sou · H3B365 · 2015-08-04 00:00:00 — Det stod klart för Ellemtels skapare att utvecklingen av digitala växlar krävde en extraordinär satsning och det nya bolaget rekryte- rade de ingenjörer vid moderbolagen som hade störst kompetens inom data- och elektronikområdet och även specialister från annat håll. Medarbetarna hade kompletterande kompetenser; ingenjörerna från hade lång erfarenhet av drift av det svenska telefonsystemet och alla de problem som kunde uppstå, medan de från LM hade erfarenhet av konstruktion och tillverkning av teleutrustning och även av telesystem i andra länder. hade Ellemtel rekryterat 500 anställda. Det fanns en hel del skepsis mot tanken att storsatsa på utveckling av datoriserade växlar inom både LM och . Ett ytterligare motiv för det nya företaget var att samla ingenjörer, som verkligen trodde på data- 20Vedin B-A (1992), s. 96. tekniken, under samma tak och att låta dem arbeta på armlängds avstånd från skeptikerna inom och LM Ericsson.22 Ellemtel skulle bedriva utvecklingsprojekt som var beställda från något av moderbolagen eller av båda tillsammans. Både LM och tillsatte var sin grupp för att ta fram en krav- specifikation för en datoriserad växel. För LM var det primära att den nya växeln var flexibel och gick att sälja på många marknader. För gällde det att växeln skulle vara anpassbar till framtida behov. pågick en dragkamp mellan LM , och Ellemtel om utformningen av specifikationen och olika versioner stöttes och blöttes. kunde man enas om en gemensam kravspecifikation med nyckelord som flexibel, anpassbar, tillförlitlig, robust och kostnadsmini- mering. Den bärande idén för den nya växeln, som fick namnet , var att bygga ett system med moduler som kunde kombi- neras på olika sätt, ungefär som i ett Legospel. Med en uppsättning olika grundmoduler skulle växlar i olika storlekar kunna byggas med få eller många funktioner. Om en modul gick sönder skulle den enkelt kunna ersättas med en ny, vilket skulle göra systemet robust och tillförligt. Modulprincipen innebar att nya framtida funktioner tämligen enkelt skulle kunna byggas in genom upp- gradering med nya moduler. Inte bara hårdvaran utan även mjuk- varan utvecklades utifrån ett modultänkande för att öka tillförlit- ligheten. Ellemtels ingenjörer utvecklade också ett nytt byggsätt för telestationer med särskilda hyllor i standardiserade storlekar, utformade så att kabeldragningar skulle kunna ske enkelt och snabbt. Projektledare för var . Han hade erfarenhet av att utveckla hybridväxlar först på och därefter även på LM och med sin personkännedom inom moderbolagen kunde han handplocka kompetenta med- arbetare. var känd som en kompetent och kompromiss- lös projektledare och han fick en tuff deadline. skulle LM fira företagets hundraårsjubileum med mängder av in- bjudna gäster från telebolag i hela världen vilket skulle bli ett gyllene tillfälle för lanseringen av . och hans med- arbetare arbetade intensivt och lyckades bli klara med en funge- 22 Framställningen om Ellemtel bygger på , B-A (1992)¸ , J och , R (2000), kap.14; Lernevall, S och , B (1997),kap. 21; , M (1997). rande prototyp till jubileet, men de fick inte äran. För LM var det väsentligt att av sina kunder uppfattas som tillverkare av och vid jubileet presenterades Ellemtels ingenjörer som LM Ericsson-anställda. Det dröjde till innan den första AXE-anläg- gningen togs i praktisk drift. Det skedde i en liten telefonväxel i med 3 000 abonnenter där den gamla koordinatväljaren ersattes med en AXE-växel. Övergången gick utan problem och förevisades den nya växeln av en försäljnings- chef hos LM för ingenjörer från televerk. Detta verk var nämligen i slutfasen av en ny stor upphandling av telefonväxlar, där det stod mellan ITTs Metacontaväxel och en offert från LM om AXE-växlar. De australiensiska ingenjörerna blev imponerade av anläggningen i , men beslutsfattarna hemma i var mer tveksamma till . innan det slutliga avgörandet meddelade de att de inte kunde tro på