sou · H3B335 · 2015-03-31 00:00:00 — Utredningens uppfattning är att en ökad samordning av service ska eftersträvas i de mest sårbara och utsatta glesbygdsområdena. Utredningen har definierat dessa områden i kapitel 8. Tillväxtanalys har gjort en inledande sammanställning och ana- lys i syfte att skapa en samlad bild av var ombuden är lokaliserade. Det är värdefullt om Tillväxtanalys kan fortsätta det påbörjade analysarbetet tillsammans med de statliga bolagen i syfte att få en samlad bild över ombudsnäten i särskilt sårbara och utsatta områden. De statliga bolagen bör förse Tillväxtanalys med sådant underlag som behövs för analyserna. Arbetet bör resultera i en öppen och tillgänglig förteckning över var i dessa glesbygdområden ombudsfunktioner finns etablerade. bör tillhandahålla en förteckning över vilka serviceställen som mottar de nya typer av stöd som utredningen föreslår. De två förteckningarna bör kunna utgöra del i underlagen för de statliga bolagens ombudsetableringar. Det bör vara intressant för de statliga bolagen och även för andra servicegivare att ha kännedom om vilka försäljningsställen som kommer att ha ett långsiktigt statligt stöd. De statliga bolagen bör ta ett särskilt ansvar för att ha ombudsfunktioner på dessa försäljningsställen mot bakgrund av sina samhällsuppdrag samt även i glesbygd i övrigt. Centralt samordningsforum, som sammankallas av , kan utgöra en mötesplats för fortsatta överläggningar om samord- Utredningens överväganden och förslag ningsmöjligheter i särskilt sårbara och utsatta områden av de statliga bolagens ombudsverksamhet. tillhandahåller redan denna mötesplats, där bolagen ingår. Det åvilar de statliga bolagen att samarbetet sker i överensstämmelse med konkurrensrättsliga bestämmelser. 12.4.2Upprätthåll verksamheten med apoteksombud Utredningen anser att apoteksombuden fyller en viktig funktion, särskilt i gles- och landsbygd. De bidrar i högsta grad till att säkerställa läkemedelsförsörjningen i hela landet. Av 714 apoteksombud 2013 fanns enbart 39 i tätorter med mer än 3 000 invånare. I glesbygd fanns 172 av ombuden. Det är uppenbart att apoteksombudens funktion är att bidra till eller säkerställa läkemedelsförsörjningen utanför de större tätorterna. De har också en viktig roll för att erbjuda en allsidig kommersiell service i samordnade servicelösningar i glesbygd. har haft regeringens uppdrag att göra en översyn av nuvarande ordning för apoteksombud i syfte att åstadkomma en konkurrensneutral ordning som bidrar till att säkerställa läkemedelsförsörjningen i hela landet. föreslår att samtliga öppenvårdsapoteksaktörer på marknaden får möjlighet att etablera ombud under samma förutsättningar efter . Samtliga näringsidkare som är villiga att åta sig ombudsuppgifter föreslås bli fria att förhandla och ingå avtal med den apoteksaktör som de själva väljer. Bakgrunden till uppdraget är en ägaranvisning antagen vid bolagsstämman . Enligt anvisningen ska till och med behålla befintliga apoteksombud i den utsträckning som behövs för att upprätthålla en god läkemedelsförsörjning på den ort ombudet är verksamt. Detta har inneburit att befintliga ombud behållits med undantag för fall då den näringsidkare som haft avtal om verksamheten lagt ned. En central fråga är vad som kan förväntas hända efter . har kartlagt omfattning och lokalisering av befintliga apoteksombud, men verket har inte utrett verksamhetens eventuella lönsamhet. I synpunkter som lämnats till Läkemedels- Utredningens överväganden och förslag verket underhand framgår att ombudsverksamhetens lönsamhet är tveksam. konstaterar följande i sin rapport till regeringen. ”Enligt förslag åläggs ingen aktör en skyldighet att upprätthålla eller inrätta apoteksombud efter . I och med detta finns en risk att ombudsverksamheten upphör om ingen apoteksaktör väljer att inrätta apoteksombud och väljer att avsluta sin ombudsverksamhet efter detta datum. Enligt är det därför viktigt att regeringen noggrant och kontinuerligt följer hur