sou · H3B325 · 2015-03-18 00:00:00 — Verksamhetsbeskrivningen är ett viktigt ingångsvärde för säkerhetsskyddsanalysen och bidrar till att underlätta identi- fieringen och prioriteringen av de skyddsvärda tillgångarna i verk- samheten. Verksamhetsbeskrivningen kan även utgöra ett separat dokument. Identifieringen av det skyddsvärda är det viktigaste resultatet av säkerhetsskyddsanalysen. Verksamheten måste analyseras mer i detalj för att identifiera skyddsvärd verksamhet, skyddsvärda upp- gifter och system samt vilka anställningar som ska placeras i säkerhetsklass. Spårbarheten, dvs. bakgrunden och argumen- tationen som leder till att något identifieras som skyddsvärt, bör dokumenteras så att man lätt kan gå tillbaka i analysen för att här- leda vilka faktorer som legat till grund för olika bedömningar, för- slag och beslut. Det kan även vara viktigt att dokumentera resone- mang till stöd för vad som inte bedömts vara skyddsvärt. Syftet med konsekvensanalysen är att bedöma skyddsvärdet av olika delar av verksamheten. För att kunna analysera vilka konse- kvenser som kan uppstå krävs att oönskade händelser och poten- tiella orsakskedjor som kan påverka det skyddsvärda negativt iden- tifieras. Syftet med säkerhetsskyddslagen är framför allt att säkerställa ett skydd för verksamheter där påverkan genom ett antagonistiskt angrepp skulle medföra allvarliga konsekvenser för nationen. Vad ska skyddas - säkerhetsskyddsanalys värderingen av de negativa konsekvenser som kan uppstå bör fråge- ställningar om påverkan på ett större antal människors liv eller hälsa besvaras. Det är också viktigt att bedöma hur stort geogra- fiskt område som påverkas samt längden på och tidpunkten för påverkan. Vad som vidare har betydelse är bl.a. om händelsen får allvarliga sociala, ekonomiska eller politiska konsekvenser för sam- hället och om andra samhällsviktiga verksamheter som t.ex. elför- sörjning eller elektronisk kommunikation påverkas allvarligt. Syftet med säkerhetshotbedömningen är att klarlägga vilka slag av hot som kan riktas mot verksamheten. Hotbedömningen avser antagonistiska hot, dvs. hot bakom vilket det står en aktör i form av en enskild, grupp, nätverk, organisation, stat etc. med förmåga och avsikt. Den bedömda hotnivån innebär en samlad bedömning av en eller flera aktörers kapacitet, intention och tillfälle att och rum direkt eller indirekt angripa eller på annat sätt medvetet påverka en eller flera identifierade skyddsvärda intressen. För att göra en sådan bedömning kan den enskilde verksamhetsutövaren behöva bistånd med underlag från t.ex. Säkerhetspolisen eller För- svarsmakten. I detta sammanhang kan vissa av underrättelsemyn- digheternas årsrapporter och webbplatser tjäna som vägledning. Den aktuella hotbilden bör inte ges någon avgörande betydelse för hur säkerhetsskyddet utformas. Att följa hotets utveckling och att hålla sig informerad om aktuella hot är dock av betydelse för att kunna värdera om vidtagna åtgärder är tillräckliga. En dimensione- rande hotbeskrivning, dvs. en allmän beskrivning av en tänkt hotaktörs förmåga och tillvägagångssätt, bör ligga till grund för dimensioneringen av säkerhetsskyddet. När man ska värdera hot är det viktigt att tona ner sannolik- hetsfrågan eftersom det är i det närmaste omöjligt att med tillför- litlighet göra en sannolikhetsbedömning, dvs. bedöma risken för att ett hot ska realiseras. Hotbeskrivningen bör därför, liksom när det gäller värderingen av skyddsvärda intressen, vara konsekvens- driven. Vad ska skyddas - säkerhetsskyddsanalys Det kan dock vara lämpligt att göra relativa bedömningar genom att rangordna möjliga hot mot en viss verksamhet efter hur troliga de bedöms vara i förhållande till varandra. Analysen syftar till att identifiera de brister och svagheter i skyddet av sådant som bedömts vara det mest skyddsvärda som kan utnytt- jas av en tänkt hotaktör och som kan medföra allvarliga konsekven- ser. Sårbarhetsanalysen innefattar t.ex. identifiering och besiktning