sou · H3B371d2 · 2015-08-04 00:00:00 — Paragrafen reglerar enbart när vården ska anses påbörjad vid ett beslut om omhändertagande. När vården ska anses påbörjad vid ett beslut om vård utanför det egna hemmet regleras i 5 kap. 5 § andra stycket. I paragrafen har skall ersatts med ska och den unge har ersatts med barnet eller den unge. Paragrafen motsvarar, efter vissa språkliga ändringar och ändringar i sak, 7 § första stycket nuvarande LVU. Övervägandena finns i avsnitt 8.11.4. I paragrafen har skall ersatts med ska. Vidare har meningen om att beslutet ska underställas förvaltningsrätten inom ändrats till att beslutet ska underställas utan dröjsmål och senast inom . Syftet är att betona att socialnämnden inte får avvakta med att sända in beslutet till förvaltningsrätten för att komplettera underlaget för beslutet. Med utan dröjsmål avses snabbast möjliga handläggning med hänsyn till de föreliggande omständigheterna. Underställningen ska ske så snart det över huvud taget går. I allmänhet kan själva beslutet om omhänder- tagande ges in till förvaltningsrätten som beslutet fattas eller dagen därpå. I andra meningen har jämte ersatts med och. Paragrafen motsvarar, efter vissa språkliga ändringar och ändringar i sak, 7 § andra stycket nuvarande LVU. Övervägandena finns i avsnitt 8.11.5. I paragrafen har skall ersatts med ska. Vidare har jämte hand- lingarna tagits bort. Enligt 7 § andra stycket nuvarande LVU räknas tidsfristen från tidpunkten för en eventuell komplettering av beslutet. Ändringen innebär att veckofristen räknas från den dag då socialnämndens beslut kom in till rätten och inte från tidpunkten för en eventuell komplettering. Paragrafen motsvarar, med viss redaktionell och språklig ändring, 7 § fjärde stycket nuvarande LVU. I paragrafen har meningen bestämmelserna i första-tredje styckena ersatts med bestämmelserna i 6 och 7 §§. Vidare har meningen vård med stöd av lagen ersatts med vård med stöd av 5 kap. Ändringen innebär ingen ändring i sak. Paragrafen motsvarar, med viss språklig ändring, 8 § nuvarande LVU. I paragrafen har skall ersatts med ska och den unge ersatts med barnet eller den unge. Vidare har meningen vård med stöd av denna lag ersatts med vård med stöd av 5 kap. Ändringen innebär ingen ändring i sak. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella ändringar, 7 § tredje stycket och 9 § första stycket nuvarande LVU. Punkten 1 motsvarar med vissa språkliga och redaktionella ändringar, 7 § tredje stycket nuvarande LVU. Punkten 2 motsvarar med viss redaktionell ändring punkten 1 i 9 § första stycket nuvarande LVU. 8 § har ersatts med 9 §. Vidare har ansökan om vård ersatts med ansökan om vård enligt 5 kap. Ändringen innebär ingen ändring i sak. Punkten 3 motsvarar punkten 2 i 9 § första stycket nuvarande LVU. Paragrafen motsvarar, med viss språklig ändring, 9 § tredje stycket nuvarande LVU. I paragrafen har skall ersatts med ska. Paragrafen motsvarar med viss språklig ändring 9 § andra stycket nuvarande LVU. I paragrafen har den unge ersatts med barnet eller den unge. Paragrafen är ny i förhållande till nuvarande LVU. Övervägandena finns i avsnitt 8.11.8. Paragrafen ger socialnämnder och domstolar en möjlighet att fatta ett beslut om omhändertagande trots att den fortsatta vården inte ska beslutas och ges i . Den nya bestämmelsen möjliggör således ett sådant interimistiskt beslut som avses i artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldra- ansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 (II-förordningen). Av andra stycket följer att socialnämndens beslut enligt den nya bestämmelsen, ska underställas förvaltningsrätten utan dröjsmål och senast inom från den dag då beslutet fattades. Därvid ska beslutet och handlingarna i ärendet tillställas rätten. Förvalt- ningsrätten ska pröva beslutet så snart det kan ske. Om det inte finns synnerliga hinder, ska prövningen ske inom från den dag då beslutet kom in till rätten. Paragrafen är ny i förhållande till nuvarande