läkemedelsförsörjningen i gles- och landsbygd utvecklas, både fram till och tiden därefter. föreslår också att en utvärdering av denna utveckling genomförs förslagsvis efter Utredningen anser att det finns en risk att en stor del av nuvarande ombudsverksamhet avvecklas efter . Utredningens bedömning är att det kommer att vara nödvändigt med en fortsatt ägaranvisning till att behålla befintliga apoteksombud i den utsträckning som behövs för att upprätthålla en god läkemedelsförsörjning på den ort ombudet är verksamt. Det hindrar inte att också andra aktörer etablerar apoteksombud om de finner det lönsamt. I den glesa glesbygden är inte huvudfrågan hur konkurrensen mellan apoteksaktörerna ska säkerställas. Det handlar i stället om möjligheterna att överhuvudtaget upprätthålla en rimlig servicenivå. I postlagen (2010:1045) finns bestämmelser om samhällsomfattande posttjänst. har inte ett särskilt beslutat samhällsuppdrag, däremot ett uppdrag om samhällsomfattande postservice, knutet till tillståndet att bedriva postverksamhet. PostNord har gentemot PTS åtagit sig att upprätthålla en fullgod postservice i områden med avlägset boende postmottagare. PostNord har åtagit sig att säkerställa att servicen i dessa områden även fortsättningsvis tillhandahålls på ett sätt som motsvarar samhällets reella behov inbegripet adekvata miljöhänsyn. Utredningens överväganden och förslag Postservice är en verksamhet av stor betydelse för både enskilda människor och för företag på landsbygd och i glesbygd. Postservice är en grundläggande service och den är också i hög grad tillgänglig i glesbygd. För att tillförsäkra människor denna grundläggande service i glesbygd är det viktigt att vara öppen och flexibel vad gäller arbetssätt. Samverkan mellan PostNord och andra aktörer kan främja att servicen upprätthålls på . Regional och lokal samverkan med PostNord för att hitta lösningar i glesbygd är viktigt. Av postlagen (2010:1045) framgår att den samhällsomfattande posttjänsten ska tillförsäkras genom upphandling om det är nödvändigt med hänsyn till kostnaderna för att tillhandahålla tjänsten. I proposition 2009/10:216 gjordes dock bedömningen att det saknades behov av att finansiera den samhällsomfattande posttjänsten. Regeringen skrev att om det skulle visa sig att kostnaderna för att tillhandahålla den samhällsomfattande posttjänsten skulle utgöra en orimlig ekonomisk belastning för en postoperatör, ska tillgången till tjänsten kunna säkerställas genom upphandling. Utredningen har tagit emot en skrivelse från i (N2014:01/2014/7) om förändringar i postutdelningen i kommun. Bakgrunden är en skrivelse från kommun, som menar att de aktuella förändringarna kommer att medföra en kraftigt försämrad service i med omnejd. i anser att frågan bör belysas ur ett vidare perspektiv än det regionala för att utreda om postutdelning kan klassas som grundläggande service och därmed vara stödbart. Inom betaltjänstområdet har några länsstyrelser upphandlat grundläggande betaltjänster och andra har gett stöd till tillhandahållandet av tjänsterna genom olika utvecklingsprojekt. Aktiviteterna har gett viktiga erfarenheter och bidragit till att länsstyrelserna har ett förtydligat uppdrag att vid behov genomföra insatser för att trygga tillgången till betaltjänster. Regeringen har, som tidigare nämnts, därefter fattat beslut om en förordning om stöd till tillhandahållare av grundläggande betaltjänster som trädde i kraft . Länsstyrelserna har tydligare ramar för sitt arbete med grundläggande betaltjänster. Utredningen anser att det vore värdefullt om liknande erfarenheter kan erhållas när det gäller tillhandahållande av postservice i de mest utpräglade glesbygdsområdena. Utredningens överväganden och förslag I har kommun, , region och PostNord tagit vara på det starka engagemang som finns i bygden för att hitta samordningslösningar och möjligheter till samverkan mellan olika aktörer. Utredningen ser gärna att fler utvecklingsprojekt kommer till stånd i syfte att trygga tillgången till postservice och annan service i den glesaste glesbygden. Initiativ bör kunna tas av länsstyrelser och andra organ med regionalt utvecklingsansvar, utan att frångå principen om ansvariga utövares ansvar. Utöver posttjänster kan det också handla om att samordna flera typer av grundläggande samhällsservice. För att skapa tydliga förutsättningar för denna typ av regionala initiativ kan gränsen för PostNords ansvar som utsedd tillhandahållare av den samhällsomfattande posttjänsten behöva förtydligas. 