av befintliga skyddsåtgärder och bedömning av hur effektiva existe- rande skyddsåtgärder är samt identifiering av potentiella sårbar- heter. I analysarbetet kan ingå t.ex. mätningar av säkerheten, analys av inträffade incidenter och praktiska tester av skyddet. Det är vik- tigt att i arbetet med sårbarhetsanalys relatera till den dimension- erande hotbeskrivningen. Ett tecken på sårbarhet är om säkerhets- skyddet inte klarar att hantera det dimensionerande hotet. Sårbar- heter i en verksamhet kan uppstå t.ex. dels på grund av organisa- tionens utformning och den teknik som används, dels på grund av brister i det fysiska skyddet och på informationssäkerhetsområdet. Även de personer som arbetar eller på annat sätt deltar i verksam- heten kan utgöra potentiella sårbarheter. Identifiering och värdering av säkerhetsskyddsåtgärder När det gäller att värdera vilka åtgärder som är mest lämpliga bör beaktas graden av konsekvens, det troligaste tillvägagångssättet för en hotaktör och vilket skydd som redan finns på plats. Vidare måste skyddsåtgärdernas möjligheter att åstadkomma ett verksamt skydd, skyddsåtgärdernas begränsning av verksamhetens huvud- syfte liksom kostnaden för olika åtgärder beaktas. Även skyddet för den personliga integriteten måste beaktas. En väl genomförd säkerhetsskyddsanalys, där behovet av säkerhetsklassade anställ- ningar och säkerhetsprövningar noga har analyserats, kan sannolikt minska risken för bl.a. obefogade registerkontroller och onödiga kostnader. En förutsättning för en registerkontroll är därför en genomförd säkerhetsskyddsanalys. Vad ska skyddas - säkerhetsskyddsanalys Vi anser att det viktigaste resultatet av säkerhetsskyddsanalysen, förutom att utgöra underlag för prioritering, planering, införande och utvärdering av säkerhetsskyddsåtgärder, är bedömningen och dokumentationen av vad som är skyddsvärt i verksamheten. I säkerhetsskyddsanalysen bör också ingå en beskrivning av de hot som säkerhetsskyddet ska vara dimensionerat för att klara. I likhet med vad som gäller enligt den nuvarande bestämmelsen om säkerhetsanalys anser vi att resultatet av säkerhetsskydds- analysen ska dokumenteras. En närliggande fråga till vad säkerhetsskyddsanalysen ska inne- hålla är på vilket sätt och hur ofta en sådan bör genomföras. Som vi nämnt i inledningen av detta avsnitt skiljer sig omfattningen av den verksamhet som är i behov av säkerhetsskydd mycket åt mellan de myndigheter och övriga som har att tillämpa säkerhetsskyddsregle- ringen. Vi anser ändå att det i verksamheten bör finnas en tydligt angiven process för hur en säkerhetsskyddsanalys bör genomföras. Det bör påpekas att säkerhetsskyddsanalysarbetet är en del av verk- samhetens hela säkerhetsplanering och en kontinuerligt pågående process. I de verksamheter där merparten av verksamheten kräver säkerhetsskydd bör säkerhetsskyddsanalys genomföras oftare än vad som kan vara aktuellt för andra verksamheter där säkerhets- skydd krävs för en mycket liten del av verksamheten. Vi anser att att säkerhetsskyddsanalysen bör uppdateras eller vid behov och att det därför bör föras in en bestämmelse i säkerhetsskydds- förordningen om att säkerhetsskyddsanalysen ska hållas upp- daterad. 13.4Samordning med andra risk- och sårbarhetsanalyser De flesta verksamheter har krav på sig att genomföra olika typer av risk- och sårbarhetsanalyser. Det bredare arbetet med att stärka samhällets skydd av samhällsviktiga funktioner och anlägg- ningar samt samhällets informationssäkerhet medför att analyserna Vad ska skyddas - säkerhetsskyddsanalys ofta är kopplade till särskilda typer av olyckor, kriser, risker och hot. Risk- och sårbarhetsanalysen har till syfte att kartlägga vilka händelser som kan hota verksamheten, vilka konsekvenser händelserna kan få och i vilken mån man klarar av att hantera dem. Det gäller således att identifiera riskerna och bedöma hur sårbar verksamheten är mot dessa. Genom risk- och sårbarhetsanalysen blir det lättare för organisationen att identifiera