LVU. Övervägandena finns i avsnitt 8.11.8. Paragrafen reglerar när ett beslut enligt 7 kap. 13 § ska upphöra att gälla. Beslutet ska upphöra att gälla när socialnämnden beslutar att det ska upphöra eller när en behörig domstol i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen har prövat målet i sak. ska hålla sig underrättad om handläggningen av målet i sak i den behöriga domstolen. Paragrafen, motsvarar, efter vissa redaktionella ändringar, 10 § andra stycket nuvarande LVU. I paragrafen har 11–20 §§ ersatts med 2, 3, 6 och 13 kapitlet. Paragrafen redogör för vilka bestämmelser som gäller för vårdens innehåll och utformning under ett beslut om om- händertagande. Bestämmelsen klargör bl.a. att nämnden övertar vårdnadshavarens uppsiktsansvar samt vårdnadshavarens bestäm- manderätt i den utsträckning det behövs för att genomföra vården. För att kunna tillförsäkra barn och unga nödvändigt skydd måste det vara möjligt att även för ett omhändertagande kunna besluta om placering på låsbar enhet eller andra skyddsåtgärder. Hänvisningen till föreskrifterna i 13 kap. innebär att om nämnden har beslutat om ett om- händertagande på grund av förhållanden i hemmet (miljöfallen) får socialnämnden besluta, förutom hur vården ska ordnas, om umgängesbegränsningar eller att den unges vistelseort inte ska röjas för föräldrar eller vårdnadshavare. Om barnet eller den unge placeras på ett särskilt ungdomshem gäller även bestämmelsen om möjligheten till kroppsvisitation och ytlig kroppsbesiktning. Om beslutet om omhändertagande föranleds av omständig- heter som är hänförliga till barnets eller den unges eget beteende (beteendefallen) får även övriga bestämmelser om skyddsåtgärder tillämpas. I det stadiet då ett beslut om omhändertagande fattas, vet socialnämnden på vilken grund sannolikheten vilar. Avsikten med omhändertagandet kan ibland vara just att utreda vilken av grunderna som kan komma i fråga. kan därför ibland besluta om ett omhändertagande med stöd av omständigheter som avses i både 5 kap. 2 och 3 §§. Även i de fallen är bestämmelserna om skyddsåtgärder tillämpliga. Paragrafen är ny i förhållande till nuvarande LVU. Övervägandena finns i avsnitt 12.9.5. I första stycket erinras om 6 kap. 7 § 4 SoL som stadgar att socialnämnden ska lämna vårdnadshavarna och föräldrarna råd, stöd och annan hjälp som de behöver. Andra stycket, som är nytt, preciserar inriktningen på detta stöd och kravet på motiverande insatser när barnet placerats med stöd av 5 kap. 2 §. Syftet är att betona att behovet av stöd är särskilt stort när det gäller föräldrar vars barn tvångsomhändertagits på grund av hemförhållandena. måste i dessa situationer aktivt erbjuda stödet, eftersom föräldrar i denna situation tenderar att dra sig undan eller vara fientligt inställda till socialtjänst och familje- hem. Stödet ska underlätta vårdnadshavarens delaktighet i vården och samarbetet med andra vuxna kring barnet samt bidra till att kontakten med barnet blir så positiv som möjligt. För barnets välbefinnande är det ofta avgörande att föräldrarna kan acceptera placeringen och att familjehemsföräldrar och biologiska föräldrar kan samarbeta. Oavsett om det blir aktuellt med återförening eller inte bör föräldrarna få hjälp med att förstå att de kan bygga och behålla en bra relation till sitt barn livet ut. Vårdnadshavaren ska också kunna få stöd i olika myndighetskontakter och informeras om sina rättigheter. När det gäller individuellt stöd visar erfarenheter att det är en fördel om stödet ges av en enhet eller person som är fristående från handläggningen av själva ärendet. Det är viktigt att den som ger stödet är kvalificerad för uppgiften och är väl insatt i förutsätt- ningarna för arbete. kan använda sig av befintliga öppenvårdsresurser i kommuner. Stödet kan också ges i form av kontaktperson, särskilt lämpad för uppgiften, eller genom samarbete med en frivilligorganisation. Stödet kan ges som service, dvs. den behöver inte ges som en behovsprövad biståndsinsats. För föräldrar som inte längre befinner sig i en akut kris kan gruppverksamhet där man kan få del av andras erfarenheter vara en bra stödjande insats. 