sou · H3B3108 · 2015-12-15 00:00:00 — 5.5.5Landsbygdsutveckling i strandnära läge () börjar användas har det varit möjligt för kommuner att peka ut strandnära områden som är lämpliga för landsbygdsutveckling i sin översiktsplan (LIS-områden). LIS-verktyget är alltså i första hand tänkt att utgå från en planering. Fram har totalt 115 kommuner antagit en översiktsplan (vilket även inkluderar tillägg och fördjupningar till översiktsplanen) och 30 arbetar aktivt med att peka ut 75 2 219 dispenser gavs av detta skäl . 2 2013 och 3 2014. Det motsvarar cirka hälften av det totala antalet åtgärder som fått dispens vid respektive år. 76 I har kommunerna gett dispens för 1 096 åtgärder, 2013 för 1 069 åtgärder och för 1 146 åtgärder. I har kommunerna gett dispens för 625 åtgärder, 2013 för 637 åtgärder och för 849 åtgärder. Det är de två län där flest dispenser ges. har kommit på tredje plats, , med 493, 468 respektive 457 dispensgivna åtgärder. Det bör i sammanhanget noteras att både och har länsvisa undantag från strandskyddet, vilket inte har. Det innebär att det relativt sett finns mer strandskydd i , vilket också ökar behovet av dispensprövning. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Enligt visar dock statistiken en viss tendens till att färre kommuner framöver kommer anta en översiktplan med utpekade LIS-områden. Orsaken är svår att fastställa enligt , som ändå menar att det fortfarande finns kommuner som borde kunna använda LIS-verktyget och ännu inte gjort det.77 Från var det möjligt att ansöka om stöd till planeringsåtgärder för landsbygdsutveckling i strandnära lägen. Stödets syfte var att ge statligt stöd till planeringsinsatser för att klarlägga om det finns lämpliga LIS-områden i kommunen. Stödet kunde sökas retroaktivt för planeringsinsatser som hade slutförts efter . I normalfallet gav stöd av den beräknade totala kostnaden för insatsen. 44 kommuner har fram till erhållit monetärt stöd från för att ta fram underlag inför LIS-planering. De medel som avsattes för stödet har börjat fasas ut, varför det inte finns ytterligare medel att söka från . Reglerna om dessa stödinsatser är också tidsbegränsade varför det inte är möjligt att söka stöd efter den 31 december 2016.78 Som beskrivs i avsnitt 5.1 är stranden en resurs på flera sätt, bl.a. för lokal utveckling. Att använda stranden som en resurs för landsbygdsutveckling var också ett av syftena med införandet av en differentiering av strandskyddsreglerna genom LIS.79 Möjligheten att använda är geografiskt begränsat och kan t.ex. inte användas på , Ölandskusten, eller . Begränsningen motiveras bl.a. av att lättnader inte behövs för områden med en generellt sett hög efterfrågan på tomter, med andra ord ett högt bebyggelsetryck.80 I nedanstående kartor visas ett sammanvägt förvaltningsindex för . Indexet beräknas utifrån tre variabler: befolkningsförändring, förändring av antalet byggnader och förändring av taxeringsvärde. Utifrån detta beräkningssätt syns det tydligt vilka områden som kan betraktas som heta (mörkbruna), neutrala (gråa) respektive svala (vita). 77Boverket, PBL Kunskapsbanken, i den kommunala översiktsplanen, . 78Boverket, /sv/bidrag--garantier/kommuner/stod-till-planeringsinsatser-i- strandnara-lagen, . Förordning (2012:545) om stöd till planeringsinsatser för landsbygdsutveckling i strandnära lägen. 2008/09:119 s. 63. 80Ibid, s. 66. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Källa: SCB, 2015. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Källa: SCB, 2015. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Källa: SCB, 2015. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Ett högt förvaltningsindex, alltså heta områden, innebär dock inte nödvändigtvis att befolkningsmängden ökar. Det är heller inte så att alla svala områden tappar befolkningsmängd. Vid en jämförelse mellan förvaltningsindex och nedanstående karta över befolkningsförändringen 1990–2013 syns t.ex. att det sker en stor befolkningsökning i och runt . Trots detta är det bara i tätorten och dess absoluta närhet som förvaltningsindexet är hett. Omvänt är det på i eller på norra , där förvaltningsindex är hett men där befolkningsmängden är oförändrad eller minskande. Ett tryck på landskapet genom exempelvis bebyggelseutveckling, korresponderar alltså inte i alla delar med en ökande befolkning i kommunen. Sedan lagändringen 2009 är det framför allt kommunerna som ansvarar för tillsynen av strandskyddsreglerna. Tillsyn av strandskyddsreglerna har haft ett begränsat genomslag i tillsynsmyndigheternas tillsynsplanering, vilket framgår av följande tabell. Källa: , Rapport 5185, 2002 och Strandskyddsdelegationen, Behovsinventering gällande tillsyn och tillämpning av strandskyddsreglerna, Markör, 2014, uppdaterad av Strandskyddsdelegationen. Angivna siffror är medelvärden vid respektive undersökning. Knappt hälften av de kommunala tillsynsmyndigheterna genomför egeninitierad tillsyn, så kallad planerad tillsyn. Tillsyn bedrivs i stället utifrån vilka tips om överträdelser som kommer in från allmänheten, alltså en händelsestyrd tillsyn.81 Tillsynens omfattning be- Behovsinventering gällande tillsyn och tillämpning av strandskyddsreglerna, Markör, 2014. och , Strandskydd – En utvärdering och översyn av utfall och tillämpning av de nya strandskyddsreglerna. Korrigerad version daterad . Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna kräftas också av en länsvis undersökning som gjort.82 Av statistik från framgår att kommunerna 2014 fattade 286 tillsynsbeslut utifrån strandskyddsreglerna.83 Det finns inte någon nationell statisk över antalet tillsynsbeslut än de nu redovisade för . Däremot har Strandskyddsdelegationen låtit undersöka antalet anmälningar om brott mot strandskyddsreglerna som tillsynsmyndigheterna låtit göra 2011 respektive 2012.84 Av denna undersökning framgår att kommunala tillsynsmyndigheter gjort 106 brottsanmälningar 2011 och 84 anmälningar 2012. Motsvarande siffror för länsstyrelserna är 16 anmälningar . Det är enstaka kommuner som gjort tre eller fler brottsanmälningar och 75–av kommunerna hade inte gjort någon brottsanmälan de aktuella åren. Strandskyddsdelegationen har också undersökt hur Mark- och bedömt tillsynsbeslut utifrån strandskyddsreglerna och har då kunnat konstatera att det är få tillsynsbeslut som prövats av domstolen. prövades endast 17 mål. De vanligaste orsakerna till att tillsynsbeslut upphävdes helt eller delvis, var formella fel i beslutet eller att tillsynsmyndigheten förelagt om åtgärder på byggnader och liknande som inte omfattas av strandskyddsreglernas förbud. Strandskyddsdelegationens interaktiva processguide för dispensbeslut kan i dessa avseenden bidra till färre formella fel och att prövning av åtgärder sker i rätt ordning, se avsnitt 4.2.1. Ett sätt att skapa mer planerad och förebyggande tillsyn är att ha uppdaterad, lättillgänglig information på tillsynsmyndighetens webbplats. Detta kan öka kännedomen om reglerna, vad som är förbjudet och vad som är tillåtet. Strandskyddsdelegationens webbutbildning Strandskydd är lämpad för sådant ändamål, läs mer om denna i avsnitt 4.3, varför delegationen också genomfört en marknadsföringskampanj av detta verktyg genom en rundringning till kommuner, se avsnitt 4.1. 82Länsstyrelsen i , Uppföljning av kommunernas strandskyddstillsyn 2010– 2012, 2014. 83Naturvårdsverket, Redovisning av uppföljning av strandskyddsbeslut . 84Strandskyddsdelegationen, Rapport: Inventering av åtalsanmälningar och förundersökningar om brott mot strandskyddsreglerna, 2014. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Utbildningar, ett utvecklat tillämpningsstöd samt nationella målsättningar för prioriteringar av tillsyn har efterfrågats av såväl handläggare som förtroendevalda.85 Utifrån denna problembeskrivning tog Strandskyddsdelegationen fram Stöd i strandskyddstillsynen samt webbseminariet om tillsyn, se avsnitt 4.5.1 och 4.4. Strandskyddsdelegationen har genomfört en enkätundersökning till kommuner och länsstyrelser som bl.a. belyser myndigheternas kompetensförsörjning.86 Av denna går att utläsa att kommuner i stor utsträckning tar del av utbildningar i regionen, genom t.ex. regionala nätverk eller via . Strandskyddsdelegationen har också tagit fram underlag för denna typ av utbildningsinsatser, så kallade givande möten – tema strandskydd (se avsnitt 4.7), som kan underlätta denna kompetensförsörjning. Det är också viktigt att det över landet finns likvärdiga förutsättningar till kunskapsinhämtning eftersom tillgång på specialistkompetens varierar. Glesbygdskommuner saknar i större utsträckning än övriga kommuner tillgång till specialistkompetens i handläggningen. Av enkätundersökningen framgår även att de som handlägger strandskyddsärenden på länsstyrelser i genomsnitt har jobbat längre med frågan än de som har motsvarande uppgifter på kommuner. 5.5.8Redovisning strandskyddsinformation på karta Lantmäteriet har redovisat utvidgat och upphävt strandskydd i fastighetsregistret. I textdelen har ett fåtal grundläggande uppgifter om strandskyddet redovisats. I registerkartan har redovisningen varit generaliserad, dvs. den har inte behövt följa strandlinjen exakt. Minimikravet har varit redovisning av gränsen för strandskyddat område på land. Länsstyrelser och kommuner är skyldiga att skicka beslut om utvidgning och upphävande av strandskydd till lantmäterimyndig- 85Strandskyddsdelegationen, Utökad målgruppsanalys strandskydd, tjänstemän och politiker, Markör, 2014. 86Strandskyddsdelegationen, Behovsinventering gällande tillsyn och tillämpning av strandskyddsreglerna, Markör, 2014. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Kommuner ska även skicka sina antagna detaljplaner till lantmäterimyndigheten, dels i samband med antagandet av planen, dels i samband med att den vinner laga kraft. Om en regionplan eller översiktsplan antas, ändras eller upphävs ska underrätta lantmäterimyndigheten om beslutet. Redovisningen i fastighetsregistret har varit mycket varierande och tog Lantmäteriet bort dessa skikt. Skälet var att redovisningen i och med översynen av det utvidgade strandskyddet (läs om denna översyn i avsnitt 5.5.2) inte längre var tillförlitlig och att det också fanns andra brister i redovisningen. Lantmäteriet meddelade att nya strandskyddsbeslut kommer att börja registreras i fastighetsregister och föras in i registerkartan när Strandskyddsdelegationens arbete avslutats och nya riktlinjer för redovisning tagits fram. Den regionala geografiska visningen av strandskyddets utbredning är inte likadan i de olika länen. I något län visas allt strandskyddat område i karta, i något annat endast det utvidgade skyddet på land och i vatten och i ett tredje län redovisas endast det utvidgade skyddet på land. Kommunerna beskriver oftast strandskyddets utbredning med en text på hemsidan. I de fall strandskyddsområdenas hela utbredning inte visas i karta regionalt eller lokalt behöver man alltså samla information från länsstyrelsebeslut och detaljplaner, ibland fattade långt tillbaka i tiden, för en fullständig bild av utbredningen. Utan fullständig information samlat på ett ställe kan det vara svårt för den enskilde att avgöra om strandskydd råder eller inte. Nedanstående beskrivning av befintlig redovisning av data om strandskyddade områden visar alltså att det i princip inte går att få fram exakt hur stora områden som är strandskyddade. Det finns även en viss osäkerhet kopplad till vilka vattenförekomster som ska anses uppbära strandskydd och inte. Detta går att läsa mer om i avsnitt 5.3.1, och till detta ska även de tio länsvisa förordnanden om begränsningar av strandskyddet som beskrivs i avsnitt 5.4.1 beaktas. Således är den totala omfattningen av strandskyddet i högst osäkert, även om det i det enskilda fallet sällan medför problem att avgöra om strandskydd gäller eller inte på en specifik plats. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Källa: Strandskyddsdelegationen, arbetsgruppen Öppna data. 5.6Befintliga roller och processer I detta avsnitt beskrivs de olika myndigheter, domstolar m.m. som har en roll i tillämpningen av strandskyddsreglerna i , på antingen ett lokalt, regionalt eller ett nationellt plan. De inledande bilderna nedan ger en översiktlig beskrivning av såväl processen för en dispensprövning som den vid upphävande av strandskydd i detaljplan. I samband med reformen i strandskyddslagstiftningen 2009 fick alla kommuner en roll som prövningsmyndighet inom strandskyddet, vilket då var en nyhet. Även tidigare hade dock många kommuner med stöd av ett delegationsbeslut av ett liknande ansvar. Kommunen är den myndighet som i de flesta situationer prövar ansökningar om dispens från strandskyddsförbuden. Kommunen har också möjlighet att upphäva strandskyddet i samband med antagande av en detaljplan. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Kommunen får i det enskilda fallet ge dispens från strandskyddsförbuden, om det finns särskilda skäl för detta, inom de geografiska områden för vilka kommunen är behörig strandskyddsmyndighet. Kommunens ansvar för strandskyddet är definierat på så sätt att kommunen har ansvaret för de geografiska områden som inte svarar för. Som konstaterats ovan är därför normalt sett rätt prövningsmyndighet om det aktuella området omfattas av ett annat statligt utpekat områdesskydd utöver strandskyddet. I två typer av områdesskydd enligt 7 kap. , miljöskyddsområde och vattenskyddsområde, prövas dock dispensansökningar alltid av kommunen oavsett vem som har beslutat om skyddet. I det fall strandskyddsområdet överlappar med ett kommunalt beslutat områdesskydd, t.ex. ett kommunalt beslutat naturreservat eller biotopskyddsområde, innebär inte detta att strandskyddsprövningen övergår till . I praktiken innebär fördelning mellan kommun och länsstyrelse vid dispensprövningen att det oftast är kommunen som är behörig prövningsmyndighet. Ett beslut i ett ärende om strandskyddsdispens som har börjat i kommunen kan överklagas till , och därefter vidare till mark- och miljödomstol och Mark- och . Det är kommunen som, med stöd av 4 kap. 17 § (2010:900), normalt är behörig prövningsmyndighet att fatta beslut om upphävande av strandskydd vid antagande av en ny detaljplan. Kommunen får upphäva strandskyddet i detaljplan om det finns särskilda skäl för upphävandet enligt katalogen av särskilda skäl i 7 kap. 18 c § , och om intresset av att ta området i anspråk på det sätt som avses med planen också väger tyngre än strandskyddsintresset. Om strandskyddet har upphävts med stöd av denna bestämmelse ska det regleras med en detaljplanebestämmelse och markeras på plankartan. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Kommunen har endast behörighet att upphäva strandskydd på detta sätt – i samband med antagande av en detaljplan. Saknas samband med detaljplaneläggning är endast behörig att fatta beslut om upphävande av strandskydd.87 Kommunen kan inte upphäva strandskyddet för område som omfattas av beslutanderätt. För varje kommun ska finnas en översiktsplan. Planen ska ange den långsiktiga utvecklingen av den fysiska miljön och ska ge vägledning för beslut om hur mark- och vattenområden ska användas. Kommunen har möjlighet att peka ut områden i översiktplanen som ska anses vara områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen () enligt 7 kap. 18 e § . I detta arbete ska kommunen samråda med , samt bl.a. organ som har ansvar för regionalt tillväxtarbete. Kommunen prövar och beviljar även bygglov. Ett bygglov är dock inte tillräckligt för att få uppföra en ny byggnad eller utföra en annan åtgärd i ett strandskyddsområde, om det avser en åtgärd för vilken strandskyddsdispens krävs. En särskild ansökan om strandskyddsdispens måste alltså göras. Även om särskilda ansökningar måste göras för lovet och dispensen innebär det faktum att kommunen oftast är behörig prövningsmyndighet i båda fallen att prövningarna kan och bör samordnas. Ett av syftena bakom ändringarna i strandskyddsbestämmelserna 2009 var just att bidra till en ökad samordning av och plan- och bygglagen.88 Om prövar en bygglovsansökan, och upptäcker att byggnationen även kräver en strandskyddsdispens från , ska nämnden upplysa sökanden om detta enligt 9 kap. 23 § . 