problem, prioritera dem och vidta adekvata åtgärder . Alla statliga myndigheter, kommuner och landsting ska genomföra risk- och sårbarhetsanalyser inom sina respektive områ- den. Förutom att tillgodose egennyttan för den egna organisa- tionen eller verksamheten tillgodoser dessa risk- och sårbarhets- analyser även behovet av att kunna ge en samlad bild av risker och sårbarheter som finns i samhället i stort. Nedan redovisas några exempel på regleringar som innehåller bestämmelser med krav på risk- och sårbarhetsanalyser. Utöver dessa finns ett flertal regelverk med krav på olika typer av riskana- lyser, bl.a. inom områdena arbetsmiljö, ekonomisk säkerhet och miljöskydd. Risk- och sårbarhetsanalys enligt förordningen om krisberedskap och höjd beredskap Enligt 9 § förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap ska varje myndighet (vissa undantagna, se 3 §) i syfte att stärka sin egen och samhällets krisberedskap analysera om det finns sådan sårbarhet eller sådana hot och risker inom myndig- hetens ansvarsområde som synnerligen allvarligt kan försämra för- mågan till verksamhet inom området. Myndigheten ska värdera och sammanställa resultatet av arbetet i en risk- och sårbarhetsanalys. Risk- och sårbarhetsanalysen ska identifiera de största riskerna och sårbarheterna i samhällsviktig verksamhet. Utifrån dessa ska sedan identifieras nödvändiga åtgärder för att uppnå resultatmålen och för att säkerställa de grundläggande säkerhetsnivåerna. Dessa utgör den lägsta nivån av funktionalitet och säkerhet som bör råda oavsett händelse eller påfrestning i samhället. Vad ska skyddas - säkerhetsskyddsanalys Risk- och sårbarhetsanalys enligt lagen om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap Av 2 kap. 1 § lagen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap framgår att kommuner och landsting ska analysera vilka extraordinära händelser i fredstid som kan inträffa i kommunen respektive och hur dessa händelser kan påverka den egna verksamheten. Resultatet av arbetet ska värderas och samman- ställas i en risk- och sårbarhetsanalys. Av förarbetena till lagen9 framgår att det viktigaste syftet med att ta fram risk- och sårbarhetsanalyser är att öka medvetandet och kunskapen hos beslutsfattare och verksamhetsansvariga om vilka hot och risker som finns inom det egna verksamhetsområdet. Ett annat viktigt syfte är att få fram ett underlag för planering och genomförande av åtgärder som minskar riskerna och sårbarheten i kommunerna. Arbetet med risk- och sårbarhetsanalyserna är också ett värdefullt stöd i den fysiska planeringen för att kunna hantera en extraordinär händelse. Eftersom kommunerna ansvarar för ett stort antal viktiga samhällsuppgifter som måste kunna upprätthållas även under störda förhållanden behövs risk- och sårbarhetsanalyser även på lokal nivå. De är också ett viktigt underlag för analyserna på läns- och riksnivå och kan bidra till en helhetsbild av vilka risker och sårbarheter som finns i hela samhället. Riskanalys enligt lagen om skydd mot olyckor Av lagen (2003:778) om skydd mot olyckor framgår att, vid en anläggning där verksamheten innebär fara för att en olycka ska orsaka allvarliga skador på människor eller miljön, anläggningens ägare eller den som utövar verksamheten på anläggningen är skyl- dig att analysera riskerna för sådana olyckor (se 2 kap. 4 §). Enligt förarbetena till lagen10 bör riskanalysen innehålla bl.a. en beskrivning av möjliga scenarier för sådana olyckor som skulle kunna medföra allvarliga skador på människor eller i miljön. 