sou · H3B385 · 2015-10-05 00:00:00 — 6.installationen uppfyller de krav som följer av plan- och bygg- lagen (2010:900), och 7.bygglov eller anmälan finns. 3 § Stöd får inte lämnas till företag i svårigheter som begreppet definieras i punkt 20 i Europeiska kommissionens meddelande om riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av icke-finansiella företag i svårigheter. 4 § Stöd lämnas med ett belopp som motsvarar av kost- naden för installationen, dock högst med per hiss. 5 § Ärenden om stöd handläggs av och länsstyrelserna. Länsstyrelserna beslutar om stöd. sköter utbetalning av stöd och har även tillsyn över stödverksamheten. 6 § En ansökan om stöd ska vara skriftlig och lämnas till läns- styrelsen i det län där fastigheten är belägen. Ansökan ska ha kommit in till från det att installationen påbörjades. 7 § Om finner att stöd ska lämnas, ska den fatta ett beslut om stödets storlek. I beslut ska det framgå vilka installationer stöd har beviljats för. Ett beslut om stöd ska förenas med de villkor som behövs för att tillgodose syftet med stödet. 8 § Stödet betalas ut efter särskild ansökan hos sedan installationen har färdigställts. Stödet betalas dock bara ut om in- stallationen, när den är färdig, uppfyller villkoren för stödet. Ansökan om utbetalning ska ha kommit in till senast efter installationens färdigställande eller, om en installation färdigställs innan beslut om stöd enligt 7 § har fattats, för det beslutet. Stödet betalas ut till den som för utbetalningen hos inskrivningsmyndigheten är antecknad som fastighetsägare Om stödet har beviljats för installation av hiss i hus som inte ägs av fastighetsägaren eller tomträttshavaren, betalas stödet ut till den som vid utbetalningstidpunkten är antecknad som stödmottagare hos . 9 § Ett stöd enligt denna förordning får inte betalas ut till ett före- tag som är föremål för betalningskrav på grund av ett beslut av Europeiska kommissionen som förklarar ett stöd olagligt och oför- enligt med den inre marknaden. 10 § Ett beslut om stöd ska återkallas helt eller delvis om installa- tionen inte uppfyller de villkor som ställs för stödet. 11 § En stödmottagare är återbetalningsskyldig om 1.den som sökt eller tagit emot stödet genom att lämna oriktiga uppgifter eller på något annat sätt förorsakat att stödet har beviljats felaktigt eller med för högt belopp, 2.stödet av något annat skäl har lämnats felaktigt eller med för högt belopp och mottagaren borde ha insett detta, eller 3.villkoren för stödet inte följts. 12 § Om en stödmottagare är återbetalningsskyldig enligt 11 §, ska besluta att helt eller delvis kräva tillbaka stödet. Om det finns särskilda skäl, får efterge kravet på åter- betalning helt eller delvis. 13 § Om en stödmottagare inte är berättigad till ett stödbelopp och detta ska återbetalas, ska ränta tas ut enligt räntelagen (1975:635). Räntekravet får sättas ned om det finns särskilda skäl. 14 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om överklagande hos allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut än beslut om att inte betala ut stöd enligt 8 och 9 §§ eller om återkallelse av beslut enligt 10 § får dock inte överklagas. 15 § Den som ansökt om eller tagit emot stöd ska lämna de upp- gifter som behövs för uppföljning och utvärdering av stödet. 16 § får meddela 1.föreskrifter som behövs för tillämpningen av 2 § 4, 2.föreskrifter om när en installation ska anses påbörjad och färdig- ställd, 3.föreskrifter om förfarandet i stödärenden, 4.föreskrifter om de handlingar och den övriga utredning som ska bifogas ansökan om stöd och ansökan om utbetalning, och 5.ytterligare föreskrifter om verkställigheten av denna förord- Denna förordning träder i kraft . förordning om startbidrag till byggemenskaper Härigenom föreskrivs följande. 