2008/09:119 s. 119. 88Ibid, s. 35. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Av 2 kap. 9 § miljötillsynsförordningen (2011:13) följer att kommunen har det operativa tillsynsansvaret för strandskyddet i praktiken i de flesta fallen. I de fall är behörig prövningsmyndighet för strandskyddsdispenser enligt ovan har i stället det operativa tillsynsansvaret för relevanta områden. Vid fastighetsbildningsprövningar ska lantmäterimyndigheten enligt 4 kap. 25 § fastighetsbildningslagen rådgöra med sakägare och vid behov samråda med de myndigheter som berörs av åtgärden. Den kommunala är ett exempel på myndighet som kan behöva samrådas med. En prövning enligt fastighetsbildningslagen kan aktualisera behov av strandskyddsdispensprövning, som lämpligen görs innan slutligt beslut fattas i fastighetsbildningsfrågan. Det faller oftast på kommunen att pröva dispensfrågan. Det är viktigt att ha i åtanke att fastighetsbildning som sådan inte är något som kan prövas inom ramen för en strandskyddsdispensprövning. Det går alltså inte att meddela dispens för ändamålet fastighetsbildning. Dispensprövningen kan genomföras endast om sökanden anger vad denne vill göra rent fysiskt på fastigheten, t.ex. uppföra ett nytt bostadshus. Det är då detta bostadshus som strandskyddsdispensprövningen kommer att gälla. kan enligt 15 kap. 7 § fastighetsbildningslagen överklaga förrättning så vitt avser tillstånds- eller fastighetsbildningsbeslut. Rätten att överklaga omfattar de flesta beslut förutom lantmäterimyndighetens beslut i exempelvis ersättningsfrågor samt rena verkställighetsåtgärder.89 89 , Dahlsjö, Julstad, Fastighetsbildningslagen (, Zeteo), kommentaren till 15 kap. 7 §. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna prövar ansökningar om strandskyddsdispens för geografiska områden som utöver strandskyddet omfattas av ett annat områdesskydd enligt 7 kap. . Det andra områdesskyddet ska ha beslutats av någon annan än en kommun. Exempel på områden som kan vara relevanta är nationalparker, Natura 2000- områden samt statliga naturreservat och biotopskyddsområden. Därutöver finns en situation där har behörighet att pröva strandskyddsdispenser inom geografiska områden som normalt ligger under kommunens prövning. Om en åtgärd kräver såväl strandskyddsdispens som anmälan enligt reglerna om vattenverksamhet för att få utföras kan pröva båda dessa frågor. Grunden för detta är att är behörig prövningsmyndighet för alla anmälningar om vattenverksamhet, och kan ta till sig strandskyddsdispenser som kommunen annars hade varit behörig att pröva.90 är också prövningsmyndighet för dispenser som avser byggande av en försvarsanläggning, allmän väg eller järnväg. Det ska dock påpekas att denna regel, i fråga om byggande av väg och järnväg, behöver tillämpas endast när åtgärden inte omfattas av en fastställd vägplan enligt väglagen (1971:948) eller en fastställd järnvägsplan enligt lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. När en sådan fastställd plan finns omfattas åtgärden av generellt undantag från dispensplikten i 7 kap. 16 § . granskning och överprövning av kommunala beslut överprövning av kommunala dispensbeslut är tvådelad. prövar överklaganden av beslut i strandskyddsdispensärenden där kommunen är första prövningsinstans. har också en granskningsfunktion av kommunala strandskyddsdispenser. Om kommunen har beslutat att meddela dispens ska därför dispensbeslutet sändas till länsstyrelsen.91 Läns- 9019 kap. 3 § jämfört med 21 kap. 3 § . 9119 kap. 3 a § . Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna styrelsen ska från att myndigheten har tagit emot beslutet meddela om vill inleda ett överprövningsärende av kommunens beslut. ska inleda ett sådant ärende om det finns skäl att anta det inte har funnits förutsättningar för dispens. Samma gäller om bedömer att det kan ha funnits brister i ärendets handläggning som har påverkat utgången i beslutet. Ingen part behöver ha överklagat beslutet för att ska kunna inleda en sådan överprövning. Om det efter fortsatta handläggning visar sig att misstankar har varit korrekta, och det inte finns förutsättningar för dispens, ska upphäva dispensbeslutet. Att har inlett ett överprövningsärende behöver dock inte innebära att slutligen upphäver kommunens beslut. har tillsyn över kommunernas detaljplanering. Detta innebär bl.a. att ska granska samtliga kommunala beslut som att anta, ändra eller upphäva en detaljplan. ska enligt 11 kap. 10 § överpröva kommunens beslut bl.a. om beslutet kan antas innebära att strandskydd enligt 7 kap. upphävs i strid med gällande bestämmelser. Om det vid handläggning visar sig att denna inledande bedömning var korrekt ska, enligt 11 kap. 11 § , upphäva kommunens beslut. kan upphäva kommunens detaljplanebeslut delvis, men endast om kommunen går med på detta. I annat fall har behörighet endast till att upphäva kommunens beslut i sin helhet. granskar kommunens förslag till ny eller ändrad översiktsplan, och därmed bl.a. kommunens utpekande av LIS-om- råden i planen. Övrig tillsyn enligt och I de fall är behörig första prövningsinstans för strandskyddsdispenser har även det operativa tillsynsansvaret för relevanta områden. Detta framgår av 2 kap. 7 § miljötillsynsförordningen (2011:13). Av 2 kap. 9 § följer att kommunen har det operativa tillsynsansvaret för strandskyddet i övriga fall. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Strandskyddet som gäller direkt enligt lag är, enligt 7 kap. 14 § , land- och vattenområdet intill från strandlinjen vid normalt medelvattenstånd. Det är detta som utgör strandskyddsområdet. har behörighet att utöka strandskyddsområdet från strandlinjen, om det behövs för att säkerställa något av strandskyddets syften. Ett beslut om utvidgat strandskyddsområde behöver grundas på hänsyn till berörda områdens värden samt till nuvarande och förväntade behov av tillgängliga strandområden. Beslut om utvidgning av strandskyddsområde görs i det enskilda fallet. Det är alltså inte möjligt att göra det genom generella föreskrifter.92 De flesta generella undantagen från strandskyddsförbuden som är möjliga att tillämpa är inskrivna direkt i . Det finns dock en typ av situation där har behörighet att i föreskrift besluta om ytterligare generella undantag. har med stöd av 11 § förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. möjlighet att besluta om föreskrifter angående att förbuden i 7 kap. 15 § inte ska gälla kompletteringsåtgärder till en huvudbyggnad som vidtas inom ett visst avstånd från denna huvudbyggnad. Det finns vissa begränsningar för hur en föreskrift kan se ut, nämligen att kompletteringsåtgärden ska utföras inom från huvudbyggnaden men inte närmare strandlinjen än . Föreskriften måste inte se likadan ut i olika län. Länsstyrelserna har använt sig av denna möjlighet på olika sätt. Till exempel har något län föreskrivit om undantag för komplementbyggnader i delar av länet, kustområdena undantagna, medan ett annat har beslutat om sådant undantag inom hela länet. Det är därför viktigt för den enskilde som vill veta vad som gäller, att ta reda det egna länets föreskrift och inte enbart på vad som står i lagen. 2008/09:119 s. 99. Fakta om strandskyddsområdet och strandskyddsreglerna Bemyndigandet ger möjlighet för att meddela föreskrifter som kan tillämpas oavsett om det finns en beslutad tomtplatsavgränsning i ett beslut om strandskyddsdispens. Om det finns en tomplatsavgränsning kan dock det generella undantaget tillämpas endast inom denna tomtplats.93 Det finns enligt 7 kap. 18 § tre olika situationer där har behörighet att upphäva strandskyddet för ett område. För det första finns den allmänna upphävanderegeln.