sou · H3B388 · 2015-10-14 00:00:00 — Arbetsförmedlingens arbete ovan är bara ett exempel på hur design för tjänster kan hjälpa användare och öka förtroendet mellan medborgare och avsändare, i kommuner, landsting och statliga bolag. Det övergripande syftet är att stärka tilliten och förtroendet mellan stat och medborgare, ett syfte som ytterst handlar om att skapa ett demokratiskt, inkluderande och hållbart samhälle. 5.3.3Stärkt svensk export av arkitektur, form och design Samtliga länder som vi har tittat på har visioner för att lyfta arkitekturens och designens värdeskapande kvaliteter och pekar på dess potential för export och internationell marknadsföring. designvision är att ”dansk design ska föras tillbaka till en världsledande position”. har en stark regional upplevelse- och turistindustri som bygger på nationella satsningar på till exempel ”vackra resrutter” och arkitektoniskt framstående byggnader längs turistvägarna. satsar på export av de så kallade kulturella och kreativa näringarna, där bland annat design, mode och, från , arkitektur ingår. Internationalisering av och exportfrämjande satsningar på design görs på flera sätt, genom mässdeltagande och resursstöd. Här har modebranschen, som är en stark sektor inom de kreativa näringarna, hittat nya ingångar på den internationella marknaden. Svenska lösningar och system för hållbart samhällsbyggande, miljöteknik, design för innovation och företagsutveckling profilerar och inom det området är vi långt framme. Här kan nämnas SymbioCity, som är statens och näringslivets initiativ för att stödja svenska miljöteknikföretags marknadsföring på en internationell handelsplats. SymbioCity startade , förvaltas av Business och och ska verka för att sprida svenskt know-how inom hållbar stadsutveckling och miljöteknik. Lärdomar från andra länder Exportmöjligheterna för dessa områden är stora och bör utvidgas till att omfatta perspektivet gestaltad livsmiljö. Exporterna av tjänsterna arkitektur, form och design har också större potential. För att ta arkitektur som exempel är det en relativt ny så kallad kreativ näring. exporterar en förhållandevis blygsam del, , av landets arkitekttjänster, jämfört med flera andra europeiska länder. En mer offensiv export av svensk arkitektur kan betyda mycket för branschen. Det är ett sätt att stärka arkitektkåren och höja statusen för området. Genom att bygga upp efterfrågan inom landet, kan vi exportera kunskap och kreativitet till andra länder i stället för att gå miste om utövare som står för utveckling och innovation i . Hantverk, småskalig framställning och lokala producenter inom till exempel textil, slöjd och även mat, bidrar till att stimulera branscherna och profilera . För de flesta utövare inom branscherna konsthantverk, slöjd och småskalig designproduktion är dock möjligheterna att satsa internationellt utan stöd mycket små. Bidragssystem för att främja företagens möjligheter till export och en breddad marknad har funnits, men de måste anpassas till små- eller enmansföretagens förutsättningar. Utredningen ser att en mer offensiv och målmedveten stöttning av arkitektur, form och design, såväl som för enskilda områden, som utifrån perspektivet gestaltad livsmiljö, har stor potential att öka export och stärka vår position i den internationella konkurrensen. 5.3.4Professionernas ställning och kompetens Kompetensnivån hos alla involverade i utvecklingen och byggandet av vår gemensamma livsmiljö är mycket viktig. För att kunna styra i rätt riktning behövs kunskap och färdigheter som möjliggör en hållbar utveckling. Det gäller för utövare inom området såväl som för myndigheternas upphandlare som måste ha rätt kompetens att välja rätt upphandlingsform. Det finns behov av en bredare utbildning. Ett kunskapsutbyte skapar goda förutsättningar för samverkan och nödvändiga synergier mellan olika yrkesgrupper. Hög kvalitet på utbildningarna ökar också utbytet med andra Lärdomar från andra länder universitet och dess