sou · H3B344 · 2015-04-15 00:00:00 — Att inte söka ett anvisat lämpligt arbete kan inom arbetslöshets- försäkringen föranleda en sanktion (43 § ). Därvid ska bl.a. tas hänsyn till den sökandes förutsättningar för arbetet och andra per- sonliga förhållanden. Det förekommer att utgår från Arbetsförmedlingens handlingsplan i bedömningen av vad som är lämpligt arbete. Grundtanken är dock, anför i princip samtliga intervjuade, att den enskilde måste söka vilket arbete som helst för att så snabbt som möjligt uppnå självförsörjning. I bedömningen beaktas emellertid den enskildes fysiska och psykiska förut- sättningar för att klara ett visst arbete, och viss hänsyn tas också till utbildning och erfarenhet. Som regel ställs dock krav på att man måste söka arbete under sin utbildningsnivå och inom annat kom- petensområde. ställer som regel också krav på att arbete ska sökas utanför det geografiska närområdet, åtminstone sedan det gått i arbetslöshet. Därvid ställs något högre krav i fråga om unga arbetslösa som kan ha lättare att flytta till en annan ort än en redan etablerad familj. Generellt synes uppfattningen vara, såvitt gäller unga, att det är mycket viktigt att ”fånga upp” dem för någon form av sysselsättning för att inte de ska fastna i ett utanförskap. Beträffande unga arbetslösa anför de intervjuade att många aldrig varit ute på arbetsmarknaden tidigare. Många saknar grund- läggande kunskaper i samhällskunskap, de vet inte hur man skriver en jobbansökan och de förstår inte hur det går till i arbetslivet. Om föräldrar och andra i ungdomens omgivning är långvarigt arbetslösa Kartläggning av krav på den som söker ekonomiskt bistånd påverkar det den unges inställning/förmåga att ta sig in på arbets- marknaden eftersom det inte finns några förebilder. Detta ställer större krav på agerande från då dessa bistånds- sökande kan behöva extra stöd. synes också följa upp ungdomarnas situation tätare än vad gäller övriga biståndssökande så att de inte passiviseras. Någon kommun har särskilda ungdoms- anställningar vilket uppges fungera mycket bra. Enligt 4 kap. 4 § SoL får socialnämnden begära att den som får försörjningsstöd ska delta i av nämnden anvisad praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet om den enskilde inte har kunnat erbjudas någon lämplig arbetsmarknadspolitisk åt- gärd. Det kan konstateras att det varierar i kommunerna hur man använder nämnda stadgande. I vissa kommuner anses samtliga erbjudna kommunala arbetsmarknadspolitiska åtgärder vara en åt- gärd enligt 4 §. I andra kommuner används i princip aldrig denna bestämmelse utan alla beslut om insatser, eller avslag, hänförs till 4 kap. 1 § SoL. Eftersom kravet att stå till arbetsmarknadens förfogande är en förutsättning för rätt till bistånd förefaller i vissa fall krav sträcka sig längre än Arbetsförmedlingens. strävar efter att se till den enskildes individuella möjligheter att uppnå självförsörjning. Därför tas alla förmågor hos den enskilde i beaktande, även i fall då Arbetsförmedlingen ansett att den en- skilde står långt ifrån arbetsmarknaden. Det kan också hända att Arbetsförmedlingen godkänner ett färre antal sökta arbeten än . förefaller bedömningarna dock vara sam- stämmiga, annars uppnås i allmänhet samsyn efter diskussion. Även om stor vikt fästs vid Arbetsförmedlingens bedömning måste alltid göra en egen bedömning till följd av kommunens yttersta ansvar. Arbetsförmedlingen har inte skyldighet att se till den enskildes personliga situation på samma sätt, anför de inter- vjuade. Avslutningsvis framfördes från en del intervjuade att det behövs ett förtydligande om kommunernas ansvar vad gäller arbetsmark- nadsinsatser, ett klargörande kring kommunens ansvar. Som jäm- förelse hänvisades till det danska systemet där kommunerna sköter arbetsmarknadsfrågorna. Det kan vara en fördel, anfördes det, att arbetsmarknadsinsatserna utvecklas på lokal nivå där man har kännedom om näringslivsfrågorna i närområdet. Kartläggning av krav på den