12.5Iakttagelser avseende nuvarande stödgivning Utredningen har via en enkät samlat in uppgifter om hur länsstyrelserna, regioner och regionförbund tillämpar nuvarande förordning (2000:284) om stöd till kommersiell service. Utgångspunkten för aktörernas stödgivning är de villkor som framgår av förordningen. I flera län har man beslutat om riktlinjer för sin stödgivning. Riktlinjerna kan vara mer eller mindre omfattande. Det kan vara frågan om separata riktlinjer eller att vissa riktlinjer framgår av de regionala serviceprogrammen. Generellt tillämpar länen att butiken ska vara den sista på sin ort för att stöd ska beviljas. Det finns vissa skillnader mellan vilka kriterier som länen använder i samband med beslut om investeringsbidrag eller servicebidrag. Utredningens bedömning är att befintligt stöd till kommersiell service fungerar väl. för löpande en dialog med länen, dels underhand, dels vid servicekonferenser för stödhandläggare. Det är värdefullt med erfarenhetsutbyte när det gäller tillämpningar och att diskutera för- och nackdelar med olika kriterier och arbetssätt. har följt upp stödgivningen 2011–2013. Av den sammanställning som finns i kapitel 7 framgår hur stöd fördelas till butiker i olika omsättningsklasser. Utredningens överväganden och förslag Av det totala stödet till dagligvaror beviljades i fem norrlandslän; , , , och . , och svarade för . Mest servicebidrag till dagligvarubutiker (största totalsumman) beviljades i , följt av , , , och län. Det finns regionala skillnader vad gäller investeringsbidrag. Av de 340 unika butikerna som fick investeringsbidrag 2011–2013 hade , och sammanlagt 103 butiker eller av det totala antalet butiker som fick bidrag. De fem norrlandslänen hade tillsammans 108 butiker som fick bidrag, motsvarande av det totala antalet butiker som fick bidrag. Detta ska ställas i relation till den totala summan beviljat investeringsbidrag, som var . , och beviljade tillsammans motsvarande av totalt investeringsbidrag. Norrlandslänen beviljade tillsammans motsvarande av totalt beviljat investeringsbidrag till dagligvarubutiker. Det innebär att Norrlandslänen beviljar investeringsstöd med högre belopp. Vad gäller hemsändningsbidraget är det främst regler och tillämpningen på den kommunala nivån som skiljer sig åt. Ersättningsnivåerna varierar mycket mellan olika kommuner, från per hemsändningstillfälle till per hushåll och hemsändning. Utredningen finner inte skäl att föreslå en höjning av det statliga stödet eftersom få kommuner utnyttjar det statliga bidraget fullt ut. Förutom att ersättningsnivåerna varierar så har kommunerna olika kriterier för vilka hushåll som kan beviljas hemsändningen. Många kommuner kräver en biståndsbedömning enligt socialtjänstlagen för att hushåll ska komma ifråga för hemsändning. Andra kommuner ställer inte krav på biståndsbedömning, men däremot att mottagarna ska vara pensionärer eller funktionshindrade som inte kan ta sig till butiken. Utredningens överväganden och förslag Det finns också kommuner som beviljar hemsändning till permanent boende utanför detaljplanelagt område eller fastboende med ett par kilometers resväg till butik. Utredningen uppmärksammar i kapitel 5 frågan om sanering av gamla drivmedelsstationer. Det saknas ett finansieringssystem för att sanera marken vid nedläggning eller överlåtelse av drivmedelsstationer. Det ökar risken för miljöskador och försvårar möjligheten att sälja eller överlåta en station. Utredningens tolkning av nuvarande