sou · H2B391 · 2015-01-01 00:00:00 — Utredningen har att uppmärk- samma och ta hänsyn till att det finns transpersoner som har ett behov och en önskan att enbart ändra sitt juridiska kön och trans- personer som har ett behov av och en önskan om att ändra sitt juridiska kön och att korrigera sin kropp i fysisk mening. Dessa behov och önskemål finns hos såväl unga som äldre transpersoner. Sammanfattningsvis har vi, inom ramen för utredningen, valt att fokusera på följande behov hos gruppen transpersoner: behov av att kunna ändra det juridiska könet för att få tillgång till officiella dokument och handlingar som speglar den egen- identifierade könsidentiteten, eller behov av medicinsk könskorrigering för att kroppen ska stämma överens med den egenidentifierade könsidentiteten. 4Levnadsförhållanden för unga transpersoner I detta kapitel beskrivs levnadsförhållanden för unga transpersoner och kapitlet är, likt kap. 3, viktigt för en god förståelse av unga transpersoners situation. Vidare är levnadsförhållandena för unga transpersoner är en fråga om mänskliga rättigheter. kommissionär för mänskliga rättigheter betonar att unga trans- personer, likt alla andra barn och unga, ska tillförsäkras mänskliga rättigheter och en trygg och säker omgivning för att kunna delta fullt ut i samhällslivet.1 Levnadsförhållandena och hälsosituationen för unga transperso- ner påverkas av heteronormen och tvåkönsnormen. De källor som används inom ramen för detta kapitel jämför ofta transpersoners situation med situationen för homo- och bisexuella. Viktigt att ha i åtanke är att situationen för transpersoner är relaterad till köns- identitet, och inte till sexuell läggning. I vissa rapporter beskrivs därför att det kan vara problematiskt att jämföra gruppen trans- personer med grupperna homo- och bisexuella. Vidare anses gruppen transpersoner svår att studera.2 publicerade för grundläggande rättigheter en undersökning om levnadsförhållanden för hbt-personer i . Unga hbt-personer utmärker sig i olika avseenden i undersökningen. 1The Commissioners Human Rights Comments, LGBTI children have the right so safety and equality, , 02/10/2014. 2Se t.ex. (2010), Hon, hen, han, s. 49. Levnadsförhållanden för unga transpersoner När det gäller diskriminering uppger unga hbt-personer oftare än äldre att de uppfattar sin omgivning som intolerant. Responden- terna i åldersgruppen 18–är minst benägna att vara öppna med sin sexuella läggning eller könsidentitet. De är dessutom mest benägna att uppge att de har varit föremål för våld eller diskrimine- ring året före undersökningen. Gruppen transpersoner utmärker sig i sin tur. De uppger konsekvent att de möts av en intolerant omgivning och de är den grupp som flest gånger uppger att de har upplevt diskriminering under det senaste året.3 På europeisk nivå uppger en tredjedel av hbt-personerna som deltog i undersökningen, att de har varit utsatta för diskriminering inom åtminstone ett av följande områden: tillgång till bostad, hälso- och sjukvård, skola och utbildning, socialtjänst och tillgång till varor och tjänster. När respondenterna delades in i grupper på tio personer uppgav fler än vad åttonde person att de har utsatts för kränkande behandling och kommentarer i skolan. En majoritet av respondenterna har inte varit öppna med sin hbt-identitet i skolan . När det gäller upplevelse av diskriminering inom hälso- och sjukvården är denna dubbelt så hög bland gruppen transpersoner än i hbt-gruppen i sin helhet. Vidare visar under- sökningen hur hbt-personer i hög grad är utsatta för våld och ut- sattheten är allra störst för gruppen transpersoner.4 Hälsa är en viktig förutsättning för ett bra liv. Hälsa är inte ett mål i sig, inte heller ett absolut tillstånd, utan en resurs för att uppnå andra mål och hantera livets utmaningar. Hälsan i en grupp kan betraktas som god när gruppen har en god fysisk och psykisk hälsa, ekonomisk och social trygghet, skydd från utsatthet, brott, mobb- ning, diskriminering och andra former av kränkande behandling samt goda möjligheter att påverka sin livssituation och sin närmiljö. Hälsa hänger således ihop med frågor om utsatthet. Utsatthet är också ett tillstånd. Det kan betyda att unga exponeras för risk- faktorer, som kan leda till sjukdom eller ohälsa. 