sou · H2B391 · 2015-01-01 00:00:00 — gick det enligt domstolen inte att urskilja någon europeisk standard vad gäller möjligheten att ändra juridiskt kön. Det fanns enligt dom- stolen inget enhetligt mönster för hur konventionsstaterna bedömde de rättsliga verkningarna av könskorrigeringar. 63Danelius Hans (2012), Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, s. 351. 64Danelius Hans (2012), Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, s. 362. Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering vid den aktuella tidpunkten infört lagstiftning, som på vissa villkor medgav att ett nytt juridiskt kön registrerades i folkbokföringen, medan andra stater ställde sig avvisande till detta. Domstolens slut- sats var därför att staterna hade en stor rörelsefrihet, dvs.margin of appreciation i frågan. Att de enskilda individerna i de aktuella fallen inte kunde få till stånd en ändring av det juridiska könet ansågs inte utgöra en kränkning av konventionen och artikel 8.65 kom åter igen att pröva frågan om ändring av juridiskt kön. Målet rörde som tillämpade en lagstiftning som innebar att den som hade genomgått en medicinsk könskorrigering inte kunde få till stånd en juridisk ändring av sitt kön i folkbokföringen. Vederbörande kunde inte heller få nya identitetshandlingar och möjligheterna att byta namn var begränsade. Detta innebar enligt att den en- skilde befann sig i en situation som var oförenlig med respekten för privatlivet. Avsaknaden av möjligheter för den en- skilda individen att ändra juridisk kön i folkbokföringen utgjorde en kränkning av artikel 8 i konventionen.66 I avgörandet v. the aktualiseras frågan om statens positiva förpliktelse att erkänna en persons ändrade könstillhörighet fullt ut. Det aktuella målet rörde en transsexuell person som önskade ändra sin könstillhörighet i födelseattesten. En sådan ändring kunde enligt brittisk lag bara göras på grund av skriv- eller faktafel. konstaterar att respekten för den enskildes privatliv lämnar utrymme för tolkning och särskilt när det gäller vilka positiva förpliktelser som följer med denna rätt. Vid bedömningen av huruvida rätten till privatliv innefattar en positiv förpliktelse att erkänna den enskildes könstillhörighet fullt ut, ska det allmännas intresse balanseras mot den enskildes intresse. Vidare ska den aktuella situationen avgöras i ljuset av samhälls- utvecklingen. Enligt har den omständigheten att den en- skilde efter en könskorrigering fortsatt är registrerad i sitt födelse- kön stor betydelse för den enskilda individen i sådana situationer 65Danelius Hans (2012), Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, s. 362. Se t.ex. Rees v. The , Application no 9532/81, Judgement of 17 October 1986. 66Se B. v. , Application no. 13343/87. European Court of Human Rights, Factsheet – Gender Identity issues. Se också (2012), Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, s. 362. Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering där kön har betydelse, exempelvis i rättsliga frågor där man upp- rätthåller en distinktion mellan man och kvinna. Domstolen kon- staterar att det kan vara fråga om ett allvarligt ingrepp i rätten till privatliv, när den nationella rätten kommer i konflikt med den enskildes personliga identitet. Den stress som åsamkas en person när vederbörandes kön inte erkänns fullt ut är inte av den mildare graden. Tvärtom bidrar detta till en utsatt position, där den enskilde kan känna sig orolig, utsatt och förödmjukad. Vidare beskriver domstolen hur det är inkonsekvent att staten, å ena sidan, till- handahåller könskorrigerande operationer inom ramen för hälso- och sjukvården men, å andra sidan, inte fullt ut erkänner det ändrade könet i rättslig bemärkelse. Detta är enligt domstolen för- vånande, eftersom det rättsliga erkännandet kan betraktas som det sista steget i den process som en person går igenom för att ändra könstillhörighet. Att det råder koherens mellan olika administra- tiva och rättsliga