2005/06:133 Samverkan vid kris – för ett säkrare samhälle, s. 105 f. 2002/03:119 Reformerad räddningstjänstlagstiftning, s. 52. Vad ska skyddas - säkerhetsskyddsanalys ska i första hand vara ett underlag för bedömningen av vilken beredskap för effektiva räddningsinsatser som behöver upprätthål- las vid anläggningen för att komplettera den kommunala insatsbe- redskapen. Riskanalysen är vidare ett underlag för kommunens tillsyn över anläggningen. Risk- och sårbarhetsanalys enligt elberedskapslagen Elberedskapslagen (1997:288) ändrades . Änd- ringarna innebar att syftet med den huvudsakliga inriktningen av de elberedskapsåtgärder som ska vidtas enligt lagen har ändrats till att förebygga, motstå och hantera sådana störningar i elförsörjningen som kan medföra svåra påfrestningar på samhället. Man har således frångått kravet på att åtgärderna ska säkerställa elförsörjningen när landet är i höjd beredskap. Genom ändringen i elberedskapslagen infördes också en skyl- dighet för den som omfattas av lagen att upprätta en risk- och sår- barhetsanalys avseende säkerheten i den egna verksamheten. Det infördes även en skyldighet för samma aktörer att lämna de upp- gifter som behövs för att som elberedskapsmyndighet ska kunna upprätta en nationell risk- och sårbarhetsanalys enligt förordningen om krisberedskap och höjd beredskap. Fördelar med samordning av arbetet med olika analyser Som framhållits har de flesta verksamheter krav på sig att genomföra olika typer av risk- och sårbarhetsanalyser. De har därmed redan processer för att ta fram sådana. Inte minst utveck- lingen av informationstekniken har inneburit att i princip alla verk- samheter, såväl offentliga som enskilda, numera är beroende av informationstillgångar som måste skyddas. För att kunna bedöma säkerhets- och skyddsnivåer för dessa tillgångar krävs att det i verksamheten upprättas olika typer av risk- och sårbarhetsanalyser. En ofullständig eller felaktig säkerhets- eller skyddsnivå kan å ena sidan leda till att organisationen en skada som kan få allvarliga konsekvenser. Överdriven säkerhet kan å andra sidan vara verksamhetshämmande och kostnadsdrivande. Vad ska skyddas - säkerhetsskyddsanalys analysera verksamheten utifrån dessa perspektiv är således av stor betydelse för verksamheten. Vi konstaterar att många av de identi- fieringar, prioriteringar och bedömningar som behöver vidtas i arbetet med säkerhetsskyddsanalysen görs även i andra typer av risk- och sårbarhetsanalyser. Det är angeläget att i arbetet med säkerhetsskyddsanalysen ta vara på den kunskap och de erfaren- heter och de resultat som redan finns i organisationen på risk- och sårbarhetsområdet. Som framgått har regelverken med krav på planer och analyser olika utgångspunkter. Ofta sammanfaller delvis de risker, hot och konsekvenser av händelser som ska analyseras. Arbetet med att ta fram olika typer av t.ex. säkerhets-, risk- och sårbarhetsanalyser tar mycket tid och stora resurser i anspråk. Det är därför viktigt att i möjligaste mån undvika dubbelarbete och i så stor utsträckning som möjligt samordna analysarbetet utifrån flera olika regelverk. En samordning av analysarbetet bidrar också till en bättre helhets- syn på organisationens säkerhetsarbete i stort. Vi anser att säkerhetsskyddsanalysarbetet så långt som möjligt bör komplettera, relatera till och utnyttja det arbete som bedrivs med att ta fram andra former av risk- och sårbarhetsanalyser i syfte att stärka samhällets skydd av samhällsviktiga funktioner och anläggningar samt samhällets informationssäkerhet. Det är dock viktigt att vara medveten om de olika regelverkens utgångspunkter. Säkerhetsskyddsanalysen ska fokusera på i huvudsak antagonistiska hot och de delar av verksamheten där de allvarligaste konsekven- serna för nationen kan uppstå om sådana hot förverkligas. Detta innebär att, till skillnad från många riskanalyser, säkerhetsskydds- analysen inte alltid behöver innehålla någon beräkning av sanno- likheten för att ett hot ska realiseras (se avsnitt 13.2 under . I det allmännas verksamhet Risk- och sårbarhetsanalyser syftar till att minska samhällets sår- barhet, bl.a. genom att öka myndigheternas förmåga att förutse och hantera fredstida krissituationer. För att uppgifterna inte ska kunna utnyttjas för angrepp mot myndigheter, enskilda eller samhället i Vad ska skyddas - säkerhetsskyddsanalys stort är det nödvändigt att i viss utsträckning begränsa insynen i denna