sou · H3B371 · 2015-08-04 00:00:00 — När ett barn placeras ska det i första hand, enligt 6 kap. 5 § SoL, övervägas om barnet kan tas emot av någon anhörig eller närstå- ende. Vad som är bäst för barnet ska dock alltid beaktas. Enligt 6 kap. 1 tredje stycket SoL bör den vård som ges utanför det egna hemmet utformas så att den främjar den enskildes sam- hörighet med anhöriga och andra närstående samt kontakt med hemmiljön. Umgängesrätten utgår från barnet Enligt 14 § LVU har socialnämnden ett ansvar för att den unges behov av umgänge med föräldrar och vårdnadshavare så långt möj- ligt tillgodoses. Enligt förarbetena får en placering inte innebära att barnet avskärs från kontakt med känslomässigt betydelsefulla när- stående.46 42Mattsson T (2010) s. 50. s. 59 med ref. till mot (nr 1) och Moustaquin mot . s. 59 f. med ref. till mot , Marckx mot , Bronda mot och Scozzari och Giunta mot . 45BO (2014a) s. 11. 1989/90:28 s. 73. Barns och ungas rätt till skydd och god vård Barnets inställning har betydelse för hur umgänget utformas och hans eller hennes uppfattning ska inhämtas eller på annat sätt så långt det är möjligt klargöras. är barnet process- behörigt och då krävs barnets samtycke till umgänge, men hänsyn ska även tas till yngre barns vilja. Barnet eller den unges inställning ska tillmätas betydelse utifrån ålder och mognad (36 § LVU). Ett barns uttryckliga motstånd mot umgänge har behandlats i en dom i HFD. Målet gällde en 12-årig flicka som inte ville träffa modern. HFD bedömde att flickan hade en mognad som mot- svarade hennes ålder och att hon varit mycket konsekvent. Obero- ende av orsakerna till hennes ställningstagande ansåg domstolen att det skulle tillmätas avgörande betydelse och att det måste anses vara det bästa för henne att något umgänge inte skulle utövas så länge hon inte själv kunde acceptera det.47 Enligt 14 § andra stycket LVU får socialnämnden begränsa kon- takten mellan barnet och vårdnadshavaren om det är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med vården. Möjligheten till umgänges- begränsning gäller även i förhållande till förälder som har umgänges- rätt reglerad genom dom eller beslut av domstol eller genom avtal. Se vidare angående umgängesbegränsning och hemlighållande av vistel- sort i kapitel 12 som bl.a. behandlar föräldrarnas rättsliga ställning. Barn önskar ofta mer kontakt mer föräldrar och syskon av de barn som intervjuades inom ramen för s.k. Dartington-projekt hade önskemål om bättre och tätare kontakt med ursprungsfamiljen. De hade också behov av att veta mer om sitt ursprung.48 I en svensk studie har knappt 300 samhällsvårdade ungdomars syn på kontakten med sin ursprungsfamilj undersökts. Samman- taget visar studien att mer än hälften av ungdomarna inte var till- freds med kontakten. En större grupp med regelbunden kontakt ville träffa sina föräldrar oftare medan en grupp med avbruten kontakt inte ville ha någon kontakt. Bland dem som varit länge i familjehemsvård utkristalliserades en grupp om cirka en fjärdedel 47RÅ 2005 ref. 66. 48Socialstyrelsen (2000). Barns och ungas rätt till skydd och god vård som vare sig hade kontakt eller ville bo med föräldrarna och som värderade familjehemmet högt. Drygt hälften av ungdomarna hade något så när regelbunden kontakt med sina syskon. Studien visar att det var påfallande många ungdomar, särskilt vid HVB, som ville ha mer kontakt med sina syskon. Ungdomarnas önskan om mer syskonkontakt var entydig på ett sätt som skilde sig från hur de såg på kontakten med föräldrarna.49 Utbildning och hälsa är exempel på områden som man med stöd i forskning kan peka ut som betydelsefulla för barn och unga i sam- hällsvård. Som har redovisats ska socialnämnden verka för att barn som är placerade utanför det egna hemmet får lämplig utbildning och den hälso- och sjukvård som de behöver (6 kap. 7 § SoL). Enligt föreskrifter ska det framgå av genom- förandeplanen vilka åtgärder som planeras för att barnet eller den unge ska få sina behov tillgodosedda inom dessa områden.50 Barns och ungas hälsa och skolgång ska också regelbundet följas upp under vårdens genomförande (6 kap. 7 b § SoL och 13 a § LVU). Det förutsätter samverkan med förskola, skola och hälso- och sjukvården, vilket utvecklas i kapitel 15. 