9 kap. ansvar att följa och ompröva vården Paragrafen motsvarar, med vissa redaktionella och språkliga ändringar samt en ändring i sak, 22 § tredje stycket nuvarande LVU i den lydelse som träder i kraft (SFS 2015:82). Övervägandena finns i avsnitt 6.7.3. I första stycket har hänvisningen till bestämmelserna i 13 § första och tredje styckena samt 21 § första och tredje styckena ersatts med att socialnämnden minst en gång var sjätte månad ska pröva om ett beslut enligt 1, 2 eller 3 § fortfarande behövs. Det innebär att även den nya bestämmelsen om socialnämndens möjlighet att besluta om kontaktperson för barn utan vårdnadshavarens samtycke ska omprövas var sjätte månad. Att öppna insatser utan samtycke ska upphöra när de inte längre behövs framgår av 11 kap. 1 §. I andra stycket har 13 § tredje stycket ersatts med prövning enligt första stycket. Ändringen är enbart redaktionell och innebär ingen ändring i sak. Vidare har skall ersatts med ska. Paragrafen motsvarar, med viss språklig ändring och en ändring i sak, 13 a § nuvarande LVU. Övervägandena finns i avsnitt 5.8.7. I första stycket har skall ersatts med ska. Vidare har den som får vård med stöd av denna lag ersatts med den som får vård utanför det egna hemmet. Ändringen syftar till att göra lagen tydligare. I andra stycket har skall ersatts med ska och den unge ersatts med barnet eller den unge. Vidare har punkten 4 kompletterats med god man enligt lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn. För ensamkommande barn som kommer till ska en god man enligt lagen om god man för ensamkommande barn förordnas av överförmyndaren. mannens uppdrag är att vara i vårdnadshavares och förmyndares ställe. Det betyder att den gode mannen har rätt och skyldighet att bestämma i alla frågor som rör barnets angelägenheter, personliga såväl som ekonomiska och rättsliga. Han eller hon ska se till att barnet får omvårdnad, trygghet och en god fostran. Likaså ska han eller hon säkerställa att barnet får den tillsyn som behövs samt bevaka att försörjnings- och utbildningsfrågorna får en tillfredsställande lösning. nämndens uppföljning av en placering av ett ensamkommande barn ska nämnden således samtala med barnets gode man enligt lagen om god man för ensamkommande barn. I tredje stycket har skall ersatts med ska. Paragrafen motsvarar, med vissa redaktionella och språkliga ändringar samt en ändring i sak, 13 § första stycket nuvarande LVU. Överväganden finns i avsnitt 13.18.4. I paragrafen har den unge ersatts med barnet och 2 § ersatts med 5 kap. 2 §. Vidare har kravet på socialnämnden att överväga om vården fortfarande behövs ersatts med en informationsskyldighet till nämnden. Enligt bestämmelsen ska barnets särskilt utsedda socialsekreterare som avses i 6 kap. 7 c § SoL minst en gång var sjätte månad rapportera till socialnämnden om hur barnets behov tillgodoses, hur vårdnadshavarens förhållanden utvecklar sig och, om vården ska fortsätta, hur den bör inriktas och utformas. Genom att ersätta ordet överväga med rapportera tydliggörs att nämnden inte ska göra någon prövning i ärendet. Det finns dock inget som hindrar att nämnden med anledning av informa- tionen tar initiativ till utredning om att vården ska upphöra eller någon annan förändring av vården. Att vården ska upphöra när den inte längre behövs framgår av 11 kap. 1 §. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella ändringar, 13 § andra stycket nuvarande LVU. I paragrafen har den unge ersatts med barnet eller den unge och 3 § ersatts med 5 kap. 3 §. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar och en ändring i sak, 13 § tredje stycket nuvarande LVU. Överväganden finns i avsnitt 13.18.8. Första stycket stadgar att en vårdnadsöverflyttning ska över- vägas när barnet har varit placerat i samma familjehem . Stycket har kompletterats med en ny mening som förtydligar att frågan om vårdnadsöverflyttning därefter ska övervägas i samband med rapporteringen till nämnden. Vidare har den unge ersatts med barnet. Andra stycket är nytt. Enligt 6 kap. 8 § FB ska en vårdnads- överflyttning göras när det är uppenbart bäst för barnet. Det nya stycket tydliggör vilka faktorer som socialnämnden särskilt ska ta hänsyn till vid övervägande av om det finns skäl att ansöka om vårdnadsöverflyttning. Med ordet särskilt markeras att upp- räkningen inte är uttömmande. Barnets och familjehems- föräldrarnas inställning ska beaktas liksom barnets relation till familjehemsföräldrarna och deras förmåga att tillgodose barnets behov av en trygg och god uppväxt. Familjehemsföräldrarna ska önska att bli vårdnadshavare för barnet och stort avseende ska fästas vid barnets egen inställning. Vid bedömningen ska även hänsyn tas till familjehemsföräldrarnas inställning till och förmåga att tillgodose barnets behov av kontakt med föräldrar och andra närstående. Det är viktigt att socialnämnden överväger hur en vårdnadsöverflyttning påverkar barnets kontakt med sin ursprungs- familj på . Detta beror ofta på familjehemsföräldrarnas inställning och hur de på olika sätt tar ansvar för och möjliggör denna kontakt. Att barnet och föräldrarna har ett fungerande umgänge ska inte vara ett hinder för en vårdnadsöverflyttning. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella ändringar samt en ändring i sak, 21 § första meningen i första stycket och andra och tredje styckena i nuvarande LVU samt 22 § tredje stycket nuvarande LVU i den lydelse som träder i kraft (SFS 2015:82). I första stycket har skall ersatts med ska. I andra stycket har 2 § ersatts med 5 kap. 2 §, skall ersatts med ska och den unge ersatts med barnet. Vidare har beslut om öppna insatser enligt 4 kap. 1 § lagts till. Det innebär att beslut om kontaktperson till ett barn utan vårdnadshavarens samtycke senast ska upphöra när barnet fyller . dock insatsen ha ersatts med en öppen insats enligt 3 kap. 6 a § SoL efter det att barnet har fyllt om det fortfarande finns behov av insatsen. I tredje stycket har 3 § ersatts med 4 kap. 2 och 3 §§ och 5 kap. 3 §. Det innebär att även öppna insatser utan samtycke anges. Vidare har skall ersatts med ska. Paragrafen är ny. Övervägandena finns i avsnitt 13.18.6. Paragrafen innebär att vid prövning av om vård i familjehem enligt 5 kap. 2 § ska upphöra ska barnets bästa vara avgörande. Prövningen av om vården i dessa situationer ska upphöra ska således göras i två steg. Först ska en prövning göras enligt 11 kap. 1 §, dvs. en bedömning av om vårdbehovet kvarstår eller inte relaterat till de ursprungliga skälen för vården utanför det egna hemmet. Om en förbättring av vårdnadshavarens förhållanden har skett ska det bedömas om förbättringen är tillräckligt stabil och om vårdnadshavaren har en tillräcklig omsorgsförmåga. I ett andra steg ska sedan 11 kap. 2 § prövas, dvs. om det är till barnets bästa att vården upphör. Det innebär att även om vårdnadshavaren kan erbjuda stabila hemförhållanden och har en tillräckligt god omsorgsförmåga ska en prövning göras av om det är till barnets bästa att vården upphör. Barnets bästa ska således prövas som ett självständigt rekvisit. I andra meningen anges några omständigheter som ska tillmätas särskild vikt vid bedömningen av om det är till barnets bästa att vården upphör. Uppräkningen är inte uttömmande. Vid bedöm- ningen av om det är till barnets bästa att återförenas med sin ursprungsfamilj är barnets inställning en avgörande faktor. Att barnet har en stark känslomässig förankring i sitt familjehem och vill vara kvar är en grundläggande förutsättning för att pröva om vården bör fortsätta trots att de ursprungliga skälen för omhänder- tagandet inte gäller. Andra viktiga faktorer vid bedömningen är barnets ålder vid placeringen i det aktuella familjehemmet och hur länge barnet vistats där. Med tidig ålder avses i detta sammanhang att barnet placerats . Med långvarig vård menas vård som överstiger . Barnets umgänge och relation till vårdnadshavarna har självfallet en stor betydelse i samman- hanget. Om föräldrarna fortsatt att vara viktiga personer för barnet är förutsättningarna större att kunna genomföra en hemflyttning. Barnets relation till familjehemsföräldrarna är av stor betydelse men även barnets förankring i sin nuvarande sociala miljö har betydelse för bedömningen. Det handlar t.ex. om hur det fungerar i skolan, med kamrater och fritidsaktiveteter. Paragrafen är ny i förhållande till nuvarande LVU. Övervägandena finns i avsnitt 13.18.5. Första stycket reglerar parternas rätt att begära att vård utanför det egna hemmet ska upphöra. Andra stycket innebär en begränsning av vårdnadshavarens rätt att begära att vård utanför det egna hemmet med stöd av 5 kap. 2 § ska upphöra (hemtagningsbegäran). Enligt bestämmelsen behöver en sådan begäran inte prövas av socialnämnden om frågan om vård har prövats av nämnden eller förvaltningsdomstolen . Bestämmelsen innebär inte att nämnden är förhindrad att pröva frågan trots att ännu inte har förflutit. Paragrafen motsvarar, med en språklig ändring och en ändring i sak, 21 § första stycket andra meningen nuvarande LVU. Övervägandena finns i avsnitt 13.18.6. I första stycket har skall ersatts med ska och den unge ersatts med barnet. Vidare har vård med stöd av denna lag ersatts med vård enligt 5 kap. Ändringen syftar till att göra bestämmelsen tydligare och innebär ingen ändring i sak. Andra stycket är nytt och innebär att socialnämnden får begära att verkställigheten av rättens beslut om att vården ska upphöra ska senareläggas för att kunna genomföra en planerad successiv hemflyttning. Syftet med bestämmelsen är att möjliggöra en åter- förening utifrån barnets behov. Paragrafen motsvarar, med viss språklig ändring, 24 § nuvarande LVU. I paragrafen har underårig ersatts med barn. Paragrafen motsvarar, med viss språklig ändring, 25 § första meningen nuvarande LVU. I paragrafen har den unge ersatts med barnet eller den unge. Paragrafen, motsvarar med viss språklig ändring, 26 § nuvarande LVU. I paragrafen har skall ersatts med ska. Paragrafen motsvarar, med viss språklig ändring, 27 § första stycket nuvarande LVU. I paragrafen har den unges ersatts med barnets eller den unges. Paragrafen motsvarar, med viss språklig ändring, 25 § andra meningen och 27 § andra stycket nuvarande LVU. I andra stycket har skall ersatts med ska. Paragrafen motsvarar 27 § tredje stycket nuvarande LVU. Paragrafen motsvarar, med viss språklig och redaktionell ändring, 28 § nuvarande LVU. I första stycket har skall ersatts med ska. Vidare har hänvis- ningen till 7 § första–tredje styckena ersatts med vilka tidsfrister som gäller. Ett beslut om tillfälligt flyttningsförbud ska under- ställas förvaltningsrätten utan dröjsmål och senast inom från den dag då beslutet fattades. Därvid ska beslutet och handlingarna i ärendet tillställas rätten. Förvaltningsrätten ska pröva beslutet så snart det kan ske. Om det inte finns synnerliga hinder ska prövningen ske inom från den dag då beslutet kom in till rätten. Syftet är att göra lagtexten tydligare. Paragrafen, motsvarar med viss språklig ändring, 29 § nuvarande LVU. I paragrafen har skall ersatts med ska. 9 § Paragrafen, motsvarar med viss redaktionell och språklig ändring, 28 § andra meningen och 30 § nuvarande LVU. Punkten 1 motsvarar hänvisningen i 28 § till 7 § tredje stycket. Punkten 2 motsvarar punkten 1 i 30 § nuvarande LVU. ersatts med 8 §. Punkten 3 motsvarar punkten 2 i 30 § nuvarande LVU. Paragrafen, motsvarar med viss språklig ändring, 30 § andra stycket nuvarande LVU. I paragrafen har skall ersatts med ska. Paragrafen, motsvarar med viss språklig ändring, 31 § nuvarande LVU. I paragrafen har skall ersatts med ska och den unge ersatts med barnet. Särskilda ungdomshem och skyddsåtgärder Paragrafen motsvarar, med vissa redaktionella och språkliga ändringar samt en ändring i sak, 12 § första och