3EU LGBT survey, European Union lesbian, gay, bisexual and transgender survey, Results at a glance, s. 9–10. 4EU LGBT survey, European Union lesbian, gay, bisexual and transgender survey, Results at a glance, s. 12–13. Levnadsförhållanden för unga transpersoner Att vara ung definieras ibland som mer riskfyllt på grund av den osäkra ställning som unga har i samhället. Unga kan beskrivas som sårbara utifrån den utvecklingsfas de befinner sig i och som kan leda till osäkerhet, vilsenhet och sviktande självkänsla. De kan defi- nieras som mer exponerade, på grund av att de vistas i särskilda miljöer som bland kompisar, ute på stan, på uteställen, på fester med mera. Att vara spänningssökande och inte riskmedveten, att prova droger, dricka sig berusad på alkohol, ha sex utan att skydda sig är något som ofta förknippas med unga. Men det är först när många faktorer samverkar som det går att definiera en individ eller en grupp som utsatt. I det förebyggande arbetet bland unga är riskbeteendet i fokus. När det gäller hbt-personer är det emellertid inte deras beteende som är den främsta risken. Det är de normer och de attityder, som verkar diskriminerande, som bidrar till ohälsan.5 I undersökningen Hon hen han har unga själva fått rapportera sitt allmänna hälsotillstånd. De flesta unga kvinnor och män i alla åldrar mår bra, men andelen som mår dåligt är så pass mycket större i vissa grupper att dessa grupper måste uppmärksammas och tas på allvar. Undersökningen visar att unga män, som är osäkra på sin sexuella läggning, mår betydligt sämre än heterosexuella män. När det gäller unga kvinnor visar undersökningen att både homo- och bisexuella kvinnor och kvinnor som är osäkra på sin sexuella läggning mår sämre än unga heterosexuella kvinnor. Bland gruppen transpersoner är det som uppger ett dåligt hälso- tillstånd. Vidare visar resultaten att unga transpersoner mår sämre än äldre transpersoner. En jämförelse mellan transpersoner i olika åldrar visar att störst andel transpersoner som rapporterar att de mår dåligt finns i gruppen 16–29 år.6 4.3.1Hälsans relation till diskriminering Forskningsresultat visar på samband mellan ohälsa, ohälsosamma levnadsvillkor och diskriminering. Diskriminering kan därför be- skrivas som en av hälsans bestämningsfaktorer. De grupper i sam- hället som är mest utsatta för ohälsa är också de grupper i samhället 5Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 16–17. 6Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 33. Levnadsförhållanden för unga transpersoner som är mest utsatta för diskriminering. Psykologiska effekter av diskriminering på grund av sexuell läggning kan vara psykisk ohälsa, ångest, självmordstankar, minskad livskvalitet, nedstämdhet och större användning av psykiatrin.7 Självbild och självförtroende kan sägas ingå i en vid definition av psykosocial hälsa. Transsexuella tenderar enligt data från att ha relativt lågt självförtroende. I en studie från har man funnit samband mellan verbala trakasserier respektive diskriminering och självförtroendet. Lågt självförtroende hade statistiskt samband med verbala trakasserier respektive diskriminering.8 Psykisk och social ohälsa är köns- och åldersberoende och tenderar att öka i samband med puberteten. Ungdomar kan få speciellt stora svårigheter att utveckla stabila och positiva identiteter. Det samman- hänger med att ungdomsperioden innebär ett frigörande från föräl- drarnas kognitiva och emotionella modeller och skapandet av en personlig identitet. Ungdomar som tänker i termer av hbt-identi- teter saknar ofta förebilder som kan hjälpa dem att utveckla posi- tiva identiteter. Ungdomar har ett starkt behov av att knyta