sou · H3B335 · 2015-03-31 00:00:00 — 2Commission Regulation (EU) No 360/2012 of on the application of Articles 107and 108 of the Treaty on the Functioning of Union to de minimis aid granted to undertakings providing services of general economic interest. 3Commission Regulation (EU) No 1407/2013 of on the application of Articles 107 and 108 of the Treaty on the Functioning of Union to de minimis aid. förordning (201X:000) om stöd till försäljningsställen för dagligvaror i särskilt sårbara och utsatta områden Härigenom föreskrivs följande. Syfte och allmänna förutsättningar för stöd 1 § I denna förordning finns bestämmelser om stöd till försäljningsställen för dagligvaror. Syftet med stöden är att skapa goda förutsättningar för att människor och företag i särskilt sårbara och utsatta områden får tillgång till en grundläggande nivå av kommersiell service. Stöd enligt denna förordning får lämnas i den utsträckning det finns medel. Stöd enligt denna förordning ska bidra till att uppfylla målet för den regionala tillväxtpolitiken. 2 § Med grundläggande kommersiell service avses i denna förordning försäljning av dagligvaror och drivmedel, ombudsfunktioner för post- och apoteksservice samt betaltjänster. Med dagligvaror avses i denna förordning varor som hushållen behöver köpa ofta. Med ett mångsidigt utbud av dagligvaror avses i denna förordning minst 1 000 dagligvaruartiklar i sortimentet, varav varugrupperna mejeri- och charkvaror, ägg, färskt bröd, frukt och grönsaker finns representerade. 3 § Stöd till dagligvaruservice av allmänt ekonomiskt intresse enligt 8–13 §§ i denna förordning lämnas med de begränsningar och i enlighet med de handläggningsregler som följer av kommissionens förordning (EU) nr 360/2012 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse som beviljas företag som tillhandahåller tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. 4 § Stöd till servicestrategiska försäljningsställen för dagligvaror enligt 14–17 §§ i denna förordning lämnas med de begränsningar och i enlighet med de handläggningsregler som följer av kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse. 5 § I lag (2002:34) om samverkansorgan i länen finns bestämmelser om att ett samverkansorgan har till uppgift att besluta om användningen av vissa statliga medel för regionalt tillväxtarbete. I lag (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar i vissa län finns bestämmelser om att ett landsting som avses i lagen ska besluta om användningen av vissa statliga medel för regionalt tillväxtarbete. I län med ett landsting som avses i lagen om regionalt utvecklingsansvar i vissa län ska det som sägs om i stället gälla det berörda . I län ska det som sägs om i stället gälla samverkansorganet. 6 § Stöd enligt denna förordning får lämnas endast om kommunen har planerat varuförsörjningen på ett sådant sätt att behovet av stöd kan bedömas. 7 § Stöd enligt denna förordning får lämnas i följande områden: 1.områden med låg och mycket låg tillgänglighet till tätorter, 2.direkt till områden under punkten 1 angränsande glesbygd, och 3.avlägset belägna skärgårdsområden utan fast landförbindelse. Stöd till dagligvaruservice av allmänt ekonomiskt intresse 8 § Stöd till dagligvaruservice av allmänt ekonomiskt intresse kan lämnas till fasta försäljningsställen som har ett mångsidigt utbud av dagligvaror. 9 § Stöd får endast lämnas till ett försäljningsställe som 1.är beläget mer än 15 kilometer från ett annat försäljningsställe med ett mångsidigt utbud av dagligvaror, 2.har sina lokaler öppna så att kunder kan få tillgång till dagligvaror på åretruntbasis, under i genomsnitt , och 3.har en nettoomsättning för dagligvaror som uppgick till men inte mer än vid senaste årets årsredovisning, årsbokslut eller annat liknande underlag. 10 § Stöd får lämnas med högst till samma försäljningsställe. Frågan om stöd kan lämnas ska prövas särskilt . 11 § Ansökan om stöd får göras av ägaren till ett försäljningsställe för dagligvaror. 12 § Stöd får inte lämnas till ett företag som har skulder för svenska skatter eller avgifter hos eller som är i likvidation eller försatt i konkurs. 