det nya systemets funktionsduglighet när inte ens , hälftenägare i Ellemtel, ännu hade gjort någon större beställning.23 tog genast kontakt med och förklarade den prekära situationen. Australienordern var av vital betydelse för LM som till följd av lågkonjunkturen efter oljekrisen hade haft med låg försäljning. Bjurel agerade kraftfullt och fick snabbt ett tillstånd från att göra en beställning av AXE-växlar och extrainkallade sedan sin styrelse som tog det formella beslutet. Dagen innan televerk skulle fatta sitt beslut ringde Bjurel sin australiensiske kollega och berättade att lagt en stor beställning på tio nya för sammanlagt 240 000 abonnenter. Samtalet hade avsedd effekt och den första stora utlandsbeställningen av gick till . Bjurels agerande säger något om den nära relationen inte bara mellan Bjurel och utan även mellan och LM i stort. När gick i pension senare blev han invald i LM styrelse.24 Australienordern följdes snart av en ännu större. bjöd in till en internationell anbudstävlan om det 23Vedin, B-A (1992), s. 223 f. 24Vedin, B-A (1992), s. 223 f. dittills största projektet i teleindustrins historia – att bygga ett nytt modernt nät för en halv miljon abonnenter. LM fick veta att inte var intresserat av koordinatväljare, men väl av . LME kom överens om att samarbeta med eftersom ordern hade så stor och bred omfattning. I hård kon- kurrens med världens ledande telekomföretag lyckades LM och vinna denna order och den nya AXE- växeln var en avgörande faktor för saudiernas val. Denna order var av stor ekonomisk betydelse för LM och den följdes snart av många fler beställningar på AXE-växlar runt om i världen.25 Parallellt med utvecklingen av AXE-växeln pågick en annan teknisk utvecklingsprocess av stor betydelse för svensk telefoni, nämligen utformningen av en ny nordisk standard för mobiltelefoni. Mobiltelefoni var i och för sig inget nytt i . hade öppnat sina första mobiltelefonnät i och med ett drygt 100-tal kunder som hade tunga apparater monterade i bilar. kom en andra genera- tion av systemet som även innefattade och nådde cirka 2000 mobilabonnenter. utvecklades en tredje generation som fick nationell täckning och nådde närmare 20 000 abonnenter . En principiellt viktig nyhet i denna tredje generation var att telefonapparaterna inte som tidigare ägdes av , utan av abonnenterna själva. Dessa fick köpa apparater från valfri tillverkare så länge de uppfyllde krav. Dess- utom bedrev även två privata bolag mobiltelefoni i de större städerna i konkurrens med och hade sammanlagt ca 2 500 abon- nenter år 1980.26 Dessa tidiga mobilsystem hade dock en avgörande nackdel – de krävde stort frekvensutrymme. Därför tillsatte Tele- verket en utredningsgrupp om mobil telefoni och denna rekommenderade utvecklingen av ett landstäckande cellulärt mobiltelefoninät för att lösa frekvensproblemet. I varje cell skulle finnas en basstation med begränsad räckvidd och några 25Meurling, J och , R (2000), s. 293 ff. 26Lernevall, S och , B (1997), kap. 14.7. I intilliggande celler skulle basstationerna ha andra frekvenser för att undvika interferens, men längre bort be- lägna celler kunde tilldelas samma frekvenser som den första cellen. På så sätt kunde frekvensbehovet begränsas. Att utveckla och bygga upp ett cellulärt nät skulle bli kostsamt och idén väcktes nu att försöka åstadkomma ett nordiskt samarbete dels för att dela utvecklingskostnaderna, dels för att skapa en större marknad för industrier som skulle leverera utrustning. När Tele- verket presenterade detta förslag vid telekonferensen i Kabelvåg möttes det av stort intresse och en arbetsgrupp för Nordisk Mobil Telefoni (NMT) tillsattes med tre medlemmar från varje nordiskt land. Till ordförande och sekreterare i gruppen ut- sågs ingenjörer från . Arbetsgruppen arbetade med att specificera NMT- systemet och tyngdpunkten låg på den tekniska utformningen. En viktig funktion som man ville införa var ”hand-over”, dvs. att en abonnent under pågående samtal