sou · H3B391 · 2015-12-01 00:00:00 — har det varit svårt att få egna företagare att passa in i denna ram och med en arbetsmarknad som utvecklas mot allt friare anställnings- former ökar dessa problem. Vid bedömning av rätten till sjukpenning ska bedömningen ske enligt den s.k. rehabiliteringskedjan. Den innebär att av en sjukperiod bedöms den sjukes förmåga att klara sitt vanliga arbete. Efter dag 90 i sjukfallet ska det även beaktas om man kan klara annat arbete som arbetsgivaren erbjuder. Från och med dag 181 i sjukperioden bedöms arbetsförmågan även i för- hållande till arbeten som inte finns hos den aktuella arbetsgivaren. 146 Se t.ex. Felländer, (2015) Digitaliseringens möjligheter och utmaningar, s. 91, i Digita- delbetänkande Om – en antologi om digitalise- ringens möjligheter, SOU 2015:65. Våra bedömningar och förslag Rehabiliteringskedjan kan endast tillämpas fullt ut för anställda. För egenföretagare bedöms arbetsförmågan mot det vanliga arbetet 180. När det gäller arbetslösa sker bedömningen mot hela arbetsmarknaden . I regelverket finns ingen annan kategori än anställda, egenföretagare, studerande och föräldra- lediga. Frågan är då hur en timanställd person ska bedömas. Anställ- ningen pågår endast i de fall personen är inbokad för tjänstgöring. Regelverket inte är anpassat till en situation där människor har mer lösa anställningsformer. Den arbetsmarknad som växer fram i och med digitaliseringen visar att anställningsformerna kommer att förändras. Det påverkar inkomstförhållandena vilket i sin tur kan få betydelse när individers SGI ska fastställas. Överväganden utifrån dagens anställningsformer Standardtrygghet och förutsägbarhet är enligt den parlamentariska socialförsäkringsutredningen147 bristande för arbetstagare med tids- begränsade anställningar och för personer som kombinerar tids- begränsade anställningar och företagande. På dagens arbetsmarknad omfattar dessa anställningsförhållanden relativt många människor och med den transformering digitaliseringen driver är det troligt att dessa anställningsförhållanden kommer att öka. En parlamentarisk utredning om socialförsäkringssystemet läm- nade sitt slutbetänkande . Den har haft till uppgift att se över hur man kan åstadkomma en rad förbättringar i sjuk- försäkringen inklusive stödet för återgång i arbete, i arbetsskade- försäkringen och i arbetslöshetsförsäkringen. Syftet är att värna förtroendet för socialförsäkringarna och göra försäkringarna lång- siktigt hållbara. Betänkandet innehåller ett 50-tal förslag till ange- lägna förbättringar i nuvarande försäkringar samt förslag till inrikt- ning av det fortsatta reformarbetet.148 ser dock ingen diskussion över hur digitaliseringen påverkar såväl arbetsmarknad som anställnings- 147Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (2015), SOU 2015:21, Mer trygghet och bättre försäkring. 148Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (2015), SOU 2015:21, Mer trygghet och bättre försäkring. Våra bedömningar och förslag förhållanden som inte passar in i det system som är upprättat. Det är viktigt i det fortsatta arbetet med utredningens betänkande att lyfta den frågan för att skapa ett trygghetssystem som är håll- bart för framtiden. Trots avsaknaden av diskussion om digitaliseringens effekter kan konstatera att några av de förslag som lämnas är till gagn givet digitaliseringens utveckling. Här fram- står främst förslaget om att övergå till e-inkomst och beräkningen av individers SGI utifrån faktiska, historiska inkomster (EGI) kunna ha betydelse för individer med friare anställningsformer eftersom de kan ha svårt att påvisa framtida inkomster. Arbetstagare som har många tillfälliga anställningar kan med sjuk- penningens framåtblickande perspektiv ha svårt att visa varaktig- heten i sin anställning och får svårt att förutse sitt försäkringsskydd. Detta trots att de kan ha betalat avgifter till försäk- ringen. För försäkrade som varvar korta anställningar med före- tagande kompliceras också