13 § Den som får stöd enligt 8–10 §§ åtar sig att utföra tjänsten dagligvaruservice av allmänt ekonomiskt intresse. Stöd till servicestrategiska försäljningsställen för dagligvaror 14 § Stöd kan lämnas till fasta försäljningsställen för dagligvaror som bedöms vara betydelsefulla för tillgängligheten även till annan grundläggande kommersiell service än försäljning av dagligvaror. 15 § Stöd får endast lämnas till ett försäljningsställe som 1. är beläget mer än 15 kilometer från ett annat försäljningsställe som uppfyller kriterierna enligt 14 §, 2.har sina lokaler öppna så att kunder kan få tillgång till dagligvaror och annan grundläggande kommersiell service på åretruntbasis, under i genomsnitt , och 3.har en nettoomsättning för dagligvaror som inte uppgick till mer än vid senaste årets årsredovisning, årsbokslut eller annat liknande underlag. 16 § Stöd får lämnas med högst till samma försäljningsställe. Frågan om stöd kan lämnas ska prövas särskilt . 17 § Ansökan om stöd får göras av ägaren till ett försäljningsställe för dagligvaror. 18 § Ansökan om stöd enligt denna förordning ges in till och prövas av i det län där verksamheten bedrivs. 19 § I samband med att en ansökan om stöd lämnas in, ska stödsökanden lämna en skriftlig redogörelse för allt annat stöd av mindre betydelse som sökanden fått under de två föregående beskattningsåren och det innevarande beskattningsåret. 20 § Innan stöd beviljas ska samråda med berörda kommuner. 21 § Ett beslut om stöd får förenas med villkor. Villkoren ska framgå av beslutet. 22 § I samband med att stöd lämnas ska skriftligen upplysa stödmottagaren om stödbeloppet och att stödet har karaktären av stöd av mindre betydelse genom att uttryckligen hänvisa till kommissionens förordning (EU) nr 360/2012 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse som beviljas företag som tillhandahåller tjänster av allmänt ekonomiskt intresse eller (EU) nr 1407/2013 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse. En hänvisning ska även göras till offentliggörandet av förordningen i Europeiska unionens officiella tidning (EUT L 352, 24.12.2013, s. 1 och EUT L 114, 26.4.2.2012, s. 8). I samband med att stöd lämnas enligt 8–13 §§ ska även skriftligt upplysa stödmottagaren om innehållet i den tjänst av allmänt ekonomiskt intresse för vilken stödet beviljas. 23 § ska svara för uppföljningen av stödärendet och utöva tillsyn över att stödet utnyttjas i överensstämmelse med de åtaganden, villkor och föreskrifter som gäller för stödet. 24 § För uppföljningen av stödärenden ska det finnas rutiner som är anpassade för stödformerna och som medger en flexibel tillämpning. 25 § I beslutet om stöd ska förelägga stödmottagaren att vid ett visst senare datum lämna in en ekonomisk rapport av vilken ska framgå hur försäljning och lönsamhet har utvecklats. En blankett för avläggande av den ekonomiska rapporten ska skickas med beslutet till stödmottagaren. En stödmottagare som önskar göra en förnyad ansökan om stöd ska göra detta på samma blankett som gäller för den ekonomiska rapporten. 26 § ska vid domstolar och andra myndigheter bevaka statens rätt mot stödmottagaren. 27 § får besluta att beviljat stöd helt eller delvis inte ska betalas ut om 1. den som ansökt om stödet genom att lämna oriktiga uppgifter eller på något annat sätt har förorsakat att det beviljats felaktigt eller med för högt belopp, 2.stödet av något annat skäl har beviljats felaktigt eller med för högt belopp och stödmottagaren borde ha insett detta, eller 3.stödet utan tillstånd har använts i strid med de åtaganden, villkor och föreskrifter som gäller för stödet. 28 § Mottagaren är återbetalningsskyldig om någon av de grunder som anges i 27 § 1–3 föreligger. 29 § Om en stödmottagare är återbetalningsskyldig enligt 28 §, ska besluta att helt eller delvis kräva tillbaka stödet. Om det finns särskilda skäl, får efterge krav på återbetalning helt eller delvis. 30 § Beslutet om stöd ska innehålla upplysningar om bestämmelserna i 27–29 §§. 31 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut än beslut enligt 27 § får dock inte överklagas. 