förordning om stöd till kommersiell service är att denna inte ska användas för att finansiera miljösanering. Utredningen välkomnar att fått i uppdrag av regeringen att utreda förutsättningar för och om möjligt föreslå nya finansieringsformer för en kostnadseffektiv efterbehandling av förorenade områden där den ansvarige saknar betalningsförmåga för en efterbehandling. Myndigheten ska analysera och ge förslag till möjliga finansieringsmekanismer, till exempel branschinitiativ och fondlösningar såsom Svenska Petroleuminstitutets miljösaneringsfond (SPIMFAB). Utredningen vill betona att detta är en angelägen fråga att lösa. 12.6Andra stödmöjligheter i Landsbygdsprogrammet Utredningens bedömning: Landsbygdsprogrammet 2014–2020 innehåller en satsning om för stöd till kommersiell service. Via Landsbygdsprogrammet finns möjligheter till stöd till flera typer av investeringar och till kompetensutveckling. 12.6.1Investeringsstöd till kommersiell service Landsbygdsprogrammet 2014–2020 innehåller en satsning om för stöd till kommersiell service. Under artikel 20 i förslaget till Landsbygdsprogram finns stödmöjligheter till projekt som ska stärka lokalbefolkningens och besökandes tillgång till bredband, småskalig infrastruktur och service samt till attraktiva natur-, fritids- och kulturmiljöer. Utredningens överväganden och förslag Stöd kan beviljas till investeringar i lokal service, som investeringar i dagligvarubutiker, drivmedelsanläggningar och investeringar i andra lokaler, för att behålla och utveckla lokal service och lokala servicepunkter. Servicepunkter etableras ofta i dagligvarubutiker, men de finns också i bygdegårdar och andra föreningshus, gårdsbutiker, campingplatser eller värdshus. På servicepunkter kan det finnas olika typer av samhällsservice, som exempelvis bibliotek, information från myndigheter, post- och apoteksservice. Förutom servicefunktioner kan också stöd beviljas till samlingslokaler för olika typer av aktiviteter. Sökande kan vara företag, organisationer och föreningar eller myndigheter på lokal, regional och nationell nivå. Transporter i glesbygd är ofta dyra till följd av långa avstånd och små volymer. Detta är ett växande problem för dagligvarubutiker i glesbygd. Mer av samordnade transporter behövs för att minska kostnaderna och säkra leveranserna. Det finns också många goda exempel på hur transporter samordnas.3 Många transportföretag samordnar distributionen av flera företags produkter så att många olika företag ingår i ett samdistributionssystem. Det kan krävas investeringar för att få till stånd lokala samordnade transportlösningar. Inom ramen för Landsbygdsprogrammet, artikel 20, åtgärden 7.4 finns möjligheter till stöd för investeringar i lokala logistik- och distributionslösningar, för att överbrygga problem som uppstår till följd av långa transporter av små volymer av varor. 3 Lokal distribution av livsmedel – Goda exempel. Delrapport av ”Hållbar distribution av lokalt producerade livsmedel från mindre företag till restauranger och butiker” som genomförts av EkoMatCentrum med stöd från Utredningens överväganden och förslag Investeringar för utlämningsställen av matkassar E-handeln växer, en trend som är tydlig också i glesbygd. Ök- ningarna ligger främst inom sällanköpshandeln. Det finns exempel på att det etableras utlämningsställen där invånarna kan hämta ut varor de beställt via internet. Föreningslokaler är en typ av utlämningsplats som används. Detta beskrivs i kapitel 4. Investeringsstöd kan behövas för kylrum eller andra typer av förvaringsutrymmen. Det kan också finnas behov av nya låssystem, om kunder själva ska kunna hämta sina beställda varor, utan att det finns personal på plats. De möjligheter till investeringsstöd som finns i Landsbygdsprogrammet bör kunna användas för sådana ändamål. Kompetensutveckling för handlare är en framgångsfaktor. En högre kompetens hos handlarna kan ge mer attraktiva butiker och ett mer lönsamt sortiment. Kompetensfrågorna är viktiga både i syfte att