skulle kunna färdas från en cell till en annan utan att samtalet avbröts. En annan var ”roaming”, dvs. att en abonnent automatiskt skulle kunna växlas över till en annan operatörs nät när det egna nätet inte hade täckning. Roaming förutsatte avtal mellan operatörer så att gästnätet skulle kunna få ersättning för sina tjänster. Arbetsgruppen arrangerade regel- bundna informations- och diskussionsmöten med företag som var potentiella framtida leverantörer av utrustning, så att dessa kunde förbereda sig och komma med synpunkter. Ett av dessa företag var Svensk Radioaktiebolaget (SRA) som hade LM som huvudägare, andra var brittiska Storno och amerikanska . Dessa möten skapade en förtroendefull relation mellan industrin och de nordiska operatörerna. 1977 genomförde arbetsgruppen ett större fältprov i med en experimentväxel placerad i i och tre basradiostationer. Med erfaren- heterna från detta fältprov utformades de slutliga specifikationerna av NMT-systemet och utifrån dessa infordrade alla de nordiska länderna anbud på växlar och basstationer 1978.27 LM och intog båda en reserverad inställning till mobiltelefoni och tvivlade på dess utvecklingspotential. Efter att ha vunnit stora orders i och började LM 27 Lernevall, S och , B (1997), kap. 14.7, Mölleryd, B G (1996), kap. 3. fyllas och företagsledningen var tveksam till att offerera AXE-växlar för en helt ny tillämpning, men lät sig lite motvilligt övertalas av . SRA hade haft fullt upp med att leverera radiosystem för militära ändamål och hade ännu inte lyckats utveckla en basstation för NMT. Efter att ha köpt upp det kompetenta svenska företaget kunde dock SRA lämna in en offert. Båda offerterna antogs när de nordiska televerken gjorde sin gemensamma upphandling. När som första nordiska land tog sitt NMT-system i kommersiell drift var växlar och basstationer levererade av LM och . De övriga nordiska länderna kom hack i häl.28 Lite försmädligt för de nordiska televerken var att de inte var först med att introducera NMT-systemet. Det var televerk. LM lyckades övertala den saudiska kommunikationsministern att komplettera landets nya telesystem med en mobiltelefondel av NMT-modell. LM och lyckades också få ordern för detta system som kunde tas i drift , en månad innan svenska start av sitt system. Även ett annat nytt mobiltelefonsystem togs i drift TVs invigning av sitt NMT-system och det vållade en betydligt större oro inom TV. Det drevs av företaget vars huvudägare var finansmannen . Denne hade före- gående år köpt upp de två ovan nämnda privata mobiloperatörerna och köpt in nya växlar och basstationer från . Flertalet abonnenter föredrog dock NMT-systemet och Comvik blev inte någon allvarlig konkurrent till och fick inte mer än av marknaden.29 NMT-systemet blev en succé både för de nordiska televerken. Tillströmningen av abonnenter var snabb. var abon- nentantalet i uppe i 100 000 och i hela 275 000. För att möjliggöra en fortsatt expansion fick NMT-systemet tillträde till frekvenser i 900 MHz-bandet som komplement till de tidigare frekvenserna i 450MHz-bandet. 1990 hade det totala abonnent- antalet stigit till cirka 450 000 i och passerade 1 miljon i hela . I hade byggts ut så att cirka 80 pro- cent av befolkningen hade täckning. Medan den typiska mobil- 28Meurling, J och , R (2000), s. 29Lernevall, S och , B (1997), s. 564f; Mölleryd, B G (1996), s. 28 ff. telefonen vägde , var normalvikten nere i och kunde bäras i en kavajficka. var den dock tämligen dyr att köpa och använda, vilket avspeglades i epitetet ”yuppienalle”.30 Även för (initialerna LM försvann ) och SRA (som ombildades till , , ) blev NMT-systemet en språngbräda in i ett nytt verksamhets- område. Utöver till de nordiska televerken och levere- rade till och . Men företaget lyckades även vinna order på mobilsystem enligt de tre andra dominerande standarder för mobil- system som utvecklades , vilket ingen av konkurrenter lyckades med. AXE-växeln var en strategisk tillgång för i konkurrensen om