5.6.4Barn i HVB har sämre levnadsnivå publicerades den första svenska studien av den sociala barnavården ur ett välfärdsperspektiv.51 Syftet med studien, som omfattade ett urval av barn i åldern 13–i familjehem och HVB, var att undersöka i vilken utsträckning placering i dygnsvård innebär att barn och ungdomar får en välfärd i nivå med andra barns och ungas.52 Resultaten visade att barnen i HVB hade sämre tillgång till både ekonomiska och materiella resurser än sina jämnåriga som bodde med sin familj och också i relation till 49Lundström T & Sallnäs M (2009) s. 57. 507 kap. 3 § SOSFS 2012:11. 51Sallnäs M m.fl. (2010) s. 19. 52Undersökningen är en replikering av de nationella levnadsnivåundersökningar som genomfört , Levnadsnivåundersökning bland barn och unga, Barn – LNU. Barns och ungas rätt till skydd och god vård barn i familjehem. De institutionsplacerade barnen hade sämre ekonomisk buffert och mera sällan tillgång till nätuppkoppling och mobiltelefon. , som är en av forskarna bakom undersökningen, menar att både denna studie och BO:s undersökning som refereras längre fram pekar på den vikt barnen lägger vid de basala och kon- kreta sidorna av en vårdmiljö. anser hon att det är viktigt att påpeka att personalen och relationerna till dem är helt centrala i barnens svar om hur det är att vistas i en institutionsmiljö.53 5.6.5Placerade barns och ungas fritid Av artikel 31 i framgår att barn har rätt till vila och fritid, till lek och rekreation anpassad till barnets ålder samt rätt att fritt delta i det kulturella och konstnärliga livet. Av barn- rättskommitténs allmänna kommentar till artikel 31 framgår att fritid innebär tid för lek eller rekreation. Den definieras som tid som är fri eller utan förpliktelser och som barnet själv väljer hur de vill använda. I kommentaren uttalas vidare att barn på institution bör erbjudas plats och tillfälle för barn att umgås med andra barn i lokalsamhället, att leka och delta i spel, fysiska aktiviteter samt kulturellt och konstnärligt liv. Sådana åtgärder bör inte begränsas till obligatoriska eller organiserade aktiviteter. Det behövs trygga och stimulerande miljöer även för att delta i fri lek och rekreation. Barn som tillbringar på institutioner behöver även tillgång till lämpliga böcker och tidskrifter och till internet, liksom hjälp och stöd att ta tillvara dessa resurser.54 Det finns inga bestämmelser i eller i LVU som reglerar placerade barns och ungas rätt till fritid. I 3 kap. 3–8 §§ social- tjänstförordningen (2001:937, SoF) finns bestämmelser som anger vissa principer för verksamheten vid HVB. Där framgår bl.a. att verksamheten ska bygga på förtroende för och samarbete med den enskilde och utformas så att vistelsen i hemmet upplevs som meningsfull, vilket även torde inbegripa barnets rätt till fritid. 53Sallnäs M (2012) s. 200. 54BO (2014d). Barns och ungas rätt till skydd och god vård IVO:s inspektioner av HVB för barn och unga visar att barn och unga på HVB i hög grad får möjlighet till en aktiv fritid och att verksamheterna samarbetar med föreningar och fritidsorganisat- ioner i närområdet. har dock sett tendenser till besparingar när det gäller gemensamma aktiviteter som exempelvis bio eller besök på museum, som alla deltar i. Ungdomar klagar ibland över att de inte får utöva den fritidssysselsättning de själva vill.55 Av studien56 om placerade barns och ungas välfärd framgick att det endast är inom ett fåtal områden som det föreligger skillnader mellan samhällsvårdade och hemmaboende ungdomars fritid. Barn och unga i familjehem och HVB tränar idrott i signifikant lägre utsträckning än jämförelsegruppen. Däremot ägnar sig ungdomar i HVB i större utsträckning än jämförelsegruppen åt andra organi- serade