verksamhet. I 18 kap. 13 § OSL finns föreskrifter om sekre- tess för uppgifter i upprättade risk- och sårbarhetsanalyser. Sekre- tessen gäller endast om det kan antas att det allmännas möjligheter att förebygga eller hantera fredstida kriser skulle motverkas om uppgiften röjs. Även andra sekretessbestämmelser kan bli tillämpliga på upp- gifter i risk- och sårbarhetsanalyser, t.ex. 18 kap. 8 och 9 §§ OSL. En säkerhetsskyddsanalys innehåller i många fall sådana upp- gifter som, om de röjs för obehörig, kan skada totalförsvaret eller rikets säkerhet i övrigt. En genomförd säkerhetsskyddsanalys torde därmed i regel omfattas av sekretess enligt 15 kap. 2 § OSL, s.k. försvarssekretess. Säkerhetsskyddsanalysen kan givetvis även inne- hålla uppgifter som omfattas av annan sekretess än försvars- sekretess. I rättstillämpningen har en säkerhetsskyddsanalys ansetts omfattas av sekretess enligt 15 kap. 2 § OSL.11 Som redan påpekats bedriver enskilda numera säkerhetskänslig verksamhet i betydligt större omfattning . Eftersom säkerhetsskyddslagstiftningen bygger på grundtanken att de intres- sen lagstiftningen slår vakt om ska ha samma skydd oavsett om verksamheten bedrivs av det allmänna eller av enskilda innebär detta att även enskilda som bedriver säkerhetskänslig verksamhet är skyldiga att upprätta en säkerhetsskyddsanalys. Frågan om hemlig- hållandet av en sådan utifrån offentlighetsprincipen blir dock i flertalet fall aldrig aktuell eftersom enskilda till skillnad från det 11 Kammarrättens i dom (mål nr 2490-12) - X kommun beslutade att lämna ut handlingen ”Säkerhetsanalys för X kommun” med undantag för uppgifter som sekretessbelagts med stöd av säkerhetsskyddslagen [sic!]. Beslutet motiverades med kommunens ansvar enligt säkerhetsskyddslagen för att skydda den information och de anläggningar som kommunen bedömer vara av betydelse för rikets säkerhet eller som behöver skyddas mot terrorism. Kammarrätten fann att det i de maskerade delarna av säkerhetsanalysen redovisades allmänna och specifika uppgifter om åtgärder för att skydda anläggningar och övrig infrastruktur av betydelse för att upprätthålla viktiga samhällsfunktioner. Enligt kammarrätten kunde det antas att det skadar landets försvar eller på annat sätt vållar fara för rikets säkerhet om uppgifterna röjdes. De tillämpliga bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen tar direkt sikte på att skydda sådana uppgifter som kan utgöra ett hot mot rikets säkerhet. Därmed omfattades de vid utlämnandet uteslutna uppgifterna i handlingen av sekretess enligt 15 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen. Domen har vunnit laga kraft. Vad ska skyddas - säkerhetsskyddsanalys allmänna normalt inte omfattas av tryckfrihetsförordningen och offentlighets- och sekretesslagen. En säkerhetsskyddsanalys som upprättats i enskild verksamhet kan således inte där bli föremål för sekretessprövning vid en begäran om utlämnande och delges endast till de som är behöriga att ta del av den. En säkerhetsskyddsanalys innehåller i regel uppgifter som om de röjs kan medföra en skada för säkerhet, t.ex. när det gäller beskrivningar av sårbarheter i säkerhetskänslig verksamhet. Därför bör känsliga uppgifter i analysen i stort sett alltid träffas av definitionen av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter (se avsnitt 12.2). Därmed ges ett skydd för sådana uppgifter även i enskildas verksamhet. 14 Ett tydligare verksamhetsansvar Reformbehovet handlar bl.a. om att förstärka och utveckla sådana viktiga grunddrag i säkerhetsskyddslagstiftningen som att säkerhetsskyddet ska vara detsamma oavsett om verksamheten är allmän eller enskild. Behovet av en ökad tydlighet i fråga om lagens tillämpningsområde föranleder (utöver de förslag vi lämnat i kapitel 12) dels förenklade bestämmelser om vilka verksamheter lagen gäller för, dels en kompletterande bestämmelse som tydligare anger vad verksamhetsansvaret i fråga om säkerhetsskydd innebär. De frågorna behandlas i de följande avsnitten 14.1 och 14.2. 