som söker ekonomiskt bistånd skapas ett tydligt gränssnitt mellan myndigheter, menade man. ska inte agera arbetsförmedlare, då riskerar det sociala arbetet att hamna i bakgrunden. På fråga om kommunernas uppfattning om det finns tillräckligt rättsligt stöd för de krav som kan/bör ställas respektive den kontroll som ska göras anför några intervjuade att det är bra om det tydliggörs vad som gäller i lag och/eller andra officiella källor. På så sätt gynnas enhetligheten och allmänheten får veta vad som gäller. används och uppges vara ett bra stöd. Andra intervjuade menar dock att det är tillräckligt tydligt i lag och praxis. De håller sig a jour med kammarrättspraxis och egna för- valtningsrättsdomar. En studie av domar kan dock ibland medföra tolkningsproblem. 5.2.2Vilka krav ställs för att en biståndssökande ska anses vara aktivt arbetssökande? Kraven att stå till arbetsmarknadens förfogande och att vara aktivt arbetssökande synes i praktiken delvis flyta ihop. Att vara inskriven på Arbetsförmedlingen uppges i intervjuerna gälla som krav både vad gäller att stå till arbetsmarknadens förfogande och att vara aktivt arbetssökande. Den enskilde ska också aktivt söka arbete och/eller aktivt ta del av anvisade insatser för att anses uppfylla respektive krav. För att ska anse någon aktivt arbetssökande krävs vidare att den enskilde söker på flera olika sätt och att man söker be- fintliga arbeten – inte endast ett (1) av flera – tar nödvändiga kon- takter och följer Arbetsförmedlingens handlingsplan. Någon kräver att man ska söka ett (1) arbete/dag, men de intervjuade under- stryker vikten av den individuella bedömningen. Godtagbara skäl för att en ansökan om bistånd inte ska avslås eller sättas ned därför att den enskilde inte varit aktivt arbets- sökande uppges vara att utredningen visar att den enskilde inte står så nära arbetsmarknaden som man inledningsvis trott. Det kan också handla om att den enskilde har psykiska pro- blem, visar intyg om ohälsa, att det föreligger omfattande vård- kontakter eller andra medicinska eller sociala problem. Kartläggning av krav på den som söker ekonomiskt bistånd Beträffande samverkan med Arbetsförmedlingen i bedömningen av om en sökande kan anses stå till arbetsmarknadens förfogande och vara aktivt arbetssökande finns i något fall avtal mellan kommunen och Arbetsförmedlingen, i något fall en generell överenskommelse och i några fall upparbetade rutiner för samverkan. I något fall finns inga rutiner och någon kommun framhåller svårigheten att få kontakt med Arbetsförmedlingen. I vissa kommuner tas alltid kontakt med Arbetsförmedlingen vid nybesök, i andra . Andra kommuner försöker att ha en personlig kontakt med Arbetsförmedlingen i varje enskilt ärende. Ofta framhålls vikten av trepartssamtal. Det ger allra mest för alla parter. Samverkan är särskilt viktig beträffande unga. Den synpunkten framfördes att det behövs ett samordnat stöd, t.ex. att en (1) myndighet har det totala ansvaret för en formalise- rad samverkan. Långvarig arbetslöshet föder social problematik. Det är viktigt för den enskilde att ha en struktur i tillvaron. Insat- ser behövs, från såväl Arbetsförmedling som socialtjänst. Därför är samverkan fundamental. 5.2.4Avslag eller nedsättning av ekonomiskt bistånd Om en biståndssökande inte uppfyller kraven att stå till arbets- marknadens förfogande eller att vara aktivt arbetssökande kan an- sökan om bistånd avslås eller biståndet sättas ned. Det är ganska vanligt att en ansökan avslås om kraven inte anses uppfyllda. Skälen därtill kan t.ex. vara att den enskilde inte följt planeringen eller inte kan anses tillräckligt aktiv. I första hand synes ansökan avslås. Beloppet sätts sällan ned. Däremot blir ett avslagsbeslut ofta föremål för omprövning eller så görs en s.k. nöd- prövning direkt i samband med avslagsbeslutet eller . I intervjuerna påpekas vikten av att det görs en individuell bedömning. Om en biståndssökande exempelvis inte varit aktivt arbetssökande utreds