upprätthålla servicen och att minska behovet av statligt stöd. Enligt nuvarande förordning om stöd till kommersiell service kan investeringsbidrag lämnas till kompetenshöjande insatser för näringsidkare och anställda inom dagligvaruhandeln och drivmedelsbranschen. Landsbygdsprogrammet har –2013 i flera fall beviljat medel för projekt som innehållit kompetensutvecklande insatser. Programmet har varit den huvudsakliga finansiären av Landsbygdsmentorerna ekonomisk förening. Ansökningar har gjorts länsvis. Stödmöjligheter till olika typer av kompetensutveckling och kunskapsöverföring finns också i förslaget till Landsbygdsprogram 2014–2020. Stöd kan exempelvis ges till aktiviteter som ska bidra till ökad kunskap om hur verksamhet inom lokal service kan utvecklas, bland annat genom affärsutveckling, energikartläggning och energirådgivning hos företagare och verksamma inom servicesektorn, som dagligvarubutiker, drivmedelsstationer eller annan prioriterad serviceverksamhet. Till grund för utredningens kostnadsberäkning ligger delvis den studie från () som refereras i kapitel 9. HUI:s studie har baserats på uppgifter om 216 butiker i områden med låg och mycket låg tillgänglighet till tätorter. Utredningen förordar stödmodell C, som i de beräkningar som utfört ger ett genomsnittligt stöd om per butik. Den årliga kostnaden enligt denna stödmodell beräknas till för 88 dagligvarubutiker i omsättningsintervallet 2–. Beloppet har justerats upp mot bakgrund av faktorer som förklaras i kapitel 9 och för att ta hänsyn till utredningens bedömning att cirka 160 butiker skulle kunna komma ifråga för något av de två föreslagna stöden. Även avståndsgränsen har beaktats i beräkningen. har i sina beräkningar utgått från butikernas nettoomsättning i försäljningen av samtliga varor. Utredningen föreslår att stödet ska bygga på nettoomsättningen i försäljningen av dagligvaror. Skälet till diskripansen är att inte haft tillgång till mer detaljerad omsättningsstatistik. Det är dock sannolikt att skillnaden mellan dessa omsättningssiffror är relativt liten för butiker i glesbygd. Troligen medför ändå detta att beräkningarna underskattar kostnaderna för det föreslagna stödet eftersom fler butiker i realiteten kommer att vara stödberättigade. Utöver det underlag som finns i studien från har utredningen även använt uppgifter om butikerna i glesbygd som tillhandahållits av Tillväxtanalys. Utredningens bedömning är att den årliga kostnaden för utredningens förslag till nya stöd kommer att vara cirka 35 miljoner kro- Det inkluderar båda typer av stöd som utredningen föreslår; stöd till dagligvaruservice av allmänt ekonomiskt intresse och stöd till servicestrategiska försäljningsställen för dagligvaror. Regeringens förslag till Landsbygdsprogram 2014–2020 innehåller en satsning om för stöd till kommersiell service. Stöd kan beviljas till investeringar i lokal service, som investeringar i dagligvarubutiker, drivmedelsanläggningar och investeringar i andra lokaler, för att behålla och utveckla lokal service och lokala servicepunkter. Utredningens bedömning är att kostnaderna för utredningens förslag kan finansieras genom en omfördelning av medel inom ramen för anslaget 1:1 Regionala tillväxtåtgärder. Från detta anslag beviljar länen stöd till bl.a. kommersiell service. uppgår de fördelade investeringsbidragen till 31 respektive . Nivåerna ligger extra högt dessa år då de senaste årens utökade anslag till kommersiell service fått genomslag med viss förskjutning i tiden. När investeringsstöden flyttas över till Landsbygdsprogrammet frigörs ändå ett betydande utrymme inom anslaget 1:1 Regionala tillväxtåtgärder. Vidare antar utredningen att behovet av att bevilja servicebidrag kommer att minska om de nya stöd som utredningen föreslår införs. Förordningen (2003:596) om bidrag för projektverksamhet inom den regionala tillväxtpolitiken används också för att bevilja stöd inom området kommersiell service. Projektmedel har exempelvis beviljats för att utveckla lokala