system är enligt domstolen en betydelsefull faktor för frågan om det är fråga om en kränkning av artikel 8. Det är enligt ologiskt att neka den enskilde rättsligt erkännande av vederbörandes juridiska kön, när staten tillhandahåller könskorrigerande vård och behandling. När det gäller balansen mellan den enskildes intressen och samhällets intressen konstaterar domstolen, att inga övervägande samhällsintressen står emot den enskildes intresse av att den juridiska könstillhörigheten erkänns fullt ut. Att inte erkänna den enskildes könstillhörighet fullt ut är en kränkning av vederbörandes rätt till privatliv i artikel 8.67 I syfte att stärka det internationella skyddet för mänskliga rättigheter och dess tillämpning när det gäller sexuell läggning och könsidentitet har och for Human Rights formulerat Yogyakartaprinciperna. Yogyakarta- principerna beskrivs som en uppsättning internationella principer om tillämpningen av internationell rätt när det gäller brott mot mänskliga rättigheter på grund av sexuell läggning och könsidentitet. 67 v. The , Application no. 28957/95, Judgement of 11 2002. Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering Principerna kan beskrivas som standarder som ger uttryck för en enhetlig förståelse av vad skyddet för de mänskliga rättigheterna innebär och klargör ländernas skyldigheter inom ramen för det befintliga skyddet för de mänskliga rättigheterna.68 Varje princip åtföljs av detaljerade rekommendationer till länderna. Det råder en enighet bland experter på området att principerna speglar gällande rätt vad avser frågor rörande sexuell läggning och könsidentitet inom det internationella skyddet för de mänskliga rättigheterna.69 Nedan beskrivs enbart vissa av de principer som utgör Yogyakarta- principerna och beskrivningen tar sin utgångspunkt i den översätt- ning av principerna som har getts ut av . 5.6.1Princip 3: Rätten till erkännande inför lagen Principen om rätten till erkännande inför lagen grundar sig i att var och en har rätt att överallt erkännas som en person i lagens mening. Alla människor ska oavsett sexuell läggning eller könsidentitet åt- njuta rättskapacitet i alla aspekter av livet. Varje enskild persons egenidentifierade sexuella läggning eller könsidentitet utgör en inte- grerad del av personligheten och är en av de mest grundläggande aspekterna av självbestämmande, värdighet och frihet. Ingen ska tvingas genomgå medicinska processer, t.ex. könsbytesoperation, sterilisering eller hormonterapi, som ett krav för erkännande av könsidentitet i lagens mening. Ingen status, som t.ex. äktenskap eller föräldraskap, får åberopas för att hindra ett erkännande i lagens mening av en persons könsidentitet. Ingen får utsättas för påtryckningar att dölja, undertrycka eller förneka sin sexuella lägg- ning eller könsidentitet. Mot bakgrund av principen om rätten till erkännande inför lagen ska länderna: se till att alla personer ges rättskapacitet i civilrättsliga frågor, utan diskriminering på grund av sexuell läggning eller köns- 68Ds 2012:46, s. 44. Se också (2010), Yogyakartaprinciperna. Principer om tillämpning av det internationella skyddet av de mänskliga rättigheterna vad gäller sexuell läggning och könsidentitet, s. 6. 69Regeringskansliet (2010), Yogyakartaprinciperna. Principer om tillämpning av det inter- nationella skyddet av de mänskliga rättigheterna vad gäller sexuell läggning och könsidentitet, s. 6–7. Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering identitet och tillfälle att utöva denna kapacitet, t.ex. genom lika rätt att ingå avtal och att administrera, äga, förvärva (t.ex. genom arv), förvalta, åtnjuta och disponera egendom, vidta alla nödvändiga rättsliga, administrativa och andra åtgärder för att fullt ut respektera och i lagens mening erkänna varje enskild persons egenidentifierade könsidentitet, vidta alla nödvändiga rättsliga, administrativa och andra åtgärder för att se till att det finns förfaranden i vilka alla identitetshand- lingar som tillhandahålls av staten som anger en persons kön – inklusive födelseattester, pass, registreringsuppgifter om väljare och andra dokument – speglar personens i grunden egenidenti- fierade könsidentitet, se till att sådana förfaranden är effektiva, rättvisa och icke- diskriminerande, och respekterar den berörda personens värdig- het och privatliv, se till att ändringar i identitetshandlingar erkänns i alla samman- hang, där identifiering eller uppdelning av personer efter kön krävs enligt lag eller enligt policy, genomföra riktade program för att tillhandahålla socialt stöd till alla personer som genomgår könskorrigering.70 5.6.2Princip 6: Rätten till privatliv Principen om rätten till privatliv innebär att alla, oavsett sexuell läggning eller könsidentitet, har rätt till åtnjutande av privatliv utan godtyckligt eller olagligt ingripande, med avseende på deras familj, hem och korrespondens och till skydd mot olagliga angrepp på deras heder och anseende. Rätten till privatliv inbegriper normalt valet att tillhandahålla eller inte tillhandahålla information om sin sexuella läggning eller könsidentitet och även beslut och val i fråga om både den egna kroppen och sexuellt umgänge som utförs i sam- förstånd mellan personer, samt andra relationer till andra människor. Mot bakgrund av principen om rätten till privatliv ska länderna bland annat: 70 (2010), Yogyakartaprinciperna. Principer om tillämpning av det inter- nationella skyddet av de mänskliga rättigheterna vad gäller sexuell läggning och köns- identitet, s. 11. Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering vidta alla nödvändiga lagstiftnings-, administrativa och andra åtgärder för att garantera varje enskild persons rätt, oavsett sexuell läggning eller könsidentitet, till åtnjutande av privatliv, garantera var och ens rätt att få välja när, till vem och hur man vill tillhandahålla information som rör sexuell läggning eller könsidentitet, och skydda alla personer från godtyckligt eller oönskat utlämnande, eller hot om utlämnande av sådan informa- tion till andra.71 5.6.3Princip 13: Rätten till social trygghet och till andra sociala skyddsåtgärder Var och en har rätt till social trygghet och andra sociala skydds- åtgärder utan att diskrimineras på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. Enligt princip 13 i Yogyakartaprinciperna ska länderna bland annat: vidta alla de lagstiftningsåtgärder, administrativa och andra åt- gärder som krävs för att garantera lika tillgång, utan diskrimine- ring på grund av sexuell läggning eller könsidentitet, till social trygghet och andra sociala skyddsåtgärder, inklusive anställ- ningsförmåner, sjukförsäkring, vård- och hälsoförmåner (inklu- sive de åtgärder som har samband med förändringar av kroppens utseende som är knutna till könsidentitet), annan socialförsäkring, familjeförmåner, begravningsbidrag, pensioner och förmåner i samband med förlust av stöd för maka/make eller partner till följd av sjukdom eller dödsfall, se till att barn inte blir föremål för någon form av diskrimine- ring inom det sociala trygghetssystemet eller vid tillhandahåll- ande av sociala förmåner eller socialbidrag på grund av den sexu- ella läggning eller könsidentitet som de eller en medlem i deras familj har.72 71Regeringskansliet (2010), Yogyakartaprinciperna. Principer om tillämpning av det inter- nationella skyddet av de mänskliga rättigheterna vad gäller sexuell läggning och könsidentitet, s. 12–13. 72Regeringskansliet (2010), Yogyakartaprinciperna. Principer om tillämpning av det inter- nationella skyddet av de mänskliga rättigheterna vad gäller sexuell läggning och könsidentitet, s. 17. Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering 5.6.4Princip 18: Skydd mot medicinskt utnyttjande Princip 18 rör skydd mot medicinskt utnyttjande och anger att ingen person får tvingas att genomgå någon form av medicinsk eller psykologisk behandling, process eller prövning eller vara innestängd på en medicinsk inrättning på grund av sexuell läggning eller köns- identitet. Länderna ska därför vidta alla de lagstiftningsåtgärder, administrativa och andra åtgärder, som krävs för att garantera ett fullständigt skydd mot skadlig medicinskt praxis som grundas på sexuell läggning eller könsidentitet.73 5.6.5Princip 24: Rätten att bilda familj Princip 24 i Yogyakartaprinciperna rör rätten att bilda familj. Det uttalas i denna princip att länderna ska vidta alla de lagstiftnings- åtgärder, administrativa och andra åtgärder som krävs för att garan- tera rätten att bilda familj, också genom tillgång till adoption eller konstgjord befruktning (inklusive insemination med donator) utan diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. Vidare anges i denna princip att länderna bland annat ska se till att barnets bästa kommer i det främsta rummet vid alla åtgärder eller beslut som rör ett barn.74 5.7Transpersoners skydd mot diskriminering i internationell rätt Basen för det skydd som tillkommer gruppen transpersoner är i många fall förbud mot diskriminering. Att skyddas mot diskrimi- nering är en mänsklig rättighet.75 Principen om icke-diskriminering är inte bara central i utan i alla FN:s konven- tioner om mänskliga rättigheter. Principen har sin utgångspunkt i den grundläggande principen om alla människors lika värde och rättigheter och beskrivs som en grundbult i det internationella systemet med olika instrument med skydd för de mänskliga rättig- heterna. Principen om icke- diskriminering kommer bland annat till uttryck i FN- stadgans första artikel. Vidare har den utvecklats i 73Ds 2012:46, s. 44–45. 74Ds 2012:46, s. 45. 2007/08:95, s. 79. Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. har principen blivit sedvanerättsligt bindande. Den har utvecklats och förstärkts genom ett flertal bindande konventioner, som också innehåller förbud mot diskriminering.76 Könsdiskriminering är förbjuden enligt ett flertal EU-direktiv. Enligt praxis omfattas den som avser att ändra eller har ändrat sin könstillhörighet av diskrimineringsgrunden kön.77 Artikel 14 i innehåller ett förbud mot diskriminering. Av artikeln framgår att åtnjutandet av de fri- och rättigheter som anges i konventionen ska säkerställas utan någon åtskillnad på grund av kön, ras, hudfärg, språk, religion, politisk eller annan åskådning, nationellt eller socialt ursprung, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd eller ställning i övrigt. Diskrimineringsförbudet omfattar även de rättigheter som har skri- vits in i konventionens tilläggsprotokoll.78 Artikeln anger inte ut- tryckligen sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck som diskrimineringsgrund. Diskrimineringsgrunderna är emellertid inte uttömmande angivna. Av praxis från framgår att artikeln, i kombination med andra artiklar i konventionen, är tillämp- lig då en person diskrimineras på grund av sin sexuella läggning. Vidare har slagit fast att konventionens diskrimi- neringsförbud omfattar diskriminering av transsexuella.79 5.7.1Europarådets standarder och rekommendationer för att motverka diskriminering på grund av könsidentitet bildades och är en europeisk sammanslutning vars syfte är att värna och skydda de mänskliga rättigheterna. Rådet samlas regelbundet för att diskutera och utvärdera hur skyddet för de mänskliga rättigheterna följs i . publicerar standarder på olika områden, i syfte att främja och värna skyddet för mänskliga rättigheter.80 2011/12:159, s. 9–10. 77Regeringskansliet, (2014), En strategi för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck, s.12. 2007/08:95, s. 54. 79Regeringskansliet (2014), En strategi för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck, s. 12–13. 80Council of Europe (2011), Combating Discrimination On Grounds of Sexual Orientation or Gender Identity, s. 5. Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering När det gäller gruppen transpersoner beskriver hur det finns två problemområden, nämligen tillgången till könskorri- gerande vård och behandling och förutsättningarna för rättsligt erkännande av en persons könstillhörighet. Utgångspunkten för arbete på detta område är att det måste stå varje man och kvinna fritt att själv bestämma över sin egen kropp, vilket inkluderar både sexualitet och reproduktionsförmåga. beskriver hur vissa länder uppställer krav på att den enskilde ska sterilisera sig, genomgå hormonbehandling eller leva i det motsatta könet, s.k. real life experience, för att vederbörande ska få tillgång till könskorrigerande vård och behandling. Enligt ställs också liknande krav för att den enskilde ska kunna byta kön i juridisk mening.81 tolkning av avgöranden i B. v. och Goodwinn v. the är att de ger uttryck för att staterna har en positiv förpliktelse att fullt ut erkänna könstillhörigheten hos en transsexuell person som har genomgått könskorrigerande vård och behandling. Denna positiva förpliktelse innefattar en skyldighet att göra det möjligt för individen att erhålla nya officiella dokument, såsom födelseattester, personnummer, körkort och pass. Det bör också finnas möjlighet att få till stånd ändringar i exempelvis bankpapper, anställningsbevis och betyg. Vidare åligger det staterna att se till att själva processen att byta kön i juridisk mening och processen att byta namn är enkel, snabb och transparent och att det visas respekt för den enskildes fysiska integritet och vederbörandes rätt till privatliv, så att ingen tredje person får kännedom om ändringen utan vederbörandes vilja.82 I resolution (2010) beskrivs hur medlemsstaterna ska arbeta särskilt för att motverka diskriminering och kränkningar av mänsk- liga rättigheter för transpersoner, och mer specifikt se till att det finns lagstiftning som i praktiken tillförsäkrar dessa personer trygg- het, tillgång till officiella dokument som ger uttryck för den köns- tillhörighet som de anser sig tillhöra, utan att de måste underkasta sig krav på sterilisering eller medicinsk vård och behandling i någon form, t.ex. könskorrigerande kirurgi eller hormonbehandling. 81Council of Europe (2011), Combating Discrimination On Grounds of Sexual Orientation or Gender Identity, s. 32–33. 82Council of Europe (2011), Combating Discrimination On Grounds of Sexual Orientation or Gender Identity, s. 32–33. Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering ska transpersoner, om de så önskar, tillerkännas rätt till könskorrige- rande vård och behandling och likabehandling inom ramen för hälso- och sjukvården.83 antog en rekom- mendation om åtgärder för att motverka diskriminering som har sam- band med sexuell läggning eller könsidentitet. konstaterar att homosexuella, bisexuella och transpersoner i århund- raden har utsatts för homofobi, transfobi och andra former av in- tolerans och diskriminering även inom familjen, inbegripet krimi- nalisering, marginalisering, social utestängning och våld på grund- val av vederbörandes sexuella läggning eller könsidentitet. Det behövs särskilda åtgärder för att säkerställa att dessa personer fullt ut kan åtnjuta sina rättigheter.84 Rekommendationen tar sikte på olika områden. När det gäller rätten till respekt för privat- och familjeliv uppmanas medlemsstaterna till bland annat följande åt- gärder: se över krav på fysiska förändringar för rättsligt erkännande av en persons könstillhörighet så att kränkande krav kan undan- röjas, vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att en persons köns- tillhörighet erkänns rättsligt inom alla området av livet, särskilt genom att göra det möjligt att snabbt, transparent och enkelt byta namn och kön i allmänna handlingar, när det är lämpligt bör medlemsstaterna säkerställa att även icke statliga aktörer omfattas av krav på erkännande och ändringar av namn och könstillhörighet när det gäller de viktigaste dokumen- ten, t.ex. utbildnings- och arbetsintyg.85 Vidare uppmanas medlemsstaterna, när det gäller rätten till hälso- och sjukvård, att bland annat vidta lämpliga åtgärder för att säker- ställa en effektiv tillgång till lämplig vård och insatser vid medicinsk 83Resolution (2010) of the Parliamentary Assembly – Discrimination on the basis of sexual orientation and gender identity. Se också (2011), Combating Discrimination On Grounds of Sexual Orientation or Gender Identity, s. 54–55. 