som regel varför. Hänsyn tas t.ex. till om det finns ett sjukintyg, om det föreligger en vräkningsrisk, andra sociala skäl eller oklarheter av annat slag. Den enskilde kan ha missförstått sina skyldigheter. Men vid ett upprepat oönskat beteende avslås ansökan. Kartläggning av krav på den som söker ekonomiskt bistånd Barnets bästa beaktas och konsekvenserna lyfts fram i ut- redningen. ser till att det finns medel för barnen och att den sociala situationen inte ska föranleda en vräkning. kan barnets bästa innebära att det görs en anmälan till social- nämnden i enlighet med 14 kap. 1 § SoL om ett barn misstänks fara illa. Barnets bästa kan också innebära att kraven på att stå till arbetsmarknadens förfogande och att vara aktivt arbetssökande sänks , t.ex. i fråga om att söka heltidsarbete. 5.2.5Hur följer upp och kontrollerar kraven att stå till arbetsmarknadens förfogande och att vara aktivt arbetssökande? Intervjuerna ger vid handen att det kan variera mellan kommuner, mellan stadsdelar i en kommun och mellan handläggare hur ofta man träffar sina klienter. följs den enskildes aktiviteter upp genom en dialog med klienten vid personliga möten eller telefonsamtal. Den enskilde får redovisa vilka jobb man sökt, i en del fall genom att lämna s.k. jobbsökarlistor. Vanligen görs en kontroll i samband med ansökan om bistånd. I en del kommuner träffar man klienten i någon var tredje. Någon form av kontroll förefaller dock göras vid varje ansökan om bistånd. I flera fall begärs Arbetsförmedlingens handlingsplan och/eller aktivitetsrapport in. I några fall begärs i stället daganteckningar eftersom de uppges ge mer tillförlitlig information än aktivitets- rapporten som kanske inte blivit godkänd. Kontakt tas också med om den enskilde har aktivitetsstöd. 5.2.6Behov av automatisk tillgång till aktivitetsrapport m.m. I utredningens uppdrag ingår att vid behov lämna författningsförslag som gör det möjligt för att vid bedömning av rätten till ekonomiskt bistånd ta del av relevanta uppgifter i t.ex. den aktivitets- rapport som arbetssökande ska lämna in till Arbetsförmedlingen. Som framgått ovan är det en del av kontrollen hos de flesta intervjuade att begära in handlingsplan och/eller aktivitetsrapport. I en del fall föredrar man daganteckningarna. De flesta tycks mena Kartläggning av krav på den som söker ekonomiskt bistånd att handlingsplanen är viktig och att det finns behov av att ta del av den. Aktivitetsrapporten är mer osäkert. Intervjuerna ger vid handen att i de flesta fall begär man hand- lingsplanen regelmässigt. I något fall är det mer utifrån en intuitiv känsla. Informationen används som underlag i bedömningen av rätten till bistånd. Dessutom kan handlingen ge en impuls om vilka personer och Arbetsförmedlingen behöver samverka kring. Eftersom inte med automatik kan få del av handlingarna hos Arbetsförmedlingen begär av den enskilde att han eller hon ska presentera önskad handling som ett underlag till biståndsansökan. De flesta anser att det finns ett behov av att med automatik få del av handlingsplan och/eller aktivitetsrapport. Det är viktigt såväl för bedömningen som för kontroll och uppföljning. Utifrån dagens regelverk hindrar sekretessreglerna detta varför samtycke måste inhämtas från den enskilde för att man ska få tillgång till uppgifterna. Det uppges också vara ett problem att inte ser hur Arbetsförmedlingen kodar de inskrivna, det syns inte på handlings- plan eller intyg. De arbetssökande kan t.ex. kodas som sökande med förhinder hos Arbetsförmedlingen, vilket t.ex. uppges ha inne- burit att den sökande hade dålig tandstatus, och då gör, enligt intervjukommunen, Arbetsförmedlingen ingenting. Därmed skjuts ansvaret över till . De krav som Arbetsförmedlingen ställer på en arbetssökande med arbetslöshetsersättning framgår av . Genom de allmänna vill- koren i 9 § visas vad som krävs för att den enskilde ska anses stå till arbetsmarknadens förfogande. Han eller hon ska vara arbetsför, oförhindrad att åta