an till kamrat- grupper. I många ungdomsgrupper dominerar heteronormer. Det gäller speciellt i pojkgrupper där heterosexualitet och traditionella könsroller ses som en viktig del av den manliga identiteten. Ung- domar med hbt-identitet kan därför tvingas att följa allmänna könsnormer för att passa in i kamratgruppen. Rädsla för ett socialt avståndstagande kan innebära att en ungdom väljer att dölja eller ta avstånd från den identitet som vederbörande har utvecklat i sitt inre liv. Undertryckandet av tankarna och känslorna kan medföra betydande personliga svårigheter. Det kan hindra utveck- landet av en stabil och positiv personlig identitet. Hbt-ungdomar med svagt socialt stöd löper speciellt stor risk att hamna i drog- missbruk, rymma hemifrån, flytta hemifrån tidigt, sluta skolan eller göra självmordsförsök. Speciellt svårt har hbt-ungdomar i sam- 7Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 17. 8Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 232. Levnadsförhållanden för unga transpersoner hällen med mycket fasta eller rigida och traditionella könsroller. I sådana samhällen kan hbt-ungdomar få större psykiska och sociala problem än exempelvis i storstäder, där det finns en större variation och större tolerans för olika personliga identiteter.9 4.3.3Avsaknad av emotionellt stöd Med emotionellt stöd avses i detta sammanhang att ha någon att dela sina innersta känslor med och anförtro sig åt. En högre andel homo- och bisexuella män och unga män som är osäkra på sin sexuella läggning anger att de saknar emotionellt stöd, i jämförelse med gruppen unga heterosexuella män. Bland unga homo- och bi- sexuella kvinnor finns liknande resultat även om skillnaderna är mindre. När homosexuella, bisexuella och transpersoner jämförs med varandra är det en större andel transpersoner som saknar emotionellt stöd. I Hon hen han uppger av de unga transpersonerna i åldern att de saknar emotionellt stöd.10 I Hon hen han samvarierar upplevelsen av negativa reaktioner från familj och vänner relaterat till en persons sexuella läggning eller könsidentitet med en lägre självkänsla hos respondenten. Av dem som har fått mest negativa reaktioner från familj och vänner är det, i hela undersökningsgruppen, som har låg självkänsla. De som upplevt negativt bemötande samt de som inte är öppna med sin sexuella läggning eller könsidentitet/könsuttryck har signifi- kant sämre självkänsla än de övriga grupperna. Även ett bristfälligt socialt stöd samvarierar med ett lägre självförtroende. av dem som saknar nära vänner har låg självkänsla. Motsvarande andel av dem med flera nära vänner är 28 procent.11 Det är fler unga homo- och bisexuella samt unga som är osäkra på sin sexuella läggning som uppger sig ha nedsatt psykiskt välbefin- nande än unga heterosexuella. Transpersoner har i sin tur ett sämre 9Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 236–237. 10Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 31. 11Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 83–84. Levnadsförhållanden för unga transpersoner psykiskt välbefinnande än homosexuella personer. Det är betydligt vanligare med nedsatt psykiskt välbefinnande bland transpersoner i åldern 16–än bland transpersoner i åldern 45–. Grupperna unga homo- och bisexuella kvinnor och kvinnor som är osäkra på sin sexuella läggning är i större utsträckning drabbade av oro, ängslan och ångest än unga heterosexuella kvinnor. Hos transpersoner är det enligt Hon hen han dubbelt så vanligt med svåra besvär av ängslan, oro och ångest.12 Nationella folkhälsoenkät från ställdes en fråga om självmordstankar. Resultaten från enkäten visar hur homo- och bisexuella i betydligt högre grad än befolkningen i övrigt har haft självmordstankar. Självmordstankar är speciellt vanliga bland unga homo- och bisexuella. I enkät till hbt-gruppen 2005 uppger cirka hälften av transpersonerna att de har övervägt att ta sitt liv. En ännu högre andel () kunde noteras i åldern 16–29 