fritidsaktiviteter. De samhällsvårdade ungdomarna besöker också museum och konstutställningar i högre utsträckning än hemmaboende ungdomar. Vad gäller andra ganska typiska ung- domsaktiviteter som att gå på bio, konsert eller att besöka bibliotek uppvisas inga skillnader mellan unga i samhällsvård och hem- maboende ungdomar. Unga i HVB utför hushållssysslor i betydligt större utsträck- ning än hemmaboende jämnåriga. Den stora skillnaden finns bland dem som ägnar många timmar till hushållsarbete. Oddsen är nästan dubbelt så höga att unga som bor i hjälper till med hushållssysslor mer än när de jämförs med hemmaboende ungdomar. För familjehemsplacerade ungdomar finns inget sådant samband 55IVO (2013) s. 34. 56Lagerlöf H (2012) s. 129 ff. Barns och ungas rätt till skydd och god vård BO konsaterar i rapporten fasaden att barn och unga på institution ofta har långtråkigt och att de saknar meningsfulla fri- tidsaktiviteter, samt att de ofta upplever sig begränsade i kontakter utanför institutionen då rörelsefriheten och användandet av telefon och internet kan vara regelstyrt. BO anser att ambitionsnivån ska höjas och att det ska vara ett krav att alla HVB ska erbjuda samtliga ungdomar individuellt anpassade fritidsaktiviteter. Alla ungdomar bör ha rätt att minst en gång få delta i en idrotts- eller kultur- aktivitet, exempelvis en fotbollsträning eller en fotokurs. BO anser att bör ta fram riktlinjer för att garantera att alla placerade barn och ungdomar har chansen till en meningsfull vardag och fritid, att de får tillgång till och har reella möjligheter att utveckla och låta sig inspireras av exempelvis idrott och kultur. Vid tillståndsprövning och i den löpande tillsynen bör dessa riktlinjer särskilt beaktas. Barn och unga tar även upp vikten av att ha tillgång till datorer och internet för att kunna sköta sina skoluppgifter, men också för att kunna upprätthålla en bra och kontinuerlig kontakt med sina föräldrar, syskon och vänner. Vikten av att alla HVB är utrustade med fungerande datorer och bra internetuppkopplingar är därför, enligt BO, en högst relevant fråga. BO anser att detta är något som särskilt borde beakta vid tillståndsprövning av nya verksam- heter samt i den löpande tillsynen.57 5.7Barns och ungas rätt till delaktighet Rätten för alla barn att bli hörda och att tas på allvar utgör en av grundläggande värderingar. Enligt artikel 12 ska konventionsstaterna tillförsäkra det barn som är i stånd att bilda egna åsikter rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet, varvid barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. har erkänt artikel 12 som en av konventionens fyra grundläggande principer. Det innebär att artikel 12 inte bara fastställer en rättighet i sig, utan också ska beaktas vid tolkning och genomförande av alla andra rättigheter. 57 BO (2011) s. 60 ff. Barns och ungas rätt till skydd och god vård 5.7.1Rätt att få relevant information Enligt 11 kap. 10 § SoL ska, när en åtgärd rör ett barn, barnet få relevant information. Bestämmelsen rör inte bara barn och unga som är placerade i familjehem och HVB utan även barn och unga som av andra skäl har kontakt med , t.ex. under en utredning eller vid genomförande och uppföljning av öppna insatser. Motsvarande rätt till relevant information finns även i 36 § LVU och omfattar då även den som fyllt . Som orsak till att ålders- grupperna ska ha samma rätt till information anges i förarbetena bl.a. de stora begränsningar i den enskildes rörelsefrihet som tvångsåtgärder medför och svårigheten att motivera varför personer som vårdas tillsammans ska omfattas av olika skyldigheter.58 som det infördes bestämmelser om rätten till information i SoL och LVU infördes i LVU även en bestämmelse om att ansökningar om vård enligt lagen ska innehålla en redogörelse för hur relevant information lämnats samt för den unges inställning till den föreslagna vården.59 När bestämmelserna om att barnet respektive den unge ska få relevant information infördes