sig ett arbete, vara anmäld hos den offentliga arbetsförmedlingen och även i övrigt stå till arbetsmarknadens för- fogande, dvs. ha för avsikt att arbeta. Därutöver kan de krav som ställs på de arbetslösa utläsas ut sanktionsbestämmelserna i . Den enskilde ska t.ex. medverka till att en handlingsplan upprättas, lämna aktivitetsrapport, besöka Arbetsförmedlingen och aktivt söka lämpliga arbeten. Kartläggning av krav på den som söker ekonomiskt bistånd Intervjustudien har visat att i de kommuner där intervjuerna gjorts ställs liknande krav på de arbetslösa biståndssökande, varmed i detta sammanhang avses de som är arbetsföra och oförhindrade att ta ett arbete. I samtliga kommuner ställs krav på att den biståndssökande ska vara inskriven på Arbetsförmedlingen och att han eller hon aktivt själv söker de arbeten som finns. Det ställs också krav på att man ska ha en planering med Arbetsförmedlingen och att man går på avtalade möten och andra aktiviteter. Ett lämpligt arbete kan vara i princip vilket arbete som helst som kan leda till självförsörjning och det ställs krav på att man ska söka arbete såväl utanför sitt kompetensområde som utanför det geo- grafiska närområdet. I vissa fall tycks kraven på de biståndssökande sträcka sig längre än Arbetsförmedlingens i det att söker ta vara på alla förmågor den enskilde har för att kunna ta ett arbete. Generellt tycks kraven som ställs på ungdomar vara något högre än för andra biståndssökande. Det är viktigt med en kontinuerlig och i tiden nära kontakt med den unge för att undvika att han eller hon passiveras. Ofta behöver unga särskilda insatser om man varit etablerad på arbetsmarknaden, åtgärder för att förstå hur samhället fungerar och för att lära sig hur man söker arbete och uppträder i arbetslivet. Vad gäller kravet att vara aktivt arbetssökande ställs krav på att den biståndssökande ska söka flera arbeten på flera olika sätt och att man söker befintliga arbeten. Det ställs också krav på att den enskilde tar nödvändiga kontakter och följer Arbetsförmedlingens handlingsplan. De intervjuade kommunerna framhåller samstämmigt vikten av trepartssamtal, inte minst såvitt gäller unga arbetslösa. Regel- mässigt följs den enskildes aktiviteter upp genom en dialog med den enskilde där han eller hon får redovisa vilka jobb man sökt. görs en kontroll , då biståndet ska betalas ut. Som underlag för bedömning av rätten till bistånd begärs ofta handlingsplanen in, genom den enskilde. Daganteckningar begärs också in i en del fall eftersom de anses tydligare visa hur aktiv den enskilde varit. Genomgående tycks de intervjuade vara överens om att en automatisk tillgång till t.ex. handlingsplan och/eller aktivi- tetsrapport skulle bidra till att effektivisera arbete. Kartläggning av krav på den som söker ekonomiskt bistånd Utredningen genomförde –en webb- enkätundersökning i syfte att utifrån frågeställningarna i direktiven presentera en nationell bild av hur tillämpar kraven att stå till arbetsmarknadens förfogande och att vara aktivt arbets- sökande samt på vilket sätt dessa krav följs upp och kontrolleras. skickades ut till i samtliga 290 kommuner. Enkäten distribuerades till en registrator i varje kommun för att sedan vidarebefordras till den som inom arbetsleder handläggningen av ekonomiskt bistånd (t.ex. arbetsledare, gruppchef, förste socialsekreterare eller annan på motsvarande nivå). Med andra ord till den person som inom kommunen anses ha bäst insyn i det operativa arbetet avseende försörjningsstöd. Utredningen erhöll svar från totalt 249 kommuner, dvs. en svarsfrekvens på . Någon bortfallsanalys har inte genom- förts, vilket innebär att tillräcklig kunskap saknas om hur bortfallet ser ut och om någon snedfördelning föreligger. Däremot anses svarsunderlaget ändå så pass stort att utredningen utgår ifrån att man kan generalisera resultaten på en nationell nivå. Utredningen anlitade Markör Marknad och (”Markör”) för genomförandet av enkätundersökningen. Markör ansvarade för