situationen av att de ofta byter mellan SGI-A149 och SGI-B.150 Här finns det anledning för regeringen att vara proaktiv vad gäller den framtida utformningen av förbättringar i socialförsäk- ringssystemet. Det finns därför enligt behov av att se över om socialförsäkringens nuvarande utformning behöver justeras för att anpassas till ändrade förhållanden som följer av digitaliseringen. Vad gäller beräkningen av den sjukpenning- grundande inkomsten behöver den anpassas till den arbetsmarknad som växer fram på grund av digitaliseringen och som nuvarande system inte är fullt anpassat till. Det är av vikt att de behov av för- bättringar som den parlamentariska socialförsäkringsutredningen har identifierat i denna del också fullföljs. 149SGI-A, Sjupenninggrundande inkomst av anställning, . 150SIG-B, Sjukpenninggrundande inkomst av annat förvärvsarbete än anställning Försäk- ringskassan. Våra bedömningar och förslag 4.5Kompetens för det digitala samhället Samhället har behov av digital kompetens för att näringsliv och offentlig sektor ska förstå, förhålla sig till och agera i den samhälls- transformation som pågår. Det gäller både arbetstagares och ledares digitala kompetens. Kunskap om digitaliseringens möjligheter och utmaningar, om och hur man kan använda digitaliseringen för verksamhetsutveckling, värdeskapande och innovationer behövs för att ge fortsatt välstånd och tillväxt. har en brist på specialister men också på arbetstagare med olika former av basala nivåer av digital kompetens som krävs till följd av utvecklingen inom såväl näringslivet som i offentlig sektor. Nya arbeten kommer framför allt skapas inom den kun- skapsintensiva tjänstesektorn där kvalificerad it- och digital kompe- tens, kreativitet och problemlösningsförmåga efterfrågas. Att har tillgång till och ger möjlighet för individer att utveckla den kompetens som behövs är centralt för framtida förutsättningar för tillväxt och välfärd. Andelen kvinnor i it-branschen är låg. I den samhällsutveckling som pågår behöver könsbalansen i it-sektorn bli jämnare. En jämnare könsbalans bidrar till att kvinnor i högre utsträckning deltar i digitaliseringen av samhället, att kompetens- basen blir större och att jämställdheten ökar. Samhällsutvecklingen kommer kontinuerligt att ställa krav på individers digitala kompetens i privatlivet och samhällslivet liksom inom utbildning och i arbetslivet. Livslångt lärande, utbildning, kompetensutveckling och omskolning bli allt viktigare för indivi- der, företag och samhälle.151 151 Se delbetänkanden SOU 2013:31 En digital agenda i människans tjänst – ekosystem. dess aktörer och drivkrafter, SOU 2014:13 En digital agenda i människans tjänst – en ljusnande framtid kan bli vår. Våra bedömningar och förslag 4.5.1Incitamentsprogram för att öka könsbalansen på högre it-utbildningar Utredningens förslag: Ett incitamentsprogram bör genomföras där underrepresenterat kön som påbörjar och fullgör vissa högre it-utbildningar får sina studiemedel för sex terminer, motsva- rande kandidatnivå, avskrivna efter erlagd examen. Antagning ska ske utifrån studiemeriter enligt rådande praxis. Incitamenten riktas mot individen. Incitamentsprogrammet bör införas för de högre it-utbild- ningar som har en könsbalans på av under- representerat kön. Incitamentsprogrammet bör genomföras under ett antal antagningsperioder och längst tills dess att en utbild- ning når en könsbalans på minst 30/70. En myndighet bör få i uppdrag att hantera administrationen kring programmet. En informationsinsats bör genomföras innan pro- grammet påbörjas och . Regeringen bör anslå för informationsinsatser före programmets införande samt för rekry- tering under de år programmet genomförs. Medel avsätts till programmet utifrån vilka antal antagnings- perioder som väljs och utifrån antaganden om procentuell ökning av underrepresenterat kön. Skälen för utredningens förslag: Digitaliseringen är den starkaste kraften för att utveckla hållbar tillväxt och utveckling i samhället inom