forskare, lärare och studenter vilket leder till en positiv utveckling. Se vidare resonemang i kapitel 10. För att ta arkitektens roll och ställning som exempel skiljer den sig mellan länderna. Det beror till stor del på utbildningssystemet men också på politiska vägval och kulturella strukturer. I förändrades arkitektrollen –talet då tidens stora byggsatsningar innebar storskaliga lösningar och förenklingar, vilket i praktiken resulterade i mindre utrymme för arkitektens kompetens. Projektledare och byggentreprenörer tog över stora delar av processen och många menar att arkitektkåren efter det inte har återtagit inflytandet över sina frågor, utan tvärtom har marginaliseringen fortsatt.16 I länder där arkitektens roll är stark, innebär tjänsten ansvar för ekonomi och samordning, teknik och med möjlighet att värna om de arkitektoniska intentionerna i byggprocessen. I finns en stark tradition kring arkitektens roll och därmed arkitekturen. Arkitekten är oftast involverad i alla skeden, har projektansvar , är som regel byggherrens rådgivare och har därför stort inflytande. I har arkitekten också stort juridiskt ansvar och djupare utbildning i teknik, konstruktions- och byggfrågor. I utbildas arkitekter med kurser i management, resurshantering, byggnadsfysik och materiallära. Arkitekt är en skyddad yrkestitel i till exempel och licensen innebär att en arkitekt har ett stort ansvar. Inom designsektorn är yrkesrollen bredare, designer är ingen specifik yrkestitel och området är brett och mångfacetterat. En politisk stöttning och användning av designsektorn, specifikt som en del av de kreativa näringarna, i alla länder höjer statusen och bjuder in fler verksamma i fältet. I har designpolitiken lett till att designbranschen har professionaliserats och att danska företag ser fördelar i att använda designkompetens för sin utveckling, inom både produkt- och tjänstesektorn. En viktig faktor är att den ekonomiska stöttningen av designorganisationer från politiskt håll görs i högre grad än av organisationer inom samma verksamhetsområden i . 16 Arkitekterna och byggbranschen : om vikten av att upprätta ett kollektivt självförtroende, , , 2005. Lärdomar från andra länder 5.3.5Samverkan mellan organisationer stärker arkitektur, form och design nationellt och regionalt De slutsatser som kan dras av organisationsstrukturen för design och arkitektur är att områdena samverkar på informell basis, inte utifrån en gemensam statlig politik. Organisationerna tar initiativ för att korsbefrukta områdena. Som exempel kan nämnas nya tvärdisciplinära projektsamarbeten kring stadsutveckling mellan designorganisationen och arkitekternas DAC i Danmark.17 De svenska designorganisationerna driver också informella nätverk med varandra och underhåller samarbeten med arkitektbranschen. Här är det regionala perspektivet viktigt. Utvecklingen drivs av delvis statligt finansierade organisationer, branschorganisationer, landsting, länsstyrelser, kommuner och lokala initiativ. Nätverk med flera organisationer ger handlingskraft, synlighet och synergier och bör stöttas och uppmuntras. Regionala samverkansstrukturer kan stärka utvecklingen av områdena och bidra till att förankra perspektivet gestaltad livsmiljö. 5.3.6Sverige som föregångsland för ett samlat perspektiv Inget annat land som utredningen har tittat på har en uttalad gemensam politik för arkitektur, form och design. Den danska arkitekturpolitiken, som exempel, har ett brett perspektiv kopplat till gemensamma utmaningar, liksom utgångspunkten för perspektivet gestaltad livsmiljö. Gemensamt för flera av de studerade länderna är att den nationella arkitekturpolitiken integrerar flera andra politikområden och springer ur en tvärdepartemental strategi. Att lägga ämnesområdena ansvarsmässigt på ett eller flera politikområden ger legitimitet och kraft. rådande arkitekturpolitik är förankrad i hela elva departement. I de länder där designfrågorna ligger på näringsdepartementen definieras design oftast