enkätutskick och sammanställning av data. Enkätfrågor togs fram med huvudsaklig utgångspunkt i de allmänna villkoren och åtgärdsreglerna i lagen (1997:238) om arbets- löshetsförsäkring (), från förarbetena till SoL samt från Social- styrelsens bistånd. Vägledning till enkät- frågorna hämtades också från underlaget i utredningens intervju- studie.2 Enkätfrågorna konstruerades på så sätt att flertalet svars- alternativ angavs, vilka kommunerna ombads att värdera efter hur ofta varje alternativ tillämpas eller hur stort behovet av angivna åt- 2 Se avsnitt 5.2. Kartläggning av krav på den som söker ekonomiskt bistånd gärder anses vara. Härutöver gavs kommunerna möjlighet att kom- plettera alternativen med öppna svarsalternativ. Synpunkter på enkätfrågorna togs emot från SKL, Markör samt utvalda forskare. pilottestades också av . Samma avgränsning (se avsnitt 2.2) gjordes i webbenkätunder- sökningen som i intervjustudien vad gäller den målgrupp som frågorna avser, dvs. arbetslösa personer som har en arbetsförmåga på hel- eller deltid och som därmed kan stå till arbetsmarknadens förfogande och vara aktivt arbetssökande.3 Avgränsningen är tämligen vid och omfattar en mycket varierad grupp personer som står olika långt ifrån arbetsmarknaden. En enkätundersökning som innefattar frågor rörande samtliga grupper skulle dock vara alltför omfattande. Någon uppdelning på kön, ålder, hushåll, födelse- region m.m. har inte gjorts av samma skäl. Enkätundersökningen består av följande fem delområden: 1.Kravet att stå till arbetsmarknadens förfogande 2.Kravet att vara aktivt arbetssökande 5.Övriga synpunkter till utredningen 3 I princip i enlighet med definition av ”arbetslös” vid anmälan av för- sörjningshinder, dvs. personer som är arbetsföra och inte har betydande svårigheter för att kunna prestera ett normalt arbetsresultat i ett för denne lämpligt arbete. Kartläggning av krav på den som söker ekonomiskt bistånd 5.5.1Vilka krav ställs för att en arbetslös person som tar emot ekonomiskt bistånd ska anses stå till arbetsmarknadens förfogande? Utifrån angivna påståenden gavs kommunerna möjlighet att genom fem svarsalternativ (alltid, oftast, sällan, aldrig, kan ej bedöma/vet ej) ange hur ofta nedan angivna krav ställs i kommunen: –vara anmäld som arbetssökande hos Arbetsförmedlingen –vara beredd att ta alla arbeten som denne kan utföra i första hand på deltid –ha för avsikt att arbeta genom att vara nåbar/tillgänglig för att kunna ta nödvändiga kontakter med –ha för avsikt att arbeta genom att vara nåbar/tillgänglig för att kunna ta nödvändiga kontakter med Arbetsförmedlingen –delta i arbetsmarknadspolitiska program (t.ex. arbetsmarknads- utbildning, praktik eller arbetsrehabiliterande åtgärder) –delta i anvisad praktik eller kompetenshöjande verksamhet i enlighet med 4 kap 4 § Socialtjänstlagen. Kommunerna gavs därefter möjligheten att genom ett öppet svars- alternativ komplettera ovan angivna påståenden, dvs. om det finns andra krav som kommunen ställer för att en arbetslös bistånds- sökande ska anses stå till arbetsmarknadens förfogande. Kartläggning av krav på den som söker ekonomiskt bistånd Kryssa i hur väl du anser att nedan angivna påståenden stämmer med de krav som ställs i er kommun. För att anses stå till arbetsmarknadens förfogande att den biståndssökande ska: anmäld som arbetssökande hos Arbetsförmedlingen. beredd att ta alla arbeten som denne kan utföra i första hand på heltid. Ha för avsikt att arbeta genom att vara nåbar/tillgänglig för att kunna ta nödvändiga kontakter med . Ha för avsikt att arbeta genom att vara nåbar/tillgänglig för att kunna ta nödvändiga kontakter med Arbetsförmedlingen. Delta i arbetsmarknadspolitiska program (t.ex. arbetsmarknadsutbildning, praktik eller arbetsrehabiliterande åtgärder). Delta i anvisad praktik eller kompetenshöjande verksamhet i enlighet med 4 kap. 4 § Socialtjänstlagen. Kan ej bedöma/vet ej Resultaten i Figur 5.1 visar att en klar majoritet av kommunerna, dvs. , uppgav