1 § Statligt stöd enligt denna förordning får, i mån av tillgång på medel, lämnas till byggemenskaper för finansiering av initiala pro- jektkostnader i samband med anordnande av bostäder som upplåts med hyresrätt, kooperativ hyresrätt eller bostadsrätt. Innebörden av vissa uttryck 2 § Med byggemenskap avses i denna förordning en ekonomisk förening som bildats i syfte att gemensamt planera, låta bygga och flytta in i ett hyres- eller bostadsrättshus. 3 § Med initiala projektkostnader avses i denna förordning kost- nader i projektet fram till att ett byggnadskreditiv lämnas. 4 § Anordnande av bostäder kan ske genom nybyggnad, tillbygg- nad eller ombyggnad av hel eller del av byggnad som tidigare använts för annat ändamål än bostäder. 5 § Stöd får ges om 1.insatsen från respektive medlem i föreningen uppgår till , 2.det finns en markanvisning eller motsvarande avtal med fastig- hetsägare, och 3.det finns en redogörelse för projektet och en budget för initiala projektkostnader. 6 § Stöd får inte lämnas till företag i svårigheter som begreppet definieras i punkt 20 i Europeiska kommissionens meddelande om riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av icke-finansiella företag i svårigheter. 7 § Stödet lämnas som stöd av mindre betydelse enligt kommis- sionens förordning (EU) nr 1407/2013 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse och får lämnas endast med de begränsningar som följer av kommissionens förord- ning. 8 § Stödet får uppgå till beräknade initiala projektkostnader. Stödet får dock inte överstiga per stödmottagare. Prövning av ett stödärende 9 § Frågor om stöd prövas av . 10 § En ansökan om stöd ska ha kommit in till . 11 § Om anser att stöd ska ges, ska verket bestämma stödets storlek. 12 § Ett beslut om stöd ska förenas med villkor 1.om stödmottagaren senast ska ansöka om resterande utbetalning enligt 13 §, 2.om vilka handlingar som ska bifogas ansökan om resterande utbetalning, och 3.för att tillgodose syftet med stödet. 13 § Den första utbetalningen av stödet görs med högst av det beslutade stödet till stödmottagaren i samband med att beslut om stöd har fattats av . Resterande utbetalning görs efter ansökan av stödmottagaren. Till ansökan om resterande utbetalning ska stödmottagaren bifoga fakturor och en redogörelse för hur arbetet har bedrivits och vilka resultat som uppnåtts. En sådan ansökan ska ha kommit in till . 14 § Stödmottagaren är återbetalningsskyldig om 1.den som sökt eller tagit emot stödet genom att lämna oriktiga uppgifter eller på något annat sätt har förorsakat att stödet har be- viljats på felaktig grund eller med för högt belopp, 2.stödet av något annat skäl har lämnats på felaktig grund eller med för högt belopp och mottagaren borde ha insett detta, 3.stödet helt eller delvis inte har utnyttjats eller inte har använts för det syfte som anges i 1 §, eller 4.villkor i beslutet om stöd inte har följts. 15 § Om en stödmottagare är återbetalningsskyldig enligt 14 §, ska besluta att helt eller delvis kräva tillbaka stödet. Om det finns särskilda skäl för det, får efterge ett återkrav helt eller delvis. 16 § Om en stödmottagare inte är berättigad till ett stödbelopp och detta ska återbetalas, ska ränta tas ut enligt räntelagen (1975:635). Räntekravet får sättas ned om det finns särskilda skäl. 17 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om överklagande hos allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut än beslut om att inte betala ut resterande stöd enligt 13 § får dock inte överklagas. 18 § ska följa upp och utvärdera stödet och redovisa detta i en rapport till regeringen. 19 § Stödmottagaren ska lämna de uppgifter till som behövs för en sådan uppföljning och utvärdering som avses i 18 §. 20 § ska föra ett register över de stöd som lämnats enligt denna förordning. Ett sådant register ska innehålla de uppgifter som behövs för att det ska vara möjligt att fastställa att de villkor för stöd som anges i kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 är upp- fyllda. Uppgifterna i registret ska bevaras från den dag då stödet beslutades. 