överskådlig tid. Det råder arbetskraftsbrist inom it-sektorn och branscher med hög digitaliseringsgrad. Det finns ett mycket stort behov av kompetens och talang och det är nödvändigt att köns- balansen blir jämnare. Dels ur ett samhällsperspektiv – könsbalansen måste bli jämnare inom det område som transformerar samhället och fler kvinnor behöver därmed vara delaktiga, påverka och ut- veckla det digitala i samhällsutvecklingen och de lösningar, tjänster mm som tas fram. Dels ur ett kompetensperspektiv – kvinnors kom- petens, kapacitet och talang behövs i utbildningarna och i sektorn där brist på arbetskraft råder. Och dels ur ett jämställdhetsperspektiv – den digitala utvecklingen i samhället behöver ske jämställt för att samhället ska kunna uppnå jämställdhet. Våra bedömningar och förslag Ambitionen har uttryckts att ”andelen kvinnor i it-relaterade yrken och kvinnor som studerar på utbildningar med it-inriktningar ska öka kraftigt ”.152 Regeringen konstaterar vidare i budgetpropositionen att jämställdhetsarbetet utvecklas för långsamt och att mycket återstår att göra. Målet för jämställdhets- arbete är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma sam- hället och sina egna liv.153 Incitamentsprogrammet syftar till att skapa bättre förutsätt- ningar för utvecklingen av ett hållbart samhälle genom att en högre andel kvinnor har den it-kompetens som krävs för utformning och utveckling av det digitala samhället. Vidare syftar programmet till att svara upp mot det kompetensförsörjningsbehov som finns i it- branschen och andra branscher med en hög grad av digitalisering. Därigenom ges förutsättningar för mer jämställda branscher. Genom ett bättre utbud av kvinnlig arbetskraft ges företagen större möjlig- heter att rekrytera och bibehålla kompetens som de efterfrågar. På så sätt är reformen ett verktyg för tillväxt och innovation och för att nå såväl näringspolitiska, it-politiska, arbetsmarknadspoli- tiska, utbildningspolitiska som nationella jämställdhetspolitiska mål. Digitaliseringen transformerar samhällets alla delar och det är därför särskilt angeläget att pröva nya angreppssätt som har potential att ge bättre resultat än tidigare satsningar. Incitamentsprogrammet i form av ekonomiska incitament för underrepresenterat kön på högre it-utbildningar är ett sådant nytt angreppssätt som staten bör pröva för att uppnå könsbalans och jäm- ställdhet. Konstruktionen kan även tillämpas inom andra utbild- ningar med ojämn könsfördelning. Könsbalansen på högre it-utbildningar Könsbalansen på högre it-utbildningar i var 23,3 pro- cent av underrepresenterat kön, kvinnor. Av de närmare 8 644 per- soner som studerade på de totalt 158 högre it-utbildningarna154 var 2 011 kvinnor . 152Regeringen (2011)”IT i människans tjänst – en digital agenda för ” s. 10. 153Regeringen (2015), Prop. 2015/16 Utgiftsområde 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering, s. 67. har bearbetat underlag från UHR, IT & Telekomföretagen inom , se urvalet av utbildningar i bilaga 4. Våra bedömningar och förslag Totalt sett har andelen kvinnor ökat på it-utbildningarna . Från att ha varit kvinnor mot- svarar utvecklingen dock endast en genomsnittlig ökning på 0,6 pro- centenheter . Utvecklingen går för långsamt. Figur 4.1 Antal antagna kvinnor och män till högre it-utbildningar –2014 Det som speciellt kännetecknar it-området är könssegregering.155 Horisontell segregering eftersom färre kvinnor än män söker sig till it-utbildningar samt vertikal segregering eftersom män och kvinnor söker sig till olika it-utbildningar.156 Andelen kvinnor på it-utbild- ningar som exempelvis Programmering och spel, Elektronik och Datateknik är endast 2–. Ju längre bort från de mer ren- odlade datateknik-utbildningarna, desto större blir andelen kvin- nor. Andelen kvinnor på designutbildningar som innehåller it är . Kvinnor presterar bättre utbildningsresultat i grund- och gym- nasieskolan än män och det är viktigt att deras kapacitet och kom- petens kommer samhället till godo. studerade fler kvinnor (7 400) än män (6 600) det naturvetenskapliga programmet på 155Vertikal och horisontell könssegregation är begrepp som förekommer i exempelvis SOU 2010:7, Aktiva åtgärder för att främja lika rättigheter och möjligheter – ett systematiskt mål- inriktat arbete på tre samhällsområden, samt SOU 2004:43 Den könsuppdelade arbetsmarknaden. 