år.13 När det gäller andelen unga kvinnor och män som uppger att de har haft självmordstankar visar senare resultat i Hon hen han en tydlig skillnad mellan hbt-gruppen och den hetero- sexuella gruppen. Det är vanligare att unga homo- och bisexuella samt unga som är osäkra på sin sexuella läggning har haft självmordstankar jämfört med unga heterosexuella. Gruppen transpersoner utmärker sig i undersökningen. Så många som var- annan transperson uppger att de har övervägt att ta sitt eget liv. I gruppen transpersoner i åldern 16–är det som har övervägt att ta sitt liv.14 12Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 35–36. 13Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 234. 14Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 37. Levnadsförhållanden för unga transpersoner Självmordsförsök är vanligare bland homo- och bisexuella än bland befolkningen som helhet. Även i internationella studier är före- komsten av allvarliga självmordsförsök betydligt högre bland homo- och bisexuella i jämförelse med heterosexuella. Förklaringen anses vara det utanförskap som dessa upplever i förhållande till sin sociala omgivning.15 När det gäller självmordsförsök beskrivs i Hon hen han hur de procentuella skillnaderna är relativt stora mellan grupperna och mellan könen. Det är statistiskt säkerställt att en större andel i gruppen unga homo- och bisexuella samt i gruppen unga som är osäkra på sin sexuella läggning har försökt ta sitt liv än unga hetero- sexuella.16 Antalet självmordsförsök är speciellt hög bland trans- personer. av transpersonerna uppger att de har försökt ta sitt liv. Andelen transpersoner som försökt ta sitt liv är bland 16–29 åringarna, bland 30–44 åring- arna och bland 45–64 åringarna.17 En persons bruk av alkohol påverkas av en mängd olika faktorer såsom demografiska, ekonomiska, sociala och psykologiska fakto- rer. Hbt-faktorn är alltså bara en av många faktorer som påverkar alkoholbruket. En individs alkoholbruk kan tolkas som en sam- verkan mellan alla dessa faktorer.18 Statistiken kring riskabla alkoholvanor i Hon hen han visar att i gruppen homo- och bisexuella kvinnor är andelen med riskabla alkoholvanor större än i gruppen heterosexuella kvinnor. Män i gruppen som uppger att de är osäkra på sin sexuella läggning upp- visar betydligt mindre andelar med riskabla alkoholvanor jämfört med gruppen homo- och bisexuella män och gruppen heterosexu- ella män. Dessa vanor kan dock sättas i relation till att en mycket 15Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 234. 16Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 38. 17Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 38. Se också m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psykosociala situation och psykiska hälsa, s. 234. 18Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 235. Levnadsförhållanden för unga transpersoner större andel av männen som uppger att de är osäkra på sin sexuella läggning har ett lågt socialt deltagande. Den låga andelen riskabla alkoholvanor ska därför inte enbart tas som en indikation på god hälsa. Det är inte lika vanligt att transpersoner har riskabla alkohol- vanor som att homosexuella personer har det. Bland transpersoner i åldern 16–är det dock som har riskabla alkohol- vanor. Bruk av alkohol är således ett område där unga transperso- ner är hälsomässigt utsatta.19 4.4.1Rädsla för att gå ut ensam En högre andel i gruppen unga homo- eller bisexuella män än i gruppen heterosexuella män är rädda för att gå ut ensamma. Bland unga kvinnor finns ingen statistiskt signifikant skillnad mellan hbt- gruppen och heterosexuella. Generellt är dock gruppen som är rädd för att gå ut ensam högre hos unga kvinnor än hos unga män, oavsett sexuell läggning. När gruppen transpersoner jämförs med gruppen homo- och bisexuella är det vanligare att transpersoner har avstått från att gå ut ensamma av rädsla för överfall, rån eller annat ofredande.20 Nästan hälften () av alla transpersoner