiftning och andra styrmedel 11 kap. 1 §. I återfinns motsvarande bestämmelser i 2 kap. 3 och 6 §§ samt 12 kap. 2 §. Bestämmelsernas innebörd har redovisats ovan. Samtliga ändringar, med avseende på de aktuella bestämmelserna, som gjordes 1999, har hanterats och infogats i den nu gällande . Det kan dock särskilt noteras att i den äldre lagen reglerades kraven på byggnaders utformning i 3 kap. 1 § på följande sätt: ”Byggnader ska placeras och utformas på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till stads- eller landskapsbilden och till natur- och kulturvärdena på platsen. Byggnader ska ha en yttre form och färg som är estetiskt tilltalande, lämplig för byggnaderna som sådana och som ger en god helhetsverkan.” Syftet med bestämmelsen var att tydliggöra att en estetisk tilltalande utformning ska kunna hävdas vid byggande och planläggning. Uttrycket estetiskt tilltalande lades därför till i kapitel 2 och 3. Vid arbetet med uppmärksammades ett problem vid tillämpningen av uttrycket ”estetiskt tilltalande” vid bygglovsprövning. Uttrycket ansågs lämna ett alltför stort utrymme för bedömningar som grundades på personliga omdömen. För att ge stöd för mer sakligt underbyggda bedömningar valde lagstiftaren att ta bort uttrycket estetiskt tilltalande i den paragraf som är direkt kopplad till bygglovsprövningen och i stället tydliggöra direkt i lagstiftningen vilka komponenter som är väsentliga för bedömningen och på så sätt göra lagen mindre godtycklig. Uttrycket ”estetiskt tilltalande” byttes därför ut mot formuleringen i 8 kap. 1 § att byggnader ska ha ”god form-, färg- och materialverkan”. Ändringen av bestämmelsen innebär således ingen ändring i sak utan syftar enbart till att förenkla för den som ska tillämpa lagen. Ändringen bör förenkla för den som söker bygglov och för handläggning. Uttrycket ”estetiskt tilltalande” tilläts däremot stå kvar och vara i stort sett oförändrat i 2 kap. 3 §. I och med har kraven på både anpassningen av bebyggelse och byggnadens egenvärde tydliggjorts. I propositionen framgick även det ansvar kommunen har för den byggda miljöns utformning och gestaltning, att ska verka för en god byggnadskultur samt en estetiskt tilltalande stads- och landskapsmiljö. Lagstiftning och andra styrmedel Ambitionen i har varit att ge en aktivare roll i utformningen av ny bebyggelse i stället för att enbart kunna ingripa i efterhand, vilket ansågs vara fallet tidigare. Här kan byggnadsnämnderna i många fall vara aktiva och kommunala arkitekturpolitiska program, där de finns, kan vara till stor hjälp. Tillsammans med en aktuell översiktsplan kan programmen ha stor pedagogisk betydelse i tidiga skeden av kontakterna med byggherrar av olika slag, beroende på de tilltänkta åtgärdernas art och omfattning. Genom kommunala arkitektur-politiska program och antagna översiktsplaner tydliggörs också mandatet för tjänstemän i kontakterna med dem som önskar stöd och råd från kommunen. 11.2.3Väglagen och lagen om byggande av järnväg Det huvudsakliga syftet med den fysiska planeringsprocessen beträffande vägar och järnvägar är att en väg eller järnväg ska byggas på den plats och på det sätt som är bäst med hänsyn till tranporteffektivitet, samhällsekonomi och miljö. Väglagen och banlagen tillämpas på åtgärder som innebär ”byggande av väg” eller ”byggande av järnväg”. Till byggande av väg räknas anläggning av ny väg, omläggning av väg i ny sträckning och ombyggnad av väg (10 § väglagen). Till byggande av järnväg räknas att anlägga en ny järnväg, att lägga om spår i en ny sträckning, samt att lägga ut ytterligare spår och på annat sätt bygga om en järnväg (1 kap. 2 § banlagen). I det av beslutade handlingsprogrammet Framtidsformer föreslogs ändringar i väglagen och banlagen, som innebär att det ska vara tydligt att en estetiskt tilltalande utformning ska kunna hävdas vid byggande och planläggning. Väglagen och banlagen har setts över av bland annat (N 2009:03) i betänkandet Effektivare planering av vägar och järnvägar (SOU 2010:57). Kommitténs uppgift var att analysera planeringsprocessen för byggande av transportinfrastruktur och att föreslå ändringar i väglagen och banlagen som innebär att planeringsprocessen effektiviseras (dir. 2009:16). Kommittén föreslog inga direkta förändringar i de aktuella paragraferna. Lagstiftning och andra