156Winnet 2013, Pedagogik för jämställd IT. Våra bedömningar och förslag gymnasiet som ger behörighet till högre it-utbildningar. Andelen var lägre på gymnasiets teknikprogram med färre kvinnor (1 400) som studerade programmet än män (7 500).157 Vissa högre it-utbildningar har mycket skev könsbalans Vissa högre it-utbildningar har en mycket skev könsbalans på 15 pro- cent eller lägre av underrepresenterat kön.158 De utgör 76 utbild- ningar och närmare hälften () av samtliga högre it-utbildningar (158 st.) . Underrepresenterat kön utgjordes på samtliga utbildningar av kvinnor. Antalet studerande på dessa utbildningar var 2014 3 835 varav 326 var kvinnor, dvs. en genomsnittlig kvinnlig andel på . Könsbalans på högre it-utbildningar Incitamentsprogrammets innehåll och tänkbar omfattning föreslår att incitamentsprogrammet ska avse utbildningar vars könsbalans understiger 15/85. De utgör 76 utbildningar och närmare hälften () av samtliga högre it-utbildningar (158 st.) . Underrepresenterat kön utgörs på 157Skolverket, skola/skolor-och-elever/skolor-och-elever-i-gymnasieskolan-lasar-2014-15-1.227337 (Hämtat ). 158För att identifiera de högskole- och universitetsutbildningar som är IT-utbildningar har utgått från och It-företagens indelning. Totalt inne- fattar den 157 utbildningar med inriktning på it, såsom vissa civilingenjörsprogram, program idatateknik, elektronik, systemvetenskap och digital media och design. Utöver de utbild- ningar som enligt It-företagen och klassats som IT-utbildningar har Digitaliserings- kommissionen också inkluderat utbildningar som har ordet IT i programnamnet såsom It- tekniker samt IT och management. Dessa är dock få till antalet. Våra bedömningar och förslag samtliga utbildningar av kvinnor. Andelen kvinnliga studerande på dessa utbildningar är i genomsnitt 9 procent.159 Nedan redogörs för två scenarier. Det första avser en utveckling under sex antagningsomgångar. Två utvecklingslinjer redovisas där den ena innebär att en könsbalans på 30/70 nås och den andra att gränsvärdet för att omfattas av incitamentsprogram- met nås, dvs. Det andra scenariot avser en utveckling under tre antagnings- omgångar där den första utvecklingslinjen innebär att 30/70 köns- balans nås och den andra att könsbalansen når 20/80. Beräkningarna syftar till att ge en uppfattning om hur utveck- lingen kan komma att se ut, hur könsbalansen förbättras under respektive antagningsperiod och vilket antal kvinnor satsningen berör samt till vilken kostnad. Beräkningarna utgår från konstanter från 2014-års situation. Utbildningarna utgörs av de 76 som 2014 hade en könsbalans under 15/85. Antalet studerande var 3 845 varav antalet kvinnor var 326, vilket motsvarar . Tabell 4.2 Scenario1: Sex antagningsomgångar med två fasställda linjära ökningar om /omgång En linjär ökning av andelen kvinnor på för varje antagningsomgång under sex antagningsomgångar innebär att man uppnår målet om en könsbalans på 30/70. Antalet tänkta stude- rande kvinnor under dessa sex omgångar uppgår till 4 890 personer 159 Avrundning har gjorts till heltal. Våra bedömningar och förslag och kostnaden för avskrivning av studielån för dessa uppgår till 1 044 miljoner kronor.160 Om den linjära ökningen av andelen kvinnor är 1 procent- enhet/omgång så omfattas 2 876 personer av incitamentsprogram- met under sex omgångar och då nås en 15/85 könsbalans. Kostna- den för avskrivna studiemedel uppgår då till . Tabell 4.3 Scenario 2: Tre antagningsomgångar med två fastställda linjära ökningar på /omgång En linjär ökning av andelen kvinnor på för varje antagningsomgång under tre antagningsomgångar innebär