21 § får meddela 1.föreskrifter om förfarandet i stödärenden, 2.föreskrifter om de handlingar och den övriga utredning som ska bifogas ansökan om stöd och ansökan om resterande utbetal- ning, och 3.ytterligare föreskrifter om verkställigheten av denna förord- Denna förordning träder i kraft . 2 Uppdrag och utgångspunkter Syftet med de åtgärder som föreslås i detta betänkande är dels att underlätta för äldre personer att inneha eller skaffa sig en lämplig bostad, dels att förbättra kommunernas möjligheter att möta behovet av bostäder för det växande antalet äldre människor på bostadsmarknaden. Utredningen har haft i uppdrag att kartlägga förekomsten av hinder för äldre personer att flytta till eller bo kvar i en bostad som fungerar även när åldern tar ut sin rätt, och orsak- erna bakom eventuella sådana hinder. Vidare att analysera vilka möjligheter kommuner i olika delar av landet har att möta behovet av bostäder för den allt större andelen äldre hushåll. Och slutligen att överväga vilka åtgärder som behövs för att förbättra förut- sättningarna för kommunerna att klara sitt ansvar för bostads- försörjningen. I uppdraget låg också uttryckligen att ta hänsyn till kvinnors och mäns skilda behov och förutsättningar. Utredningen har i enlighet med direktiven avgränsats till faktorer som har direkt bäring på situationen för de äldre i sitt boende och på bostadsmarknaden samt på kommunernas förutsättningar och möjligheter att ta ansvar för bostadsförsörjningen för de äldre. Ur den äldres perspektiv hänger möjligheterna till kvarboende inom det ordinarie bostadsbeståndet ihop med en rad andra faktorer, som inte har med bostadsmarknaden att göra, och som därför inte har behandlats här. Förebyggande hälsovård kan till exempel öka möjligheterna att klara sig själv i egen bostad, liksom effektiv rehabilitering efter en skada eller sjukdom. Och möjlig- heterna till vård och omsorg i hemmet är förstås en nyckelfaktor I ett kommunalt perspektiv är bostäder för äldre en del i det övergripande ansvaret för bostadsförsörjningen och den allmänna bristen på bostäder drabbar även äldre. Men den här utredningen avgränsas till förhållanden som mer specifikt berör just tillgången på bostäder för äldre. Utredningen omfattar inte bostäder som fördelas efter bistånds- prövning. En avgränsning görs alltså till ”vanliga” bostäder samt seniorboende, trygghetsbostäder och andra liknande boende- former, medan särskilt boende hålls utanför denna utredning. Upp- draget omfattade inte heller skattefrågor. Utredningen, som har kallat sig Utredningen om bostäder för äldre, har på olika sätt haft kontakt med ett stort antal kommuner. I början av utredningsarbetet anordnades i samarbete med Bover- ket en workshop med ett nätverk av kommuner1 med skiftande erfarenheter. I ett tiotal kommuner2 har förberedda studiebesök genomförts för att närmare diskutera förutsättningarna för bostadsförsörjningen för äldre. Vid mötena deltog företrädare för de förvaltningar som ansvarar för bostadsförsörjning/samhälls- planering och äldreomsorg/socialtjänst samt det kommunala bostadsbolaget och ibland även företrädare för privata fastig- hetsägare. I ett par fall deltog även lokala politiker. Vid studiebesök på trygghetsboenden och liknande deltog såväl boende som personal. Utredningen har även genom intresseorganisationerna kommuner och landsting (SKL) och SmåKom3 kunnat medverka i möten med företrädare för kommuner från hela landet. Utredningen har vidare diskuterat frågorna med berörda bransch- och intresseorganisationer, förutom de nämnda även , , Fastighetsägarna, Byggindustrier, , , och de fem största pensionärsorganisationerna, HSB och Riksbyg- gen samt enskilda bostadsföretag, hissföretag och banker. 1Arjeplog, , , , , , och . 2Göteborg, , , , , , , , och . 