styrmedel i väglagen och banlagen har dock redaktionellt förändrats i propositionen Planeringssystem för transportinfrastruktur (prop. 2011/12:118, bet. 2011/12:TU13, rskr 2011/12:257) och lagarna trädde i kraft . Bestämmelserna i propositionen omarbetades språkligt i enlighet med lagrådets förslag. Av 4 § väglagen framgår, , att vid väghållning ska tillbörlig hänsyn tas till enskilda intressen och till allmänna intressen, så som trafiksäkerhet, miljöskydd, naturvård och kulturmiljö, samt att en estetisk utformning ska eftersträvas. När en väg byggs ska den enligt bestämmelserna i 13 § väglagen ges ett sådant läge och utformas så att ändamålet med vägen uppnås med minsta intrång och olägenhet utan oskälig kostnad och hänsyn ska tas till stads- och landskapsbilden och till natur- och kulturvärden. Enligt bestämmelserna i 1 kap. 3 § banlagen ska vid planläggning, byggande och underhåll av järnväg hänsyn tas till både enskilda intressen och allmänna intressen såsom miljöskydd, naturvård och kulturmiljö. Vidare ska en estetisk utformning eftersträvas. Enligt bestämmelserna i 1 kap. 4 § banlagen ska när en järnväg byggs den ges ett sådant läge och utformas så att ändamålet med järnvägen uppnås med minsta intrång och olägenhet utan oskälig kostnad dessutom ska hänsyn ska tas till stads- och landskapsbilden och till natur- och kulturvärden. Det bör särskilt framhållas att innan den fysiska planeringen av transportinfrastruktur startar enligt väglagen och banlagen ska en förutsättningslös transportslagsövergripande analys göras där den så kallade fyrstegsprincipen tillämpas. Fyrstegsprincipen innebär att man först ser om det finns åtgärder som kan påverka transportefterfrågan och valet av transportsätt. Därefter ser man på olika åtgärder som kan ge ett effektivare utnyttjande av den befintliga infrastrukturen och sen prövas begränsade eller mindre ombyggnadsåtgärder, till exempel trafiksäkerhetsåtgärder. Slutligen prövas om det finns behov av nyinvesteringar och större ombyggnadsåtgärder och det blir i så fall aktuellt att pröva frågan om gestaltning och tillämpning av de aktuella paragraferna i väglagen och banlagen. Bedömningen av hur behovet av ny transportinfrastruktur ser ut är ett viktigt moment i den statliga uppbyggnaden av den gemensamma transportinfrastrukturen. Lagstiftning och andra styrmedel (1999:808) regler är omfattande. ska tillämpas så att värdefulla natur- och kulturmiljöer skyddas och vårdas, och nästan all verksamhet som prövas enligt och som har estetisk påverkan kräver även bygglov enligt . Under utredningsarbetet har frågan om behovet av bestämmelser om estetik även i kommit upp. Det som diskuterats med utredningen gäller behovet av någon form av estetisk prövning av uppförande av i första hand vindkraftverk som tillståndsprövas enligt , och inte är bygglovspliktiga enligt . Vad gäller vindkraft så krävs det som huvudregel bygglov för att uppföra och väsentligt ändra vindkraftverk som är högre än tjugo meter över markytan, placeras på ett avstånd från gränsen som är mindre än kraftverkets höjd över marken, monteras fast på en byggnad, eller har en diameter som är större än enligt 6 kap. 1 § plan- och byggförordningen (2011:338). Bygglov krävs även för att uppföra eller bygga till en teknikbod eller en transformatorstation. Om vindkraftverket eller anläggningen ska tillståndsprövas enligt 9 kap. (Miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd) eller 11 kap. (Vattenverksamhet) krävs inget bygglov, utan anmälan görs enligt 6 kap. 5 § plan- och byggförordningen. Kraven på anmälan gäller även för en nybyggnad eller väsentlig ändring av mindre och bygglovsbefriade vindkraftverk. 11.3Utvärdering av behovet av förändringar i bestämmelserna När det gäller införandet av de så kallade skönhetsparagraferna 1999 kom de mest positiva reaktionerna från transportinfrastrukturområdet från dåvarande och . Även viktiga intressenter som konsulter, kommuner och berörda sakägare i olika transportinfrastrukturärenden var från början positiva till införandet av paragraferna och deras syfte. Lagstiftning och andra styrmedel Genom förändringarna av lagstiftningen fick frågorna om stads- och landskapsbild, natur- och kulturvärden och estetisk utformning en tydligare plats i den praktiska verksamheten inom myndigheterna och verksamheten i