framhöll regeringen att rätten till information är en viktig förutsättning för att ge barnet eller den unge en möjlighet att komma till tals och bli delaktigt. Med rele- vant information avses vederhäftig information som är av betydelse för den unge i ärendet. Informationen ska inte enbart omfatta faktauppgifter utan även information om följderna av den unges inställning och möjliga resultat av utredningen eller utgången i målet. Informationen ska vidare anpassas utifrån barnets ålder och mognad på ett sådant sätt att barnet kan ta den till sig.60 Informationens relevans ska inte bedömas enbart i förhållande till informationen som sådan utan även i förhållande till barnet, dvs. vara lämplig för barnet med beaktande av t.ex. hans eller hennes ålder, mognad, förmåga att tillgodogöra sig information, psykiska hälsa och tidigare kunskaper. Informationen får inte vara till skada för barnet. Det kan ibland innebära att informationen ska begrän- sas beroende på vad som är bäst för det enskilda barnet eller den unge i förhållande till hans eller hennes ålder, mognad och tidigare 2006/07:129 s. 39. 2012/13:10 s. 36. Barns och ungas rätt till skydd och god vård betonas i förarbetena att förutsättningen för att barnet ska kunna framföra sin åsikt är att barnet har fått den information som krävs för att kunna sätta sig in i frågan.61 Information inför och under en placering har utfärdat föreskrifter och allmänna råd till led- ning för vilken information som ska lämnas till barnet eller den unge i samband med en placering och under vårdtiden.62 Enligt föreskrifterna ska nämnden inledningsvis samt, om det behövs, åter- kommande informera barnet eller den unge om grunden för placer- ingen. Han eller hon ska även informeras om sina rättigheter i förhållande till familjehemmet eller på HVB.63 Enligt de allmänna råden bör barnet eller den unge informeras om vilka rättigheter han eller hon har i fråga om att vara delaktig i planeringen av vården, ta del av journalanteckningar, prata enskilt med företrädare för nämnden och framföra klagomål och synpunkter till nämnden. ska även ge barnet eller den unge som är placerad i ett familjehem eller ett HVB aktuella kontaktuppgifter till den socialsekreterare som handlägger hans eller hennes ärende samt uppgifter om hur man når tillsynsmyndigheten.64 De ungdomar från projektet hemma65 som utredningen har träffat framhöll att språket är viktigt. Vuxna måste vinnlägga sig om att barnet förstår informationen. har framfört till utredningen att barn med autismspektrumtillstånd måste få hjälp att förstå och 2006/07:129 s. 39 och 41. 637 kap. 1 § tredje stycket SOSFS 2012:11. 647 kap. 1 § första och andra styckena SOSFS 2012:11. 65http://Knas hemma är ett nationellt projekt som drivs av Barnombuds- mannen i (en ideell förening) med stöd av Arvsfonden. Knas Hemma arbetar till- sammans med ungdomar för att barns och ungas rättigheter och röster ska stärkas i familje- hem och HVB genom att visa, berätta och förklara utifrån deras perspektiv och erfarenheter. Barns och ungas rätt till skydd och god vård göra sig förstådda för att kunna använda sin rätt att uttrycka åsikter i frågor som rör barnet. Informationsmaterial till placerade barn och unga Enligt 3 kap. 20 § SoF ska ta fram information som riktar sig till barn och unga som stadigvarande vistas i familjehem, HVB, särskilda ungdomshem och till deras vårdnadshavare. Informat- ionen ska bl.a. innehålla uppgifter om barns och ungas rättigheter. har tagit fram särskilda informationsmaterial beroende på om barnet eller den unge är placerad i familjehem, HVB eller på ett särskilt ungdomshem. I detta informationsmaterial som även är publicerat på myndighetens hemsida beskrivs barnets eller den unges rättigheter när det gäller att få information om viktiga frågor som rör vården och planeringen, få komma till tals och bli lyssnad på, få stöd i skolarbete och hjälp till utbildning eller annan syssel- sättning, få hälso- och sjukvård och tandvård, ha