3De små kommunernas nätverk. Berörda myndigheter som utredningen varit i kontakt är , , , Statens bostads- omvandling, Myndigheten för delaktighet, Myndigheten för sam- hällsskydd och beredskap, samt länsstyrelserna i och . Det har också funnits anledning att utbyta erfarenheter med ett antal parallella utredningar: , Utredningen om EU & kommunernas bostads- politik, och Utredningen om service i glesbygd samt översyn av bostadsanpassningsbidragen. Även olika forskningsmiljöer har kontaktats, däribland CASE4 vid , NISAL5 vid , Äldre- centrum6, vid Univer- sitet, i , och byggande på Tekniska , Forskargruppen Bo i Gemens- kap samt CER7på . Utredningen har träffat en företrädare för i och genomfört ett tredagars studiebesök på statliga myn- digheter och bostadsföretag i , samt medverkat i en rad konferenser och seminarier som anordnats av externa aktörer. Förutom via externa kontakter har underlag huvudsakligen tagits fram genom studier av aktuella rapporter och andra publika- tioner. Fyra specialrapporter har beställts från forskare och konsulter (se 2.1.5). Analysen bygger också på egna bearbetningar av material som hämtats från SCB:s statistikdatabas. Underlaget har successivt diskuterats med en expertgrupp, bestående av , , , , , forskargruppen Bo i Gemen- skap, , , , i och , . Experterna har också bidragit med underlag. Fem möten med expertgruppen har hållits. Materialet har även diskuterats vid tre möten med en referens- grupp bestående av företrädare för intressenter: , Concept Living, , , 4Centre for Ageing and Supporting Environments. äldre och åldrande. 6Stiftelsen , ett för forskning, utveckling och utbildning inom äldreområdet. , , i , , , , SmåKom – De små kommunernas samverkan, , , , och , kom- muner och landsting. Utredningens överväganden och förslag till åtgärder redovisas i kapitel 3. I kapitel 4 finns en fördjupad konsekvensanalys, med förslag till finansiering. De författningsförslag som följer av åtgärdsförslagen återfinns i kapitel 1. Här i kapitel 2 återges utgångpunkterna för utredningen – upp- drag, syfte och avgränsningar – samt definitioner av vissa nyckel- begrepp. Den bakomliggande analysen redovisas i kapitel 5 och 6. Det görs utifrån de två övergripande aspekter som uppdraget omfattar: Kapitel 5 handlar om seniorernas bostadssituation och möjligheter på bostadsmarknaden, utifrån fysiska, ekonomiska och andra förut- sättningar. I kapitel 6 behandlas förutsättningarna för kommunerna att leva upp till sitt ansvar för bostadsförsörjningen, med fokus på de utmaningar som kommunerna står inför, vilka medel de förfogar över och vilka hinder de kan möta när det gäller att främja till- gången på bostäder de äldre åldersgrupperna. Kapitel 7 ger en översikt över de lagar och förordningar som reglerar statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre samt aktuella regeländringar inom detta område. Betänkandet avslutas med författningskommentarer i kapitel 8. Som bilagor redovisas utredningens direktiv (bilaga 1) samt en översikt över kommunernas storlek och indelning i kommun- grupper (bilaga 2). Några underlagsrapporter har beställts av externa konsulter och forskare. Dessa har efter hand lagts ut på utredningens webbplats under : sou.gov.se/bostader-for- aldre/. Det gäller följande rapporter: Inventering av miljöhinder och tillgänglighetsproblem för äldre i bostäder på den ordinarie bostadsmarknaden Forskare vid CASE (ments) vid bedriver tvärvetenskaplig forskning kring samspelet mellan den fysiska miljöns utformning och äldres aktivitet, delaktighet och hälsa. CASE har för utredningens räkning sammanställt forskningsresultat som belyser förekomsten av fysiska hinder i olika typer av bostäder och boendemiljöer. Konsultföretaget har sammanställt erfarenheter och kunskaper från sitt arbete med tillgänglighetsinventeringar åt kommuner runt om i . Äldres bostadsval och preferenser – en sammanställning av aktuell forskning , forskare vid vid , har sammanställt resultat och slutsatser från aktuell forskning inom områden som berör äldres bostadsval och boendepreferenser. Resultat från studier i kompletteras med en internationell utblick. Seniorers förutsättningar på bostadsmarknaden har tagit fram ett underlag om vilka ekonomiska förutsättningar