stort inom området. Betydelsen av lagstiftningsförändringarna i form av de nya paragraferna framgår dels i myndigheternas återrapportering till regeringen och i kontakt med ansvariga tjänstemän i verksamheterna. kan man konstatera att 1999 hade av historiska skäl kommit längre än när det gällde de arkitekturpolitiska frågorna och i utvecklingen av den fysiska planeringen för vägar. finns ansvaret för väglagen och banlagen hos en och samma myndighet, . Det är viktigt att arkitekturpolitiska arbete utvecklas genom starkare styrning och tydliga förväntningar från regeringen på myndighetens insatser på området. arkitekturråd arbetar enligt devisen ”rådet för stad och landskap, form och design”. Utveckling av verksamheten i myndighetens arkitekturråd genom värdering av kvalitet i transportinfrastrukturprojekt och spridning av goda exempel är viktiga inslag i en statlig politik för arkitektur, form och design. Utredningen konstaterar att även har setts över genom en omfattande och samlad utredningsinsats. Översynen innebär att även de aktuella paragraferna relativt prövats i förhållande till det samlade regelverket. Den grundliga översynen av har i sin tur följts upp med en omfattande utbildningsinsats riktad mot länsstyrelserna och kommunerna. Inom ramen för sitt uppdrag att genomföra kompetensinsatser kring tillämpningen av har lämnat ekonomiskt stöd till bygglovsenheterna i kommun och kommun för att undersöka hur kommuner med stöd av lagen kan arbeta med arkitektur och gestaltningsfrågor vid bygglovsprövningen. Rapporten det lov att vara fult? God arkitektur och gestaltning inom ramen för plan- och bygglagstiftningen (dnr. MSN 2015/76-229, kommun) har presenterats . Lagstiftning och andra styrmedel Rapporten redovisar den lagtekniska bakgrunden, därefter rättspraxis och rättsfall av intresse och betydelse. Dessutom redovisas resultatet av en enkät till mer än tjugo kommuner och slutligen en avslutande reflektion med framåtblickande slutsatser. Rapporten ger en god överblick av aktuell rättspraxis och viktiga domar från samt Mark- och . Inledningsvis konstateras i rapporten att det finns många kommuner som önskar göra mer för att främja god arkitektur och gestaltning. Många delar uppfattningen att god arkitektur är viktigt i byggandet av det goda samhället. Enligt rapporten finns det många oklarheter kring vilka möjligheter faktiskt ger för de kommuner som vill ställa högre krav på gestaltningen av nya eller förändrade byggnadsverk. Rapportens syfte är att skapa en tydligare bild av vilka lagrum som finns för att jobba med gestaltningsfrågor vid bygglovsprövningen och att hitta goda exempel från andra kommuner. Av de 22 kommuner som svarade på en enkät, har fem någon typ av övergripande arkitekturpolicy. Ett antal kommuner har svarat att de har andra typer av styrdokument och ytterligare några fler har ett pågående arbete med att ta fram en övergripande arkitekturpolicy. Vissa kommuner har en arkitekturpolicy som är en del av översiktsplanen. Tio av kommunerna har en stadsarkitekt. Stadsarkitektens roll i organisationen varierar stort mellan kommunerna och det påverkar i sin tur vilken roll denna har i det direkta arbetet med handläggning av bygglovsärenden. Av de kommuner som har deltagit svarade hälften att kommunen har avslagit ansökningar på grund av undermålig utformning. I de flesta fall är det fråga om byggnader som själva har ett kulturhistoriskt värde eller som är placerade i ett sådant område. Många kommuner framhöll att frågan i de flesta fall kan lösas innan ett negativt beslut behöver fattas. ser många ett avslagsbeslut som ett misslyckande, en miss i dialogen med sina kunder. En stor del av de kommuner som svarat på enkäten anser att lagstiftningen är för tandlös eller ger för litet utrymme att jobba med gestaltningsfrågor. kan man konstatera i de fall det finns relevanta rättsfall har dessa sitt ursprung nästan uteslutande i grannars överklaganden. Lagstiftning och andra styrmedel Exempel på insatser i kommunerna för att främja god arkitektur handlar om rådgivning om arkitektur via hemsidan och råd om utformningsfrågor. Det är viktigt att utveckla kommunala arkitekturprogram som en aktiv dialog med byggherrar är önskvärd innan inlämning av bygglovsansökan. Utbildning av inte minst i gestaltningsfrågor är av stor betydelse.