kontakt med för- äldrar, syskon och andra viktiga personer, få ha sina saker i fred och inte utsättas för olagliga begränsningsåtgärder m.m. 5.7.2Rätt att få framföra sina synpunkter har ett stort ansvar när det gäller att ge barn möjlig- heter att komma till tals. infördes nya bestäm- melser i 11 kap. 10 § SoL och 36 § LVU som syftar till bättre över- ensstämmelse med . Enligt bestämmelserna ska barnet () respektive den unge (LVU) ges möjlighet att fram- föra sina åsikter i frågor som rör honom eller henne. Om barnet eller den unge inte framför sina åsikter, ska hans eller hennes inställning, så långt möjligt klarläggas på annat sätt. Det finns ingen nedre åldersgräns för när barn ska få komma till tals och uttrycka sina åsikter. Det måste finnas kunskap och utarbetade arbetssätt för hur barnets åsikter på bästa sätt kan inhämtas. Det är viktigt att barnet får framföra sina synpunkter i en miljö som känns trygg och att metoder och arbetssätt är väl anpassade till barnets förutsättningar. I alla beslut som rör barn bör Barns och ungas rätt till skydd och god vård framgå att barnets åsikter har inhämtats samt hur barnets åsikter har inhämtats och beaktats.66 Barnet eller den unge har alltså en absolut rätt att få komma till tals och uttrycka sin åsikt. Barnet ska dock, enligt förarbetena, aldrig vara skyldigt att framföra sina åsikter. Om barnet inte kan eller vill framföra sina åsikter kan barnets inställning exempelvis klarläggas genom en närstående eller någon annan företrädare för barnet. Med hänsyn till principen om barnets bästa är det, enligt förarbetena angeläget att barnets inställning klargörs på ett sätt som iakttar respekten för barnets integritet och självbestämmanderätt.67 Det betonas också att förutsättningen för att barnet ska kunna framföra sin åsikt är att barnet har fått den information som krävs för att sätta sig in i frågan.68 I barnrättskommitténs allmänna kommentar till artikel 12 understryks att barnet även har rätt att avstå från att utöva sin rättighet. Att uttrycka åsikter är för barnet ett val, inte en skyldighet.69 Modell för att lyssna på barn i familjehem Regeringen har aviserat att arbetet med brukarundersökningar som sker på äldreområdet även ska omfatta barn och unga i samhälls- vård.70 Som ett första steg i det arbetet har fått i upp- drag att ta fram en modell för att lyssna på barn i familjehem i syfte att låta dem förmedla sina upplevelser om sin vistelse i familje- hemmet samt tillämpa modellen i en pilotundersökning. Uppdraget ska redovisas senast den 1 december 2015.71 I rapporten fråga – röster från barn i familjehem,72 berättar barn och unga om vikten av att få dela med sig av sina åsikter, tankar och upplevelser på ett sätt som passar dem själva och till personer som de känner förtroende för. De framhåller att de vill ge 2012/13:10 s. 38. 69BO (2014b). 2012/13:10. 71S2013/3876/FST. 72BO (2015). Barns och ungas rätt till skydd och god vård sin egen version av verkligheten, bli lyssnade på och tagna på allvar. BO avslutar rapporten med följande rekommendationer: Våga fråga och agera. Fråga på rätt sätt. Fråga om rätt saker. 5.7.3Hänsyn ska tas till barns och ungas åsikter Av 11 kap. 10 § och 36 § LVU framgår att barnets (SoL) respektive den unges (LVU) åsikter och inställning ska tillmätas betydelse i förhållande till hans eller hennes ålder och mognad. Process- behörigheten ger det äldre barnet rätt att föra sin talan i mål och ärenden enligt SoL och LVU och därmed större möjligheter att påverka. Men hänsyn ska även tas till yngre barns vilja. I förarbetena till bestämmelserna återges barnrättskommitténs allmänna kommentarer till artikel 12 om att mognad handlar om förmågan att förstå och bedöma vilka konsekvenser den aktuella frågan medför.73 understryker att ålder i sig inte är ett kriterium. Det finns inga specifika åldersgränser för barnets betydelsefulla delaktighet i beslutsfattandet. Hur mycket barn förstår är inte på ett entydigt sätt knutet till barnets biologiska