och av de med osäker transidentitet har undvikit att gå ut.21 Yngre personer tenderar att i högre utsträckning uppleva otrygghet och känna rädsla för att gå ut.22 Av transpersonerna mellan 15–har en fjärdedel undvikit att gå ut en gång eller oftare . Det är en större andel i jämförelse med äldre transpersoner. Hbt-personer som har en svag social förankring, som mestadels får negativt bemötande från sin familj och sina vänner samt har en bristande självkänsla, tenderar att i större utsträckning stanna inne på grund av rädsla än övriga respondenter. Unga hbt-personer som ofta stannar inne på grund av rädsla har dessutom i genomsnitt lägre självkänsla än den övriga undersökningsgruppen.23 19Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 40–41. 20Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 42. 21Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 86. 22Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 98. 23Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 87. Levnadsförhållanden för unga transpersoner 4.4.2Riskkalkylering i det offentliga rummet Upplevelser av otrygghet är något som återkommer när unga trans- personer beskriver sin livssituation. Som beskrivs i avsnittet ovan undviker en stor del av transpersonerna och personerna med osäker könsidentitet att gå ut på grund av rädsla för att bli illa behandlade. Att undvika omklädningsrum, toaletter och andra offentliga rum begränsar transpersoners rörelsefrihet. Rädslan för att utsättas för våld eller obehag riskerar att påverka personens möjligheter till ett fungerande socialt liv negativt och därmed dennes hälsa.24 När en transperson rör sig i offentliga och halvoffentliga rum som gator, kollektivtrafik, offentliga toaletter, badhus eller i affärer finns det, liksom i bemötandesituationen, alltid en risk för att personen krockar med samhällets heteronormativa förväntningar och tvåkönsnormen. Hur en person kan röra sig i det offentliga rummet utan att bli utsatt för hot om våld eller muntliga trakasse- rier beror i stor utsträckning på hur väl personen passerar. Trans- personer tvingas göra riskkalkyleringar. En person som identifierar sig som man kan känna att det är rätt att gå på herrtoaletten, men där finns rädslan för att bli utsatt för våld. Damtoaletten känns fel och även om personen skulle slippa på- hopp, så sänker det hans självförtroende att tas för kvinna. Risk- kalkyleringar som transpersoner tvingas göra innebär en ständig beredskap och oro.25 4.4.3Kränkande bemötande eller behandling Att vara transperson innebär, som beskrivits tidigare, att man stän- digt måste övertyga andra om att man faktiskt är den man är. När man inte respekteras i sin könsidentitet blir resultatet ofta en krän- kande behandling. Förutom att berätta för omgivningen måste man också bete sig på ett sätt som är trovärdigt i andras ögon, det vill säga agera som en riktig flicka eller pojke förväntas göra. I under- sökningen Är du tjej eller kille? beskriver unga transpersoner hur de ständigt måste bevisa att de faktiskt är den de är. 24Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 100. 25Darj och (2008), Är du kille eller tjej? Levnadsförhållanden för unga transpersoner som beter sig på ett alltför feminint sätt riskerar att inte tas på allvar.26 I Hon hen han beskrivs att det är betydligt vanligare bland unga homo- och bisexuella kvinnor och bland unga kvinnor som är osäkra på sin sexuella läggning att ha blivit bemött eller behandlad på ett kränkande sätt än bland andra grupper av unga. Dessa resultat är statistiskt säkerställda och uppseendeväckande. Nästan varannan ung homo- eller bisexuell man har blivit utsatt för kränkande be- handling eller bemötande, vilket kan jämföras med ungefär var femte ung man som är osäker på sin sexuella läggning eller 22 pro- cent av de heterosexuella. När gruppen transpersoner jämförs med gruppen homo- och bisexuella är det en större andel transpersoner som har upplevt att de har utsatts