84Ministerkommitténs rekommendation CM/Rec(2010)5 till medlemsstaterna om åtgärder för att motverka diskriminering som har samband med sexuell läggning eller könsidentitet. Antagen av ministerkommittén vid det 1081:a mötet med ministrarnas ställföreträdare. 85Ministerkommitténs rekommendation CM/Rec(2010)5, punkt 20 och 21. Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering könskorrigering, inbegripet psykologisk, endokrinologisk och kirurg- isk expertis inom hälso- och sjukvården utan oskäliga krav på den enskilde. Ingen ska utsättas för könskorrigerande ingrepp utan med- givande.86 kommissionär för mänskliga rättigheter beskriver hur transpersoner möter betydande svårigheter när det gäller möjlig- heter till ändring av juridiskt kön men också erkännande av en sådan ändring. I en del länder saknas lagstiftning och i en del länder finns bara lagstiftning för vissa delar i processen att ändra köns- tillhörighet. Vidare uppställer många länder krav på kirurgiska in- grepp eller sterilisering för att den enskilde ska kunna ändra köns- tillhörighet i juridisk mening. Många uppställer också krav på att den enskilde är ogift eller skild för att vederbörande ska få till stånd en ändring.87 Mot bakgrund av rätten till privatliv i artikel 8 i Europa- konventionen rekommenderar kommissionären med- lemsstater att tillförsäkra transpersoner en rätt att ändra juridiskt kön genom enkla, snabba och transparenta procedurer. Transperso- ner ska också ges möjlighet att byta namn och könstillhörighet i officiella dokument såsom födelseattest, id-kort, pass, betyg eller andra liknande dokument. Medlemsstaterna bör också avskaffa krav på sterilisering och andra krav på medicinska ingrepp, som kan innebära en allvarlig kränkning av den enskildes autonomi eller påverka den enskildes hälsa eller välmående.88 5.8Transpersoners skydd mot diskriminering i den svenska diskrimineringslagen Enligt 1 kap. 2 § RF ska den offentliga makten utövas med respekt för alla människors lika värde. Vidare ska det allmänna dels verka för att alla människor ska kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället, dels motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt och etniskt ursprung, språklig eller religiös 86Ministerkommitténs rekommendation CM/Rec(2010)5, punkt 35. 87Council of Europe (2011), Discrimination on grounds of sexual orientation and gender identity in Europe, s. 9. 88Council of Europe (2011), Discrimination on grounds of sexual orientation and gender identity in Europe, s. 13. Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller annan omständighet som gäller den enskilde som person. Uppräkningen är enligt förarbetena inte uttömmande utan avsikten med den gjorda uppräkningen är att markera att målsättningen om delaktighet och jämlikhet är av störst betydelse för människor som tillhör grupper som jämfört med andra grupper har en utsatt position i samhället. Uppräkningen ska ses som exempel på grupper av människor som riskerar eller rent av utsätts för diskriminering eller omotiverad sär- behandling i samhället.89 Principen om alla människors lika värde uttrycks också genom 1 kap. 9 § RF av vilken det framgår att dom- stolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör upp- gifter inom den offentliga förvaltningen i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet.90 Lagstiftning av stor betydelse för den enskildes skydd mot diskri- minering är diskrimineringslagen (2008:567). Lagen är tvingande, vilket innebär att ett avtal som inskränker någons rättigheter eller skyldigheter enligt lagen är utan verkan i den delen. Den gäller bland annat för arbetslivet, utbildningsverksamhet, hälso- och sjuk- vården och .