dessa mobilorder. Växelns flexibi- litet gjorde den tämligen enkelt anpassbar till system med olika standard. hade genomgått en enorm förvandling då företagsledningen fruktade det värsta när dess försäljning minskade snabbt efter oljekrisen. hade företaget blivit en världsledande tillverkare av både digitala växlar och mobiltelefonisystem. Det var i hög grad som hade bidragit till denna lyckosamma förvandling dels genom den gemensamma utvecklingen av , dels genom att driva fram NMT-systemet. och kom också att samarbeta intimt i nästa fas av mobiltelefoniutveckling31 tog de nordiska televerken tillsammans med det nederländska initiativ till utvecklingen av en gemensam europeisk standard för mobiltelefoni baserad på digital teknik, i stället för dittillsvarande analoga system. Fördelarna med en gemensam standard skulle vara att abonnenter skulle kunna använda sina mobiltelefoner i hela , och att konkurrensen mellan utrustningsleverantörer skulle bli hårdare och leda till lägre priser. En arbetsgrupp med namnet Groupe Special Mobile (GSM) tillsattes inom CEPT, Europeiska post och telekonferensen och från blev dess ordförande. 30Lernevall, S och , B (1997), kap. 14.7. 31Meurling, J och , R (2000), kap. 16–18. tidigare varit ordförande för och hade alltså lång erfarenhet av internationell standardutveckling.32 Parallellt med GSM-gruppens arbete på europeisk nivå under- sökte en svensk forskargrupp med forskare från TV, och de fyra svenska tekniska högskolorna tänkbara teknologier för nästa generations mobilsystem. från hade en ledande roll i gruppen, vars medlemmar efterhand blev övertygade om att ett system baserat på smalbands tidsmultiplex- access (TDMA) var överlägset andra utformningar. 1986 anord- nade GSM-gruppen en utvärderingstävling av olika system, som ledde fram till att CEPT valde smalbands TDMA som ny gemen- sam standard följande år. fick tack vare det föregående svenska forskningssamarbetet en flygande start när operatörer runt om i , och snart även i andra världsdelar, började begära in offerter på GSM-system och blev världs- ledande leverantör av mobiltelefonisystem under det följande decenniet.33 i hade inte bråttom att införa GSM-systemet eftersom NMT, som hade mycket god geografisk täckning, fort- satte att växa utan avmattning och uppnådde 750 000 abonnenter . För privata operatörer öppnade däremot GSM nya möjlig- heter. Comvik erhöll tillstånd från regeringen att bedriva GSM-verksamhet. Det nybildade inledde sin verksamhet , som ytterligare en opera- tör, Europolitan startade kommersiell drift. introducerade även lite halvhjärtat sin GSM-tjänst. De privata operatörerna satte igång med en mycket aktiv marknads- föring och införde nya typer av abonnemang och kraftiga subven- tioner av telefoner vid teckning av abonnemang och lyckades attrahera nya kategorier av kunder. , som ombildades till det statliga aktiebolaget , svarade med en motsvarande kampanj och den intensiva konkurrensen ledde till en snabb ökning av antalet mobiltelefoniabonnenter i landet. En utveckling inte helt olik den konkurrens som hade rasat i Stockholm.34 32Lernevall, S och , B (1997),s. 688 ff. 33Ibid; , J och , R (2000),kap.17. 34Lernevall, S och , B (1997),s. 688 ff. I denna artikel har jag visat att de växlande relationerna mellan stat och näringsliv med ömsom intensiv konkurrens och ömsom nära samverkan har haft en avgörande betydelse för det svenska tele- systemets utveckling. I en första fas präglades utvecklingen av intensiv konkurrens i synnerhet i Stockholms- området, först mellan två privata operatörer, och Allmänna, och därefter mellan Allmänna och det statliga . Konkurrensen ledde till låga avgifter och en i internationell jämförelse mycket hög telefontäthet. I och med TVs köp av Allmännas telefonnät i fick ett de facto monopol på telefoni som varade . Den andra fasen, , präglades i stället av en mycket nära samverkan mellan Tele(graf)verket och LM , landets största tillverkare av telefonutrustning, i