32 § får meddela 1.föreskrifter om hur stödområdet enligt 7 § 1–3 närmare ska bestämmas, 2.föreskrifter om hur stödets storlek ska beräknas, och 3.ytterligare föreskrifter om verkställighet av denna förordning. Denna förordning träder i kraft den X X 201X. 2 Utredningens uppdrag och arbete Regeringen beslutade att en särskild utredare skulle undersöka förutsättningarna för ett stöd riktat till kommersiell service och viss offentlig service i de glesbygdsområden i landet som är särskilt sårbara och utsatta. Uppdraget har varit att: analysera förutsättningarna för att stödja tillgången till en grundläggande nivå av kommersiell service i de områden som är särskilt sårbara och utsatta, ta ställning till vilka former av service som kan omfattas samt klargöra hur ett stöd skulle kunna bidra till ökad tillgänglighet till och samordning av olika typer av service, föreslå kriterier för att få stöd samt för hur stödet skulle kunna utformas och beräknas, lämna förslag på finansiering av ett eventuellt stöd, klargöra om och i så fall på vilket sätt ett eventuellt stöd kan samordnas med förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service och andra befintliga stödsystem, klargöra vilka möjligheter till stöd som medger, i synnerhet reglerna för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och reglerna för stöd av mindre betydelse, och lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget ska slutredovisas . En delrapport lämnades till . Direktiven i sin helhet återges i bilaga 1. Utredningens uppdrag och arbete Identifiera områden som är särskilt sårbara och utsatta Det stöd som utredningen haft i uppdrag att utreda ska inriktas på de områden i landet som är särskilt sårbara och utsatta. En del i arbetet har varit att identifiera dessa områden. Myndigheten Tillväxtanalys har utvecklat en modell som mäter graden av närhet till tätorter och som används för att analysera tillgängligheten till service av olika slag. Det finns också andra indelningar som de områdestyper som tidigare arbetade fram. Tillväxtanalys har genom en rad analyser baserade på nämnda modell bistått utredningen med värdefulla underlag. Analyserna har visat hur tillgängligheten är till olika typer av service. Analyser har också gjorts som belyst avstånden mellan butikerna i olika delar av landet. Syftet med det stöd som ska utredas är att medborgare och företag i berörda områden ska ha tillgång till en grundläggande nivå av kommersiell och viss offentlig service. I direktiven nämns dagligvaror, drivmedel, post, grundläggande betaltjänster och apoteksombud. Viss annan offentlig service kan ingå när det gäller samlokalisering och information. Som ett led i arbetet har utredningen tagit del av studier om hur medborgare och företag prioriterar olika slag av service och vad som gör miljöer för boende och företagande attraktiva. Utredningen har övervägt olika sätt att beskriva en grundläggande nivå av kommersiell service. En del i arbetet har varit att samla in information om olika serviceslag och om hur olika typer av service kan samordnas. Erfarenheter från nuvarande stödgivning Statligt stöd till kommersiell service i glesbygd har funnits och formerna för stödet har i huvudsak varit oförändrade. Ut- redningens tolkning av uppdraget är att i första hand överväga nya typer av stöd som kompletterar nuvarande stödformer. Utredningens uppdrag och arbete Utredningen har funnit det angeläget att ta del av erfarenheter från nuvarande stödgivning. Syftet har varit både att se hur nuvarande stöd tillämpas och att få information om vilka företag som söker stöd och hur stöden fördelas. har bistått utredningen genom att göra en uppföljning av de stöd som beviljades 2011–2013. Utredningen har därutöver genomfört en enkät som besvarats av representanter för de aktörer i länen som beslutar om företagsstöd. Många insatser har genomförts på området tillgänglighet till kommersiell service i gles- och landsbygder. Erfarenheter finns bl.a. från programmen ”Lokala servicelösningar” och ”Pilotkommuner för serviceutveckling” som genomförts av på regeringens uppdrag. Länens regionala serviceprogram har varit värdefulla