seniorer har på bostadsmark- naden. Fokus ligger på vilka möjligheter olika grupper av seniorer har – och kommer att få – att finansiera sitt boende. Hissar, trygghetsbostäder och bostadstillägg – analysunderlag till Utredningen om bostäder för äldre , , har gjort ekonomiska konsekvensanalyser av vissa av utredningens förslag. Anpassade bostäder, bostadsanpassning: Med anpassade bostäder avses här bostäder som har anpassats för att fungera för enskilda personer med olika funktionsnedsättningar. Detta till skillnad från bostäder som – utan att vara anpassade för någon särskild person – har god (eller förbättrad) tillgänglighet för personer med nedsatt funktionsförmåga. Bostadsanpassningar riktar sig till en enskild person medan tillgänglighetsförbättringar avser mer generella åtgärder. Bostadsförsörjningsplanering/bostadsplanering: kommunernas planering för bostadsförsörjningen. Fastighetsägare: Här avses ägare av flerbostadshus, dvs. privata och allmännyttiga bostadsföretag, bostadsrättsföreningar samt koope- rativa hyresrättsföreningar. Hiss: Här avses personhiss eller lyftplatta (i andra sammanhang även kallad rullstolshiss eller plattformshiss), som är permanent installerad i flerbostadshus. Kooperativ hyresrätt: en upplåtelseform som innebär att de boende är medlemmar i en kooperativ hyresrättsförening, som står som hyresvärd. Föreningen kan antingen äga fastigheten eller ha ett blockhyresavtal med en professionell fastighetsägare, ofta ett allmännyttigt bostadsföretag. Vid inflyttning betalas en upplåtelse- avgift som återbetalas vid avflyttning. Mellanboendeformer: Begreppet mellanboendeformer har använts av forskare och vissa kommuner om bostäder som riktar sig till äldre personer men som inte kräver något biståndsbeslut – boende- former som utgör ett alternativ ”mellan” vanliga bostäder och sär- skilt boende.8 Begreppet förekommer inte i socialtjänstlagen och har ingen vedertagen definition. Ombyggnad: Här används begreppet ombyggnad om mer omfat- tande renovering/upprustning. I plan- och bygglagstiftningen har begreppet en mer specifik betydelse. Pensionärshushåll: Avser här alla hushåll . Riktlinjer för bostadsförsörjningen: Enligt bostadsförsörjnings- lagen9 ska kommunerna anta riktlinjer för bostadsförsörjningen minst varje mandatperiod. Seniorer: Begreppet avser här, liksom pensionärer alla medan begreppet ”äldre” vanligen avser de äldre åldersgrupperna av seniorerna. Seniorbostäder/seniorboende: Det finns ingen vedertagen defini- tion. Begreppet används ofta som samlingsnamn för bostäder som marknadsförs under olika beteckningar och med lite olika innehåll men som alla riktar sig till personer över en viss ålder. Särskilt boende: Bostäder med heldygnsomsorg, vilka tillhanda- hålls efter beslut om bistånd enligt socialtjänstlagen till äldre män- niskor som behöver särskilt stöd i boendet. Kallas också särskilda boendeformer eller vård- och omsorgsboende. 8Se t.ex. Abramsson, M (2009) Mellanboendeformer för äldre – av intresse såväl för de äldre som för bostadsföretagen. 9lag (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Tillgänglig, tillgänglighet: Begreppen används här om bostäder och boendemiljöer som personer med nedsatt funktionsförmåga kan ta sig till och ta sig runt i. Bostäder som kan utnyttjas av rull- stolsburna personer är tillgängliga. Trapplift: Lyftanordning som monteras i en trappa, ofta tillfälligt, och som är avsedd för en person med nedsatt rörlighet. Kan i andra sammanhang även kallas trapphiss. Trygghetsbostäder/trygghetsboende: Begreppet har ingen enhet- lig definition. Vissa villkor har dock gällt för att få statligt investeringsstöd till trygghetsbostäder: Det ska finnas personal som på olika sätt kan stödja de boende under vissa angivna tider, samt utrymmen för de boendes samvaro, måltider, hobby och rekreation. Bostäderna ska reserveras för hushåll där minst en person har fyllt . Men det finns även trygghetsbostäder som byggts utan statligt stöd, och som inte uppfyller dessa kriterier. 