14.1Verksamheter som lagen gäller för Förslag: Vilka verksamheter lagen gäller för ska anges på ett enklare sätt. Det ska inte göras någon uppdelning mellan företagsformer över vilket det allmänna har ett rättsligt bestäm- mande inflytande och företagsformer där ett sådant bestäm- mande inflytande inte föreligger. Lagen ska därför anges gälla för verksamhet hos staten, kommuner, landsting och enskilda som är av betydelse för säkerhet eller omfattas av ett internationellt säkerhetsskyddsåtagande (säkerhetskänslig verk- samhet). Säkerhetsskyddslagen är direkt tillämplig för såväl myndigheter, kommuner och landsting som verksamhet som bedrivs i olika före- tagsformer. Vilka verksamheter som lagen gäller för anges på ett förhållandevis omständligt sätt i 1 § säkerhetsskyddslagen. Bestämmelsen innehåller bl.a. ett moment som särskiljer aktie- bolag, handelsbolag, föreningar och stiftelser över vilka det all- männa har ett rättsligt bestämmande inflytande. Vid myndigheter, kommuner och landsting samt vid företagsformer där det allmänna har ett rättsligt bestämmande inflytande gäller säkerhetsskydds- lagen enligt ordalydelsen generellt medan den för enskilda (dvs. företagsformer där det allmänna inte utövar något rättsligt bestäm- mande inflytande) gäller om verksamheten är av betydelse för rikets säkerhet eller särskilt behöver skyddas mot terrorism. Vad som i sammanhanget avses med rättsligt bestämmande inflytande definieras i 4 §. Vilken funktion uppdelningen mellan olika slag av verksamhetsformer fyller för att bestämma lagens tillämpningsom- råde och varför olika uttryckssätt valts i fråga om lagens tillämplig- het framstår som oklart. Hur kraven på säkerhetsskydd skulle regleras när det är fråga om enskild verksamhet var föremål för överväganden när säkerhetsskyddslagen infördes. för- slag1 byggde på just en åtskillnad mellan företag där det allmänna har ett rättsligt bestämmande inflytande och företag där ett sådant bestämmande inflytande inte finns. För andra än de ”offentligt ägda” företagen skulle lagen bli tillämpligen först sedan den s.k. funktionsansvariga myndigheten enligt beredskapslagstiftningen tagit initiativ till att träffa ett säkerhetsskyddsavtal med det berörda företaget. Den föreslagna metoden avfärdades dock av flera remiss- instanser, bl.a. av konstitutionella skäl.2 Regeringen föreslog i stället att lagen gjordes direkt tillämplig för samtliga företagsfor- mer. Att lagen är tillämplig uttrycks dock i lagen på olika sätt beroende på om det är fråga om myndigheter, kommuner, statliga bolag etc. (1 § 1 och 2) eller enskild verksamhet (1 § 3). För enskild verksamhet anges som nämnts att lagen gäller om verksamheten är av betydelse för rikets säkerhet eller särskilt behöver skyddas mot terrorism. För myndigheter, kommuner, statliga bolag etc. gäller lagen utan något sådant kvalificeringskrav. Den konstruktionen medför bl.a. krav på myndigheter och statliga bolag att oavsett inriktning på verksamheten göra en dokumenterad säkerhetsanalys enligt 5 § säkerhetsskyddsförordningen. Att kraven på säkerhets- 1Betänkandet Säkerhetsskydd (SOU 1994:149), s. 135 ff. 2Prop.1995/96:129 Säkerhetsskydd, s. 36 f. skydd har fått en sådan generell giltighet i den allmänna verksam- heten verkar ha motiverats av kommunernas roll i beredskapsplan- läggningen.3 I kapitel 10 har vi tagit upp förhållandet mellan bl.a. beredskaps- planläggning och säkerhetsskydd. En viktig utgångspunkt som vi där redovisat är att bl.a. hänsynen till motstående intressen som kostnadseffektivitet och skydd av personlig integritet medför att krav på säkerhetsskyddsåtgärder behöver avgränsas till att gälla för de verksamheter som är mest skyddsvärda från ett nationellt per- spektiv. En annan väsentlig avgränsning är att säkerhetsskyddet är inriktat mot i huvudsak antagonistiska hot. Verksamhet som är av betydelse för säkerhet är självfallet av särskilt intresse också från ett vidare samhällsskydds- och beredskapsperspektiv.