servicelösningar. Kompetensutveckling, offentlig upphandling, energieffektivisering och drivmedelsförsörjning har också behandlats i projekten. När en så stor satsning görs inom ramen för Landsbygdsprogrammet frigörs sannolikt även ett visst utrymme inom anslaget 1:1, till följd av att vissa insatser som beviljats med stöd i förordningen om bidrag till projektverksamhet, nu kan få medel från Landsbygdsprogrammet. De nya stöd som utredningen föreslår kan hanteras inom ramen för anslaget 1:1 Regionala tillväxtåtgärder. Ett alternativ till detta är att införa ett särskilt anslag för de stöd som utredningen föreslår. Det finns här skäl att jämföra med anslaget till grundläggande betaltjänster. disponerar för bl.a. upphandling av grundläggande betaltjänster år 2015.1 Anslag 2:3 Grundläggande betaltjänster, anslagsposten 3, får användas för upphandling av grundläggande betaltjänster inklusive grundläggande betaltjänster för äldre personer och personer med funktionsnedsättning boende i landsbygd. ska i samverkan med i , och Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser stödja länsstyrelsernas arbete med att utforma och genomföra regionala stöd- och utvecklingsinsatser för att trygga tillgången till grundläggande betaltjänster på de orter och den landsbygd där behovet inte tillgodoses av marknaden. 3 får användas för Post- och utgifter i det arbete som beskrivs ovan inklusive finansiellt stöd till länsstyrelser och samverkande myndigheter för deras utgifter för dessa insatser. Inom samma anslag, anslagspost 2, finns även som disponeras av . Anslaget får användas för bevakning av att det finns grundläggande betaltjänster som svarar mot samhällets behov. 1 Regleringsbrev för avseende inom utgiftsområde 22 Kommunikationer. 14.1Syfte, alternativ och berörda Vad förslagen ska uppnå Syftet med utredningens förslag är att skapa goda förutsättningar för att människor och företag i särskilt sårbara och utsatta områden ska få tillgång till en grundläggande nivå av kommersiell service. De två nya typer av stöd till försäljningsställen för dagligvaror som utredningen föreslår kommer att skapa goda förutsättningar för bibehållande och nyetablering av samordnade servicelösningar samt främja tillgängligheten till dagligvaror. Inom ramen för regeringens förslag till Landsbygdsprogram planeras insatser till stöd för kommuner som vill utveckla lokala servicelösningar. Utredningen förordar att insatser till stöd för kommuner i särskilt sårbara och utsatta områden ska prioriteras. Insatsernas inriktning i övrigt, deras omfattning och kostnader påverkas inte. En beskrivning av vilka alternativa lösningar som finns och vilka effekterna blir om någon reglering inte kommer till stånd Bakgrunden till utredningens uppdrag och förslag är: den befolkningsutveckling som beskrivs i kapitel 3, den viktiga roll som försäljningsställen för dagligvaror i glesbygd har dels för tillgängligheten till kommersiell service dels som mötesplats och informationsförmedlare (kapitel 4), utvecklingen som innebär att antalet försäljningsställen för dagligvaror och annan kommersiell service minskar och tillgänglig- heten till kommersiell service i glesbygd blir allt sämre (kapitel 5) samt den sårbarhet som uppenbart finns för en fortsatt utslagning av försäljningsställen i glesbygd (kapitel 7 och 8). Som ett alternativ till utredningens förslag har utredningen övervägt att föreslå en mer generös tillämpning av nuvarande servicebidrag. I förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service finns en form av stöd som benämns servicebidrag och som kan utgå till näringsidkare. Bidraget lämnas endast om det finns särskilda skäl och andra åtgärder har prövats, men inte visat sig vara ändamålsenliga. Utredningen har funnit att det behövs ett mer kontinuerligt och tidsobegränsat stöd. Servicebidraget får ges i högst , även om det kan förlängas om det finns synnerliga skäl. Dessutom behöver servicebidraget finnas kvar, även om utredningens förslag till nya stöd införs.