3 Överväganden och förslag Bostäder för äldre är ingen isolerad fråga, som går att avgränsa från bostadsförsörjningen i övrigt. De kvaliteter som äldre personer söker på bostadsmarknaden är till stor del inte mer speciella i för- hållande till andra gruppers efterfrågan än att de skulle kunna tillgodoses inom ramen för en väl fungerande lokal bostadsmark- nad. Äldre är generellt sett inte heller någon svag grupp på bostads- marknaden. Ett ökat bostadsbyggande skulle öka möjligheterna för äldre människor att hitta bostäder som det fungerar att åldras i och frigöra såväl prisvärda villor som billiga smålägenheter. Men den här utredningens uppdrag var inte att tackla den generella bostads- bristen utan fokus här ligger på frågor som mer specifikt gäller bostadsförsörjningen för det växande antalet äldre personer på bostadsmarknaden och på hur man skulle kunna åtgärda brister som i synnerhet drabbar äldre personer. Utredningens bedömning är att det behöver satsas på förbättrad tillgänglighet i de äldre delarna av bostadsbeståndet, parallellt med åtgärder för att främja boendeformer som efterfrågas av seniorer men som av olika skäl inte kommer fram inom befintliga strukturer på bostadsmarknaden. Detta bör ske inom ramen för en strategisk planering av den generella bostadsförsörjningen. Utredningen ser även ett behov av att stärka de fattigaste pensionärernas ekono- miska möjligheter att efterfråga bostäder som det går att bo bra i även med nedsatt funktionsförmåga. Vidare borde det vara lättare att som senior hitta information om vilka alternativ som finns på den lokala bostadsmarknaden. Slutligen behöver kunskapssprid- ningen kring tillgänglighetsfrågorna intensifieras och utredningen identifierar ett behov av forskning kring bostadsutformning, med fokus på hur bostäder används och hur olika hjälpmedel och ny teknik fungerar i hemmiljön. , f.d. generaldirektör för 3.1Förbättra tillgängligheten i befintliga bostäder ”Det som är nödvändigt för ett fåtal, underlättar för många och är bra för alla.” Merparten av flerbostadshusen i landet är bara tillgängliga för personer som klarar att gå i trappor. Hälften av de seniorer som bor i flerbostadshus har ingen hiss i huset och där det finns hiss är det ändå trappsteg i entrén i hälften av husen1. Med allt fler äldre i befolkningen – varav många av naturliga skäl bor i äldre hus – kommer det att bli nödvändigt att förbättra tillgängligheten i det befintliga bostadsbeståndet. 3.1.1Fortsatt stöd till tillgänglighetsinventeringar Utredningen föreslår att regeringen anslår till det statliga stödet enligt förordning (2013:922) om stöd till kommuner för inventering av den fysiska tillgängligheten i flerbostadshusbeståndet. Utredningen föreslår att det i förordningen införs att stödet även ska kunna omfatta kostnader för förslag till åtgärder i enskilda fastigheter och kommunala åtgärdsprogram, samt att kommunen ska erbjuda alla fastighetsägare av flerbostadshus, oavsett upplåtelseform och ägarkategori att delta i kommunens inventering. Det statliga stödet för inventering av den fysiska tillgängligheten i flerbostadshusbeståndet2 har varit mycket eftertraktat och stöd- givningen har fungerat smidigt. Anslaget på totalt svarade inte på långt när upp emot ansökningstrycket. Det var närmare 50 kommuner som fick del av stödpengarna, och 25 fick avslag på grund av att pengarna tog slut. En analys av stödets effekter visar att trots ganska blygsamma bidragsbelopp har det haft avgörande betydelse för att inventeringarna skulle bli av. 1Referenser till faktauppgifter finns i kapitel 5-6. 2Förordning (2013:922) om stöd till kommuner för inventering av den fysiska tillgänglig- heten i flerbostadshusbeståndet. bara mindre kommuner utan även större städer har vittnat om stödets stimulanseffekt. Arbetet med inventeringarna har också bidragit till ökad medvetenhet och kunskap om tillgänglighets- frågorna, både för kommunen och för berörda fastighetsägare.