ålder. Forskning visar att information, erfarenhet, miljö, sociala och kulturella förväntningar samt omfattningen av stöd bidrar till utvecklingen av ett barns förmåga att bilda åsikter. Därför måste barnets åsikter bedömas i varje enskilt fall. Mognad är svårt att definiera, men enligt barnrättskommittén innebär det att ett barn har kapacitet att uttrycka sina åsikter om frågor på ett rimligt och självständigt sätt. Hänsyn måste också tas till hur frågan påverkar barnet. Ju mer resultatet påverkar ett barns liv, desto mer relevant är en korrekt bedömning av just det barnets mognad.74 Mognad är, enligt , ett oklart och subjektivt begrepp och en rimlighetsbedömning får göras i det enskilda fallet. Mognadsbegreppet innefattar olika typer av mognad. 2012/13:10 s. 38 f. 74BO (2014b). Barns och ungas rätt till skydd och god vård bedömningen i social- och familjerättsliga ärenden bör i första hand den intellektuella mognaden vara vägledande, följt av barnets emotionella mognad.75 Enligt kan ett sätt att bedöma mognad vara att fråga vuxna personer i barnets närhet om hur de uppfattar barnets mognad, kombinerat med att hand- läggaren själv träffar barnet för att få en uppfattning om barnets koncentrationsförmåga, grad av medvetenhet, språk och sinness- tämning.76 Regeringen betonade att det förhållandet att barnets åsikter ska tillmätas vikt i förhållande till ålder och mognad ställer krav på att har kunskap om barns fortlöpande utveckling, behov och förmåga. Regeringen ansåg att det saknas vägledning kring hur ska bedöma vilken tyngd ett barns utsagor ska ges utifrån ålder och mognad.77 Därför har fått i uppdrag att utveckla kunskapsstödet när det gäller bedömning av barns utsagor. Uppdraget ska redovisas senast den 15 december 2015.78 Delaktigheten ska omfatta även vardagen Barns och ungas rätt till delaktighet är inte begränsat till myndig- hets- och verksamhetsbeslut som rör barn utan innefattar även mer vardagliga situationer och samtal om det som barnet är frågande inför eller vill prata om. Barnets rätt till delaktighet ska alltså även innefatta den praktiska verksamheten som rör barn och handla om både små och stora frågor i vardagen, t.ex. att barnet eller den unge ska ha ett reellt inflytande över utformningen av sin egen vård. Det handlar t.ex. om att barnet eller den unge ska ha rätt att vara med när man planerar saker som gäller honom eller henne. Ett konkret tillfälle för placerade barn och unga att påverka sin situation är vid upprättandet och uppföljningen av genomförande- planen. En genomförandeplan kan innehålla planering av särskilda insatser, umgänget med föräldrar och närstående men kan också innehålla planering av barnets vardag, såsom fritidaktiviteter, läxhjälp 75Mattson T (2006) s. 81 f. 76Socialstyrelsen (2012b) s. 12. 2012/13:10 s. 39. 78S2014/6338/FST och S2014/6505/FS. Barns och ungas rätt till skydd och god vård etc. Av föreskrifter och allmänna råd framgår att socialnämnden ska verka för att ett barn eller en ung person som är placerad i familjehem eller i ett HVB deltar i arbetet med att upp- rätta, följa upp och vid behov revidera genomförandeplanen.79 Enligt BBIC ska barnet eller den unge och de vuxna kring barnet samlas regelbundet för att vid uppföljningsmöten gå igenom genom- förandeplanen.80 Barns och ungas upplevelse av delaktighet I BO:s intervjuer med ett hundratal barn i samhällsvård gav de familjehemsplacerade barnen en relativt ljus bild, medan de HVB- placerade sällan upplevde att de blev lyssnade på. Många upplevde att de möttes av negativa förväntningar.81 IVO:s tillsyn av HVB var inriktad på barnens del- aktighet. Då granskades drygt 2 000 personakter avseende lika många barn. Granskningen visade att merparten av barn och unga på HVB har en egen genomförandeplan. Men de är av varierande kvalitet och alla planer följs inte upp. Bland annat uppmärk- sammades att de ensamkommande barnens planer ibland var standardiserade dokument som inte utformats för det enskilda barnet.