första hand kring utvecklingen av nya telefonväxlar. Även KTH spelade en viktig roll i detta utvecklingsarbete, dels genom grundläggande forskning inom telefoniområdet, dels genom att utbilda ingenjörer som rekryterades av och LM . Denna samverkan har stora likheter med den samverkan som skedde inom elkraftsektorn mellan och , landets största tillverkare av elutrustning. Den gällde utvecklingen av högspänd växel- och likström och KTH spelade en liknande roll främst genom att utbilda ingenjörer, men även genom att bedriva grund- läggande forskning. Teknikhistorikern har i en avhandling om samarbetet mellan ASEA och myntat be- greppet ”utvecklingspar” för att beteckna en långvarig utvecklings- relation mellan ett statligt verk eller myndighet som beställare av ny teknik och ett tillverkande företag som leverantör.35 Begreppet utvecklingspar är också tillämpbart på samverkan mellan . Detta samarbete var avgörande för LM framgångar . Det var Telegraf- verket som initierade företagets satsningar på automatiserade växlar, först 500-väljaren och sedan koordinatväljaren. Det var också Tele- verket som var pådrivande i övergången till elektroniska kompo- 35 , M (1999). Det gemensamma utvecklingsbolaget markerade höjdpunkten på samarbetet och resulterade i AXE-växeln, som gav LM en ledande internationell ställning som tillverkare av digitala växlar. Slutligen var det Tele- verket som initierade utvecklingen av mobiltelefoni och bidrog till skapandet av NMT och som övertalade ett motvilligt LM att offerera AXE-växlar anpassade till NMT, vilket blev inled- ningen till företagets ledande ställning inom mobiltelefonisystem.36 Detta långvariga samarbete var även gynnsamt för . Även om verket hade sin egen tillverkning av merparten av sin telefoniutrustning i det som döptes till , så var det en stor fördel att ha en internationellt framstående tillverkare av teleutrustning inom landet. Samarbetet med LM bidrog till att höja kvaliteten även hos produkter och till att det svenska telefonsystemet hade en i inter- nationell jämförelse mycket hög teknisk kvalitet. LM är förvisso inte ensamt om att ha haft ett nära samarbete med en inhemsk statlig (eller privat) teleoperatör och ASEA inte heller vad gäller kraftleverantör. Samma sak kan sägas om liknande företag i , , , , m.m. Men vad som gör tämligen unikt är att detta samarbete gjorde det möjligt för LM och att med en tämligen liten hemmamarknad som språngbräda bli konkurrens- kraftiga på högteknologiska internationella marknader. litenhet bidrog också till en speciellt intim karaktär i samarbetet. Ingenjörerna på LM /respektive ASEA/Vatten- fall kände ofta varandra väl från KTH som de hade kompletterande kompetenser (tillverkning av komponenter respek- tive drift av komplexa system). Det nära samarbetet mellan och kom till ett tämligen abrupt slut . Den svenska tele- sektorn fick en helt ny spelplan med nya aktörer; en ny telelag infördes som bland annat innebar att omvandlades från ett affärsverk till det statligt ägda aktiebolaget , och () etablerades och övertog myndig- hetsfunktioner och inte minst kom en rad nya teleoperatörer in på den svenska telemarknaden och blev allvarliga konkurrenter till 36 Se , J och , R (2000), s. 449. medlemskap i innebar att alla dessa aktörer även måste beakta EUs konkurrensregler. I denna nya televärld blev det statligt-privata bolaget en anomali och övergick till att bli ett helägt dotterbolag till . Som operatör fick inte heller ha som dotterbolag och även detta företag övergick i ägo.37 Detta innebar inte att allt samarbete mellan stat och privata företag upphörde inom telesektorn. Inte minst samarbetet mellan KTH, och andra företag inom it-sektorn förblev av stor betydelse, vilket manifesterades av att KTH upprättade ett särskilt campus i med utbildning och forskning på it-området. Där bedrivs ett bokstavligen nära samarbete med branschen. Men sam- arbeten mellan statliga och privata aktörer måste ta sig nya former som är förenliga med EUs konkurrensregler och ny svensk lagstift- ning. En förtrolig lunch mellan en statlig beställare och en privat leverantör betraktas numera som oetisk och de årliga nordiska telekonferenserna har upphört , eftersom det inte finns några televerk kvar. Men Kabelvåg är fortfarande en gudomligt vacker plats, i synnerhet . med utmärkt täckning för mobiltelefoni. 