att kravet att den biståndssökande ska vara anmäld som arbetssökande hos Arbetsförmedlingen är absolut då kravet ”alltid” ställs. Resterande andel uppgav att de ”oftast” ställer detta krav. Samtliga kommuner () redovisade således att de alltid eller oftast ställer detta krav. Majoriteten () av kommunerna uppgav att de ”alltid” (angav att de ”oftast”) ställer kravet att den bistånds- sökande ska vara beredd att ta alla arbeten som denne kan utföra i första hand på heltid. En (1) procent uppgav att det ”aldrig” är så, varvid av kommunerna uppgav att även detta krav ställs alltid eller i vart fall oftast. Vidare uppgav en majoritet av kommunerna () att de ”alltid” ställer kravet att den biståndssökande ska delta i arbets- marknadspolitiska program, medan angav att de ”oftast” ställer detta krav. Nittionio () av kommunerna anser sig därmed alltid eller oftast ställa krav på deltagande i arbets- marknadspolitiska program (som i detta fall kan innefatta såväl statliga som kommunala insatser). Även om resultaten i enkät- undersökningen visar att majoriteten av kommunerna alltid ställer Kartläggning av krav på den som söker ekonomiskt bistånd krav på deltagande i arbetsmarknadspolitiska program, bör det noteras att en andel om inte alltid gör det.4 En majoritet () av kommunerna uppgav att de ”alltid” (uppgav ”oftast”) ställer krav att den biståndssökande ska ha för avsikt att arbeta genom att vara nåbar/tillgänglig för att kunna ta nödvändiga kontakter med Arbetsföremedlingen. svarade ”kan ej bedöma/vet ej” på denna fråga. Samma fråga ställdes avseende kravet att den biståndssökande ska ha för avsikt att arbeta genom att vara nåbar/tillgänglig för att kunna ta nödvändiga kontakter med . Femitoen (51) procent av kommunerna svarade att de ”alltid” ställer kravet (uppgav att detta krav ställs ”oftast”, uppgav att kravet ställs ”sällan”, ”aldrig” och ”kan ej bedöma/vet ej”). Även om en majoritet av kommunerna alltid eller oftast ställer krav att den biståndssökande ska vara nåbar, visar resultaten i enkätundersökningen att kravet på att den biståndssökande tar nödvändiga kontakter med Arbetsförmedlingen tillämpas alltid i större utsträckning än att nödvändiga kontakter tas med . Vidare uppgav ungefär hälften () av kommunerna att de alltid ställer kravet att den biståndssökande ska delta i anvisad praktik eller kompetenshöjande verksamhet (uppgav att de ”oftast” ställer detta krav medan uppgav att det sker ”sällan”). kommentarer gällande kravet att stå till arbetsmarknadens förfogande I den öppna frågan redovisade , dvs. 104 kommuner svar, varvid det i över hälften av svaren angavs att , utöver de angivna påståendena, ställer kravet att den biståndssökande aktivt ska söka arbete. En stor andel angav också att kräver att den biståndssökande ska redovisa/verifiera arbetssökandet genom att visa upp s.k. jobbsökarlistor eller på annat sätt redovisa 4 Vilka omständigheter sådana detta skulle grunda sig på framkommer dock inte av svaren i enkätundersökningen, däremot är det rimligt att anta att kraven inte alltid ställs med hänsyn till den individuella behovsprövningen och ställningstaganden i varje enskilt fall i enlighet med socialtjänstlagen (se avsnitt 4.2). Kartläggning av krav på den som söker ekonomiskt bistånd vilka kontakter som tagits med arbetsgivare. Flera kommuner påpekade dock i sammanhanget att det måste vara lämpliga och realistiska arbeten som den enskilde söker som också motsvarar den sökandes kompetens- och kunskapsnivå. Några kommuner an- gav att det ställs krav på att söka ett visst antal arbeten . I detta avseende varierade kommunernas krav i ett spann på mellan (minst) 10 och upp till 30 sökta arbeten . Annat som lyftes av kommunerna var krav på medver- kande/deltagande i trepartssamtal, deltagande i verksamhet i kom- munernas s.k. Jobbcenter, arbetsbefrämjande insatser, krav att ha ordnad barnomsorg, delta i sfi-undervisning, följa upprättad plane- ring hos Arbetsförmedlingen, vara nåbar, vistas i m.fl.