som en del av innovation och teknikutveckling, inte en del av kulturpolitiken. Däremot omfattas ämnesområdena design och arkitektur inte gemensamt i de politiska agendorna, utan de delas upp mellan 17 , design & architecture am/pm 2015 Lärdomar från andra länder departementen, även organisationsmässigt. I nya arkitekturpolitik nämns design som en utvecklingskraft för hållbarhet, delaktighet och export, men den statliga politiken är främst arkitekturpolitisk. Ländernas utmaningar överensstämmer mycket med de som utredningen har identifierat och som också formuleras i utredningens direktiv. Politiken utgår ofta genomgående från medborgarperspektivet, hållbar utveckling, innovation och tillväxtaspekter. Det bekräftar utredningens utgångspunkt att arkitektur, form och design som ett område kan möta både de nationella och de globala utmaningarna. Förhållandena i de beskrivna länderna visar att de har kommit långt när det gäller en förnyelse av politiken, men att man nu också tittar på utveckling och på hanteringen av arkitektur, form och design utifrån perspektivet gestaltad livsmiljö. 6Nya mål för arkitektur-, form- och designpolitiken utifrån perspektivet gestaltad livsmiljö Utredningen ska analysera de nationella målen för arkitektur-, form- och designpolitiken. Vid behov ska utredningen föreslå nya mål. Utredningen ska dessutom föreslå lämpliga insatser för att uppnå målen inom berörda politikområden samt analysera och beskriva olika möjligheter för löpande uppföljning och bedömningar av måluppfyllelsen inom området. 6.2Gällande mål och bakgrund De gällande målen för arkitektur-, form- och designpolitiken behöver ses över och moderniseras med hänsyn till bland annat kunskapsområdets utvidgning, samhällsutvecklingen och de utmaningar som ska mötas för att, i en vid mening, uppnå hållbar samhällsutveckling. Politiken inom arkitektur, form och design befinner sig i en utmanande skärningspunkt mellan olika politikområden, såsom kulturpolitik, miljöpolitik, utbildningspolitik, folkhälsopolitik, socialpolitik, samhällsbyggande, planeringspolitik och näringspolitik. Det finns därför fortsatt stort behov av moderna mål på området som utvecklar och vägleder detta arbete men också mål som bidrar till en utveckling av arbetet inom andra politikområden. Nya nationella mål för arkitektur-, form- och designpolitiken ska vara riktningsgivare och katalysatorer i det långsiktiga arbetet inom alla berörda politikområden. Nya mål för arkitektur-, form- och designpolitiken Arkitektur, form och design berör många politikområden och påverkar både politikens mål och sätt att arbeta på inom olika verksamhetsområden. Det finns därför många skäl till varför en stärkt medvetenhet och kunskap om vad arkitektur, form och design är och vad det kan bidra till. En ny politik på området ställer också högre krav på dialog och delaktighet . Det finns stora ekonomiska vinster att hämta för såväl privatpersoner som företag som beställer, producerar och konsumerar arkitektur, form och design. Både samhället och enskilda individer vinner på ökad tillit, ökad hälsa, bättre skolbetyg och ökad anställningsbarhet. En medveten arkitektur, form och design syftar till en ökad praktisk nytta för brukarna och främjar kvalitet och konstnärlig förnyelse. Genom innovationer och nya tjänster och produkter som främjar hållbar utveckling skapas framgångsrika företag, vilket i sin tur är betydelsefull för samhällsekonomin och för välfärdens finansiering. En stärkt inhemsk efterfrågan på tjänster inom arkitektur, form och design bidrar också till en framgångsrik exportnäring. En medveten arkitektur, form och design kan vidare bidra till att minska den allmänna miljöbelastningen, öka resurseffektiviteten och därigenom stärka det långsiktigt hållbara samhället. I utvärderingen av handlingsprogrammet Framtidsformer är det tydligt att den viljeyttring om att skapa politik för arkitektur, form och design som framfördes i prop. 1996/97:3 har gett stor utdelning . Genom att ta fram handlingsprogrammet med förslag till mål samlades områdets aktörer för utveckling av området. Ett långsiktigt utvecklingsarbete inleddes genom beslut om mål och inriktning på politiken, där arkitektur, form och design inom statliga myndigheter, landsting, kommuner, statliga företag och organisationer var centrala delar i genomförandet. Många av handlingsprogrammets resultat och initiativ lever vidare som ordinarie verksamheter i myndigheterna, till exempel och de nya bestämmelserna i , väglagen och banlagen samt arbete med naturum. Trots breda insatser av ansvariga myndigheter och stort intresse i branscherna är kunskapen om det gällande handlingsprogrammet och målen förvånansvärt låga . Det har, som beskrivits i kapitel 2, flera orsaker. Särskilda aktiviteter på området är inte lika Nya mål för arkitektur-, form- och designpolitiken omfattande som med såväl arkitekturår som designår, och kraven på myndigheternas återrapportering på området är inte lika omfattande . I ett större perspektiv har samhällets utveckling och förändring även präglat arkitektur-, form- och designpraktiken. I statens budget hanteras arkitektur, form och design inom utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid under avsnitt 6 Bildkonst, arkitektur, form och design. Möjligheterna att genomföra en politik om arkitektur, form och design påverkas dock av mål och prioriteringar inom ett flertal utgiftsområden. Exempel på berörda utgiftsområden med stor betydelse är Hälsovård, sjukvård och social omsorg, Integration och jämställdhet, Arbetsmarknad och arbetsliv, Utbildning och universitetsforskning, Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik, Regional tillväxt, Allmän miljö- och naturvård, Energi, Kommunikationer, Areella näringar, landsbygd och livsmedel samt Näringsliv. Tvärsektoriell styrning av resurser mellan samtliga berörda utgifts- och politikområden är av särskild betydelse för måluppfyllelsen. Det ska särskilt framhållas att inom andra politik- och utgiftsområden än arkitektur, form och design, finns många skarpa och styrande instrument för områdets utveckling och genomförande av politiken. Dessa är bland annat bestämmelser om översiktlig planering, planläggning av mark och vatten samt om byggande i (2010:900). Bestämmelser om att bygga väg och järnväg finns i väglagen (1971:948) och lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. Dessutom finns bestämmelser i andra lagar, förordningar och föreskrifter som har betydelse för den nya politikens genomslag. Genom politiken på olika områden beslutas bland annat om prioriteringar genom fördelning av ekonomiska anslag med villkor, av subventioner och bidrag och inte minst beslut om styrdokument, så som instruktioner och regleringsbrev för berörda statliga myndigheter. Nya mål för arkitektur-, form- och designpolitiken Nedan redovisas gällande mål för olika politik- eller utgiftsområden som ett underlag för utredningens överväganden och analys av de nationella målen för arkitektur-, form- och designpolitiken och bedömning av behovet av nya mål. 6.2.1Gällande mål för statens arbete med arkitektur, formgivning och design De mål som är nu gällande för statens engagemang i arkitektur, formgivning och design formulerades i Framtidsformer - Handlingsprogram för arkitektur, formgivning och design (prop. 1997/98:117, bet. 1997/98:KrU14, rskr. 1997/98:225), se även kapitel 2. Målen har följande lydelse: •Arkitektur, formgivning och design ska ges goda förutsättningar för sin utveckling. •Kvalitet och skönhetsaspekter ska inte underställas kortsiktiga ekonomiska överväganden. •Kulturhistoriska och estetiska värden i befintliga miljöer ska tas till vara och förstärkas. •Intresset för hög kvalitet inom arkitektur, formgivning, design och offentlig miljö ska stärkas och breddas. •Offentligt och offentligt understött byggande, inredande och upphandlande ska på ett föredömligt sätt behandla kvalitetsfrågor. •Svensk arkitektur, formgivning