att man uppnår målet om en könsbalans på 30/70. Antalet studerande kvin- nor under dessa tre omgångar omfattar 2 646 personer och kostna- den för avskrivning av studielån för dessa uppgår till . Om den linjära ökningen av andelen kvinnor är 1 procent- enhet/omgång så omfattas 1 841 personer av incitamentsprogram- met under tre omgångar. Kostnaden för avskrivna studiemedel uppgår då till . Dessa beräkningar är gjorda utifrån antaganden om linjär ut- veckling. Troligtvis kommer inte utveckingen ske linjärt. Beräk- ningarna ger dock en bild av vilka kostnader som kan bli aktuella vid ett genomförande av incitamentsprogrammet. Den förlust som kan anses uppstå gäller de 326 kvinnor som oaktat incitamentsprogrammet skulle ha gått på dessa högre it-utbildningar . Kostnaden för deras avskrivningar av studiemedel är för sex antagningsomgångar. För tre antagningsomgångar är kostnaden . 160 Kostnaden är beräknad på lånedelen av studiemedlen dvs. per termin/. Våra bedömningar och förslag Mot bakgrund av att åtgärdens omfattning kan utformas på olika sätt, väljer att inte lämna något detalje- rat förslag till finansiering. En finansiering kan dock övervägas från utgiftsområde 13, Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering. Incitamentsprogrammet syftar till att minimera den individuella risk som de kvinnliga studerande som söker sig till programmet eventuellt tar genom att gå en utbildning som leder till en mans- dominerad sektor. Kön har en väsentlig roll inom it-området och påverkar karriärmöjligheter och kvinnors möjligheter att få ett yrke som motsvarar deras utbildningsnivå.161 Attityder, förväntningar och utvecklingsmöjligheter lyfts fram som områden där det finns behov av förändring för att kvinnor ska vilja utbilda sig, arbeta inom och stanna kvar i it-sektorn. Det är följaktligen angeläget att de har möjlighet att få studiemedel för en annan utbildning senare ifall branschen inte lyckas skapa attraktiva villkor för kvinnor. Genom incitamentsprogrammet bidrar regeringen till att fler kvinnor utbil- dar sig inom högre it-utbildningar. Att nå kritisk massa 40/60-principen utgör det generellt vedertagna gränsvärdet för när könsbalans kan sägas råda. Det är detta gränsvärde som används inom ramen för de nationella jämställdhetspolitiska målen. Inom s.k. kritisk massateori identifieras olika gränsvärden för när en kritisk självförstärkande massa kan sägas existera.162 Det finns inga generella gränsvärden giltiga för alla sammanhang, men spannet går vanligtvis någonstans mellan 30 och 40 procent.163 anser att nivån för gränsen för uppnådd könsbalans på 30/70 bör väljas för incitamentsprogram- met. Då kan kritisk massa anses ha uppnåtts så att utvecklingen mot ökad könsbalans kan förväntas fortsätta av egen kraft. Ett centralt skäl till det är att konfidensintervallen vid förändring blir 161Holth, Gonäs, Almasri, (2012) IT-ingenjörers etablering på arbetsmarknaden, Arbetsmarknad och arbetsliv, nr 2, 2012, /smash/record.jsf?pid=diva 2%3A574819&dswid=9964 162Se exempelvis Childs, S & , ML, 2008: ”Critical and Women’s Political Representation”. 163Dahlerup, Drude (2006), The story of the theory of critical mass, Politics & Gender (Journals) 2 (4): 511–522. doi:10.1017/S1743923X0624114X. Våra bedömningar och förslag mindre vilket medför minskad osäkerhet för att slumpmässiga för- ändringar från termin till termin påverkar utfallet. Incitamentsprogrammet – ett nytt sätt att nå könsbalans Att påverka attityderna genom ekonomiska incitament riktade mot studerande av underrepresenterat kön har ännu inte testats. Här finns ingen beprövad erfarenhet eller evidens utöver stöd för argu- menten i incitamentsteori och teorin om kritisk massa för att upp- nå könsbalans och genom det en ökad jämställdhet. Konstruktionen innebär inte kvotering eftersom antagning sker enligt rådande praxis utifrån studiemeriter. De ekonomiska incita- menten riktar sig till individen vilket kan ses som värdefullt att pröva när samhällsutvecklingen