37 Se , J och , R (2000), s. 396. , T (1970) KTH 1912–1962. , A och , U (1976) LM , Band II: Räddning, återuppbyggnad, världsföretag 1932–1976. De , Hans (1991) På väg till datasamhället. Datatekniken i politiken 1946–1963. , M (1999) Den gemensamma utvecklingen. Staten, storföretagen och samarbetet kring den svenska elkrafttekniken. Kungliga Tekniska Hög- skolan. , M (1997) Switching Relations: The Government Deve- lopment Procurement of a . TemaT, Universi- tetet i . Gribbge, J (2011) Stril 60. Teknik, vetenskap och svensk säker- hetspolitik under det . Heimbürger, H (1931) Svenska telegrafverket: historisk fram- ställning, Band I: Det statliga telefonväsendet, 1881–1902. Heimbürger, H (1938) Svenska telegrafverket: historisk fram- ställning, Band II: Det elektriska telegrafväsendet, 1853–1902. Heimbürger, H och Tahvananen, K V (1989) Heimbürger, H (1953) Svenska telegrafverket: historisk framställning, Band IV: Telefon, telegraf och radio, 1946–1965. , C-F (1998) På jakt efter en naturlig ordning. Ansträng- ningar för att organisera telefonsystemet i – 1918. , P och Kaijser, A (red) Den konstruerade världen: Stora tekniska system i historiskt perspektiv Symposion förlag, . , C-F (1999) Making a Natural Monopoly. The Con- figuration of a Techno-Economic Order in the Swedish Tele- communications. Holcombe, A (1911) Public Ownership of Telephones on the Continent of Europe. Jacobaeus, C (1976) LM , Band III: Teletekniskt skapande 1876–1976. Kaijser, A (1994) I fädrens spår: Den svenska infrastrukturens historiska utveckling och framtida utmaningar , . Kaijser, A (1987) From local networks to national systems: A comparison of the emergence of electricity and telephony in , i Cardot F (red.) Un siécle d'electricité dans le mondePresses de , . Lernevall S och , B (1997) Svenska : Del VII: Från Myndighet till bolag 1966–1993. , P, Stenlås, N och Gribbe, J (red.) (2010) Science for Welfare and Warfare. Technology and State Initiative in Cold War . Science History Publications. , J och , R (2000) Ericssonkrönikan. Mölleryd, B G (1997) Så byggdes en världsindustri- entreprenör- skapets betydelse för svensk mobiltelefoni. Via Teldok 28. , B-A (1992) Teknisk revolt. Det svenska AXE-systemets brokiga framgångshistoria. Nätet, politiken och nätpolitiken Internet är en grundläggande del av vår samtid. Att förhålla sig till samtiden utan nätet, eller till nätet utan samtiden, är näst intill omöjligt. Det finns dock en intressant spänning mellan det som sker på internet och den fysiska verkligheten. Spänningen minime- ras ofta genom argument om att det är samma verklighet som bara hanteras via olika plattformar. Det finns dock nätspecifika utma- ningar som måste tas i beaktning. Görs inte detta kan inte heller en digital framtid säkras. Teknologiers eventuellt inneboende värde är ett ständigt åter- kommande ämne inom området teknik och samhälle. Är teknologi något i sig själv ”gott”, eller inte? Mer positivt lagda debattörer ser gärna hur ny teknik ensidigt löser gamla tiders problem. De som snarare är cyniker ser enkom bekymmer. Ytterligare andra försöker jonglera med många och olika digitala bollar . Det här kapitlet gör ett antal nedslag i de senaste årens nätpoli- tiska diskussioner, gör beskrivningar över det som varit och disku- terar vilka lärdomar som kan vara viktiga för framtidens utma- ningar. sker det i form av sianden, ibland snarare som spa- ningar värda att hålla i minnet i takt med att framtiden blir till . Kapitlet avslutas med en konkret önskan. Prolog, eller: Internet som en spade Att teknologi är neutralt återkommer ofta i diskussionen.