och design ska utvecklas i ett fruktbart internationellt samarbete. hade i behandlingen av regeringens proposition om kulturpolitik ställt sig bakom regeringens bedömning beträffande vilka mål ett handlingsprogram ska medverka till att uppnå (prop. 1996/97:3, bet. 1996/97:KrU1, rskr. 1996/97:129). Enligt regeringens bedömning behövde åtgärder vidtas för att främja god arkitektur, formgivning och design. Ambitionen var att – som ett utvecklat välfärdssamhälle – skulle vara en förebild inom områdena och de mål som då lades fast skulle främja en utveckling i denna riktning. Nya mål för arkitektur-, form- och designpolitiken Enligt de gällande kulturpolitiska målen som antogs av i Tid för kultur (prop. 2009/10:3, bet. 2009/10:KrU5, rskr. 2009/10:145) ska kulturen vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund. Alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. För att uppnå målen ska kulturpolitiken: •främja allas möjlighet till kulturupplevelser, bildning och till att utveckla sina skapande förmågor, •främja kvalitet och konstnärlig förnyelse, •främja ett levande kulturarv som bevaras, används och utvecklas, •främja internationellt och interkulturellt utbyte och samverkan, •särskilt uppmärksamma barns och ungas rätt till kultur. Relationen mellan kulturpolitiska mål och de nationella målen på området De nationella kulturpolitiska målen ska styra den statliga kulturpolitiken. De ska även kunna inspirera och vägleda politiken i kommuner och landsting. Det innebär i princip att de kulturpolitiska målen även ska styra de statliga kulturpolitiska insatserna för arkitektur, form och design, som målen på området ska vägleda andra områden. Verksamheten inom arkitektur, form och design griper in i många olika politikområden och påverkar både dess mål och arbetssätt. De nya målen på området i en ny politik för arkitektur, form och design måste samspela på ett naturligt sätt med målen för kulturpolitiken, med det gemensamma syftet att stärka ett långsiktigt hållbart samhälle och där människornas livsmiljö gestaltas så att en långsiktigt hållbar samhällsutveckling främjas. Nya mål för arkitektur-, form- och designpolitiken Miljökvalitetsmålen och generationsmålet utgör grunden för den nationella miljöpolitiken. Målen är även styrande för agerande inom EU och i internationella sammanhang. Miljökvalitetsmålen uttrycker den miljömässiga dimensionen av arbetet mot hållbar utveckling och konkretiserar mål om att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. Att har beslutat om generationsmålet och miljökvalitetsmålen ger en långsiktighet och stabilitet i arbetet. Målen ger tillsammans en signal till samhällets aktörer om vad och regeringen vill uppnå med miljöpolitiken och är på så sätt vägledande för miljöarbetet på alla nivåer i samhället och i alla sektorer (reg. 2013/14:145). Miljömålen består av ett generationsmål, sexton miljökvalitetsmål och ett flertal etappmål. Generationsmålet säger att denna generation ska lämna över ett samhälle till nästa generation där de stora miljöproblemen i är lösta, utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser. De sexton miljökvalitetsmålen anger det tillstånd i den svenska miljön som miljöarbetet ska leda till. Till vart och ett av miljökvalitetsmålen finns ett antal preciseringar som tydligare definierar innebörden av miljökvalitetsmålen och det miljötillstånd som ska uppnås. Etappmålen förtydligar den samhällsomställning som krävs för att generationsmålet och miljökvalitetsmålen ska kunna nås och är styrande för miljöarbetet. De kan bidra såväl till flera olika miljökvalitetsmål som till generationsmålet. Miljömålsberedningen (M 2010:04) är en parlamentarisk kommitté med uppgift att ge regeringen förslag till strategier med etappmål, styrmedel och åtgärder inom politiskt prioriterade områden, och i dialog med relevanta samhällsaktörer. Beredningen har funnits och består av ledamöter från sju av riksdagspartierna samt sakkunniga och experter