för kränkande behandling eller bemötande . Att ha blivit utsatt för kränkningar är vanligast i åldern 16–29 år.27 Våld ska i detta sammanhang förstås som ett medel att uppnå eller upprätthålla makt. Hot om fysiskt våld är ett sätt att väcka rädsla hos andra och få dem att anpassa sig efter ens egen vilja. Fysiskt våld kan beskrivas som varje form av fysisk makt som genom att den skadar, smärtar och kränker, påverkar en annan person att avstå från något personen vill göra eller får personen att göra något mot sin vilja. Psykiskt våld är dels att skada, skrämma eller kränka på alla sätt som inte är direkt fysiska till sin natur, dels att styra eller dominera andra människor med hjälp av bakomliggande makt eller en hotbild.28 Enligt Hon hen han är det betydligt vanligare att gruppen unga homo- och bisexuella utsätts för hot om våld än unga hetero- sexuella.29 av transpersonerna och av perso- nerna med osäker könsidentitet har utsatts för hot om våld . Yngre transpersoner tenderar att vara mer utsatta än äldre. Av dem mellan 15–är det av 26Darj och (2008), Är du kille eller tjej? 27Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 45. 28Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 20. 29Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 43. Levnadsförhållanden för unga transpersoner respondenterna som har hotats, motsvarande andel bland dem som är 23–är . Benägenheten att anmäla brott med trans- fobiska motiv, såsom ett olaga hot, är mycket liten. Av dem som har varit utsatta för hot har förövaren i av fallen varit okänd för offret och i en majoritet av fallen har hotet uttalats på offentlig plats. Yngre personer tenderar att i större utsträckning känna förövaren. Av personerna mellan 15–har varit utsatta av en annan person i skolan, oftast en elev, och i många fall befann sig personen i skolan då den hotfulla situa- tionen uppstod. Transpersoner och personer med osäker köns- identitet tenderar att i större utsträckning känna gärningspersonen. Totalt har i denna grupp utsatts för hot om våld från en familjemedlem.30 Det är vanligare att unga i gruppen homo- och bisexuella utsätts för våld än unga heterosexuella. I gruppen transpersoner är det en tredjedel som uppger att de i livet har utsatts för våld eller trakasserier. Av dessa har varit utsatta för våld eller trakasserier på grund av sitt könsuttryck eller sin könsidentitet. Motsvarande siffra för transpersoner i åldrarna 16–är 34 procent.31 Yngre transpersoner tenderar att vara våldsutsatta i högre grad än äldre. Den mest våldsutsatta gruppen fördelat på ålder och könsidentitet är personer med osäker könsidentitet mellan 15-18 år.32 Av dem som har utsatts för våld har gärningsmannen i majori- teten av fallen varit okänd för offret. Skolan är en arena där framför allt många hbt-pojkar utsätts för våld. Flickor uppger i större ut- sträckning än pojkar att de utsatts för våld från en familjemedlem eller en partner. Personer som har fått negativt bemötande från familj och vänner tenderar att i större utsträckning också ha utsatts för våld. Unga hbt-personer som har utsatts för våld har i genom- snitt lägre självkänsla än de som inte utsatts för våld.33 30Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 88–89. 31Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 44. 32Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 90–91. 33Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 91–92. Levnadsförhållanden för unga transpersoner Av respondenterna i Hon hen han har totalt blivit tvingade till en eller flera sexuella handlingar . Yngre respondenter uppger i större utsträckning än äldre att de har tvingats till sexuella handlingar. av dem i åldersgruppen 15–uppger att de blivit tvingade till en sexuell handling. Detta kan jämföras i ålders- gruppen 23–. Andelen utsatta pojkar och flickor skiljer sig inte åt. Det är emellertid en betydligt större andel transpersoner och personer med osäker könsidentitet som har blivit utsatta.