andra styckena nuvarande LVU. Övervägandena finns i avsnitt 17.6.2. I första stycket har unga ersatts med barn och unga och 3 § har ersatts med 5 kap. 3 §. I andra stycket har unga ersatts med barn och unga. Vidare har stycket kompletterats med att SiS ska anvisa plats i ett särskilt ungdomshem. Syftet med ändringen är att ytterligare markera det skyndsamhetskrav som gäller för en platsanvisning. SiS har ett ansvar för att tillgodose samhällets behov av låsta vårdplatser för barn och unga och utgångspunkten måste därför vara att SiS i en akut situation ska anvisa en plats . Paragrafen är ny i förhållande till nuvarande LVU. Övervägandena finns i avsnitt 17.6.3. Syftet med bestämmelsen är att ange ramen för den särskilda tillsyn som kännetecknar de statliga ungdomshemmen, dvs. möjlig- heten att besluta om vissa tvångsåtgärder. I senare bestämmelser i samma kapitel ges närmare regler för var och en av dessa åtgärder. I nuvarande LVU används begreppet särskilda befogenheter som ett samlingsnamn för de tvångsåtgärder som får vidtas på SiS särskilda ungdomshem. I syfte att stärka barnperspektivet i lagen har begreppet särskilda befogenheter ersatts med skyddsåtgärder. Begreppet skyddsåtgärder utgår från barnets eller den unges perspektiv till skillnad mot särskilda befogenheter som utgår från personalens rätt att ta till vissa tvångsåtgärder. Skyddsåtgärder signalerar att åtgärderna ska vidtas för att hindra barnet eller den unge från att skada sig själv eller andra och säkerställa syftet med vården. Av andra stycket framgår att endast de skyddsåtgärder som anges i lagen är tillåtna. Syftet är att öka tydligheten och förut- sägbarheten för barn och unga. Paragrafen motsvarar, med viss språklig ändring och en ändring i sak, 20 a § nuvarande LVU. Övervägandena finns i avsnitt 17.6.4. Proportionalitetsprincipen infördes och placerades då efter de bestämmelser som reglerar de särskilda befogenheterna. Genom att flytta fram bestämmelsen i kapitlet ges principen en mer framträdande placering. I första stycket har tvångsåtgärder ersatts med skyddsåtgärder och skall ersatts med ska. Vidare har paragrafhänvisningarna ändrats till 5–16, 18 och 20. Det innebär att proportionalitets- principen, liksom , inte gäller omhändertagande av sådan egendom som avses i 4 §. Detta följer av att omhändertagande av sådan egendom är obligatorisk. Ändringarna innebär ingen för- ändring i sak. Andra stycket, som är nytt, konkretiserar proportionalitets- principen och syftar till att tydligare markera en restriktiv användning av skyddsåtgärder. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella ändringar samt en ändring i sak, 16 § nuvarande LVU. Över- vägandena finns i avsnitt 17.6.5. I första stycket har meningen den som omfattas av bestäm- melserna i 15 § ersatts med den som vårdas vid ett särskilt ung- domshem. Syftet är att utvidga bestämmelsen till att gälla generellt för alla som vårdas på ett särskilt ungdomshem. För att ha möjlighet till framgång i vården är det väsentligt att reglerna om innehav av berusningsmedel gäller lika för alla. Ändringen medför ingen förändring i praktiken eftersom SiS med stöd av nuvarande 18 § LVU har beslutat om förbud mot berusningsmedel på alla sina hem. I andra stycket har den unge ersatts med barnet eller den unge. Vidare har ordningen vid hemmet ersatts med säkerheten vid hemmet. Syftet är att språkligt modernisera bestämmelsen och innebär ingen ändring i sak. Paragrafen motsvarar, med viss språklig och redaktionell ändring samt en ändring i sak, 20 § nuvarande LVU. Övervägandena finns i avsnitt 17.6.7 och 17.6.8. I paragrafen har 16 eller 19 § tagits bort. Syftet är att paragrafen ska gälla i alla de situationer då egendom omhändertagits. Vidare har hem för särskilt noggrann tillsyn ersatt av särskilt ungdomshem. Syftet är att göra lagen mer tydlig och pedagogisk och innebär ingen ändring i sak Paragrafen motsvarar, med vissa redaktionella ändringar och en ändring i sak, 17 § nuvarande LVU.