utsedda av regeringen. Syftet med Miljömålsberedningen är att nå en bred politisk samsyn med långsiktiga beslut på de svåraste områdena inom miljöpolitiken. Nya mål för arkitektur-, form- och designpolitiken Förslag till klimatpolitiskt ramverk Regeringen har gett Miljömålsberedningen i uppdrag att utveckla ett klimatpolitiskt ramverk och en strategi med styrmedel och åtgärder för en samlad och långsiktig klimatpolitik. Det arbete som utredningen 2050 utförde överfördes till Miljömålsberedningen och ingår i beredningens arbete med ett klimatpolitiskt ramverk. ska ange i vilken takt ska minska sina utsläpp, skapa tydliga drivkrafter för omställning och ett stabilt och förutsägbart investeringsklimat för näringslivet. ska klargöra ambition att vara ledande i klimatomställningen. I beredningens uppdrag ingår att föreslå organisation, ansvar och roller för genomförandet av det klimatpolitiska ramverket. Miljömålsberedningen har också i uppdrag att utveckla en strategi för en samlad luftvårdspolitik. Regeringen ser tydliga samordningsvinster med att beredningen arbetar med strategin för luftvårdspolitik och förslaget till klimatpolitiskt ramverk parallellt, inte minst genom de synergier som kan utvecklas när beredningen tar fram förslag på styrmedel och åtgärder för dessa två områden. fattade regeringen ett beslut om en första uppsättning etappmål och uppdaterade preciseringar till miljökvalitetsmålen. Tretton etappmål fastställdes inom fyra prioriterade områden: luftföroreningar, farliga ämnen, avfall och biologisk mångfald. Nya etappmål beslutas successivt av regeringen allt eftersom nya förslag inkommer från Miljömålsberedningen eller berörda myndigheter. Miljömålsberedningen ska lämna förslag till regeringen om hur miljökvalitetsmålen och generationsmålet kan nås. Beredningen beräknar avsluta sitt arbete 2020 och har lämnat sex delbetänkanden. Uppdraget om ett klimatpolitiskt ramverk (dir.2014.165) ska redovisas och uppdraget om en strategi för en samlad luftvårdspolitik (dir. 2014:110) ska redovisas . Regeringen fortsätter att utveckla miljömålssystemet. tillsattes ett Miljömålsråd där myndighetscheferna från sexton Nya mål för arkitektur-, form- och designpolitiken strategiskt viktiga myndigheter ingår. Regeringen har även tillsatt en nationell miljömålssamordnare för att främja näringslivets deltagande. Exemplet God bebyggd miljö har definierat miljömålet God bebyggd miljö på följande sätt: Städer, tätorter och annan bebyggd miljö ska utgöra en god och hälsosam livsmiljö samt medverka till en god regional och global miljö. Natur- och kulturvärden ska tas till vara och utvecklas. Byggnader och anläggningar ska lokaliseras och utformas på ett miljöanpassat sätt och så att en långsiktigt god hushållning med mark, vatten och andra resurser främjas. Regeringen har dessutom fastställt tio preciseringar av miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö: •Hållbar bebyggelsestruktur: En långsiktigt hållbar bebyggelsestruktur har utvecklats både vid nylokalisering av byggnader, anläggningar och verksamheter och vid användning, förvaltning och omvandling av befintlig bebyggelse som byggnader är hållbart utformade. •Hållbar samhällsplanering: Städer och tätorter samt sambandet mellan tätorter och landsbygd är planerade utifrån ett sammanhållet och hållbart perspektiv på sociala, ekonomiska samt miljö- och hälsorelaterade frågor. •Infrastruktur: Infrastruktur för energisystem, transporter, avfallshantering och vatten- och avloppsförsörjning är integrerade i stadsplaneringen och i övrig fysisk planering samt att lokalisering och utformning av infrastrukturen är anpassad till människors behov, för att minska resurs och energianvändning samt klimatpåverkan, som hänsyn är tagen till natur- och kulturmiljö, estetik, hälsa och säkerhet. •Kollektivtrafik, gång och cykel: Kollektivtrafiksystem är miljöanpassade, energieffektiva och tillgängliga och det finns attraktiva, säkra och effektiva gång- och cykelvägar.