och digitaliseringen utgår från individen samt förstärker den individualiseringsutveckling som har. Incitamentsprogrammet är enkelt att utvärdera eftersom önskvärda effekter, fler studerande av underrepresenterat kön, går att mäta. Varför inte göra mer av det som redan görs? Arbete för att öka könsbalansen och stärka jämställdheten har på- gått inom utbildningssektorn och stora resurser har satsats. Ett antal satsningar för att öka andelen kvinnliga studenter på it-utbildningar har genomförts i de senaste 10–15 åren.164 Det har inte tagits något samlat nationellt initiativ eller grepp kring frågeställningen.165 Det arbete som gjorts för att främja en ökad könsbalans inom högre it-utbildningar har inneburit att nya krav riktats mot utbildningsanordnarna och att olika former av arbete för att få till stånd attitydförändringar genomförts inom utbildningarna, i it-sektorn och riktat mot flickor/kvinnor. Fokus har legat på att öka insikten om jämställdhet och genus, metoder för jämställdhetsintegreringsarbete och kompetensutveckling av ledare/pedagoger etc. Då ökad könsbalans inte uppnås hänvisas ofta till förklaringen att attitydförändringar behövs längre ned i ut- 164Bondestam, F. (2009). Kartläggning och analys av högskolepedagogisk utveckling och jäm- ställdhet vid svenska lärosäten. Delegationen för jämställdhet i högskolan. Våra bedömningar och förslag bildningskedjan (på grund- och gymnasieskolan hos både lärare och elever).166 Dessa former av attitydförändrande arbete är viktigt och behö- ver fortsätta men könsbalansen måste skyndsamt bli jämnare och därför bör incitamentsprogrammet prövas. Med fler förebilder, dvs. kvinnor som går högre it-utbildningar och arbetar i branscher med högt digitalt innehåll kan också attityder hos såväl flickor/yngre kvinnor som på utbildningsinstituten och i branscherna förändras. 4.5.2Digitalt kompetenslyft för ledare i verksamhet Utredningens förslag: Regeringen bör anslå medel för att genom- föra ett program för ett digitalt kompetenslyft hos chefer och ledare i kommuner. Regeringen bör nå en överenskom- melse med Kommuner och Landsting för att genom- föra programmet. Regeringen bör anslå totalt för programmet. Skälen för utredningens förslag: Kommuner och landsting har en avgörande roll för att digitalisera välfärd, de levererar de facto merparten av de offentliga välfärdstjänsterna. Kommuner och landsting befinner sig närmast medborgarna och står enligt Kommuner och Landsting (SKL) för av kontakt- erna mot medborgarna.167 Digitaliseringsarbetet inom sektor har dock särskilda förutsättningar. Med det lokala självstyret har kommunerna eget ansvar för utformning och genomförande av lokal e-förvaltning. Det finns centrala direktiv på området, men hur och i vilken om- fattningen kommunerna ska arbeta med digitalisering avgör de själva.168 Följande siffror är särskilt bekymmersamma: av kommunerna har ingen strategi för e-förvaltning och 166DN , Miljonsatsning på jämställd högskola misslyckades. 167SOU 2013:75, Organisering av framtidens e-förvaltning, betänkande från E-delegationen. 168Regeringskansliet (2008), Handlingsplan för eFörvaltning – Nya grunder för IT-baserad utveckling i offentlig förvaltning. Våra bedömningar och förslag erbjuder inte några e-tjänster överhuvudtaget.169 Den utveckling som sker är sektorsspecifik och initiativ tas separat inom de kommunala kärnverksamheterna, exempelvis inom skola avskilt från vård och omsorg. Kommunernas storlek har också stor betydelse för vilka teknikstöd som tillhandahålls. Bristande kompetens är ett betydan- de hinder. Det finns t.ex. för lite förståelse för digitaliseringens möjligheter, såväl bland chefer som bland personal.170 Ytterligare stöd behövs för att möjliggöra för kommuner att ge invånare lik- värdiga digitala tjänster och verksamheter oavsett kommunstorlek. Den kommunala sektorns verksamheter har betydande kostna- der och står inför omfattande utmaningar. Den totala kostnaden för verksamheten i landets 290 kommuner var 2014.