informationskällor. Arbetet med andra stödformer med anknytning till den regionala tillväxtpolitiken har också gett underlag när det gäller hur stöd till kommersiell service kan utformas. Enligt direktiven ska utredningen klargöra vilka möjligheter till stöd som medger, i synnerhet reglerna för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och reglerna för stöd av mindre betydelse. En viktig del i arbetet har varit att utreda hur ett stöd kan utformas med hänsyn till statsstödsreglerna. När utredningen i stora drag hade identifierat hur ett stöd borde utformas gavs ett uppdrag till , , för att ta fram modeller för den konkreta stödberäkningen. Utredningen har besökt , , , , , , och . Vid dessa resor har utredningen träffat företrädare för kommuner, regionala beslutsfattare, landsbygdsmentorer samt flera handlare. Utredningen har besökt lanthandelsbutiker och tagit del av erfarenheter och synpunkter. Utredningen har också haft flera möten med företrädare för dagligvaruhandeln. Utredningens uppdrag och arbete har samordnade servicelösningar vuxit fram i flera orter. Dessa utformas på olika sätt. Utredningen har tagit del av olika lösningar och erfarenheterna från dessa. Utredningen har också haft möten med representanter för , Hela ska leva, , , , , Regionala skärgårdsrådet i , , Småkom samt . Utredningen har deltagit i seminarier och konferenser som ordnats av och Arena för tillväxt. Tre möten har hållits med utredningens experter och sakkunniga. Därutöver har experter och sakkunniga underhand bistått utredningen i arbetet. Landsbygdsprogrammet innehåller en satsning på kommersiell service Regeringens förslag till Landsbygdsprogram 2014–2020 innehåller en satsning om för stöd till kommersiell service. Via Landsbygdsprogrammet finns möjligheter till stöd till flera typer av investeringar och till kompetensutveckling. Utredningen har följt det utvecklingsarbete som görs med anledning av denna satsning. Utredningen har besökt och haft ett flertal ytterligare avstämningar underhand. Transporter i glesbygd är dyra till följd av långa avstånd och ibland små volymer, vilket tagits upp av de som haft kontakt med utredningen. Utredningen lägger inte förslag inom detta område men har i kapitel 12 beskrivit stödmöjligheter i Landsbygdsprogrammet som avser investeringar i lokala logistik- och distributionslösningar. Utredningen har också deltagit i seminarier där dessa frågor stått på agendan. Samordning av statliga aktörers agerande Regeringen har uttalat att statliga myndigheter och statligt ägda bolag med uppgift att tillgodose särskilt formulerade och avgränsade samhällsintressen ska samverka med varandra och med övriga berörda aktörer. Utredningens uppdrag och arbete Utredningen har träffat företrädare för , , PostNord och Systembolaget och fört en dialog om hur de ser på sina uppdrag och på möjligheter till samordning vad gäller ombudsverksamheten i glesbygd. 3 Utmaningar och möjligheter Utredningens iakttagelser och bedömningar: Tillgänglighet till service för människor och företag är en viktig faktor för att främja attraktivitet och för att bidra till utvecklingskraft i hela landet. har genomgått en process av geografisk befolkningskoncentration. Det är inte unikt för . Urbanisering är en stark global trend. bor drygt 1,7 miljoner människor i de tre storstadskommunerna och antalet beräknas öka . I glesbygdskommunerna väntas däremot folkmängden minska . De senaste årens folkökning i storstadsområdena beror mest på ett invandringsöverskott. En mindre del består av ett födelseöverskott och den minsta andelen är ett inrikes flyttningsöverskott. Innebörden är att de inrikes flyttströmmarna bidrar i ringa utsträckning till storstädernas tillväxt. Indirekt är dock påverkan större genom att de som flyttar är de yngre som också genererar ett födelseöverskott på orten där de bosätter sig. Län vars befolkning minskat eller bara ökat marginellt har det gemensamt att de har en nettoutflyttning samt fler som dör än föds. Dessa län har ett invandringsöverskott, men inte tillräckligt stort för att väga upp de negativa flyttnings- och födelsetalen. Om gles- och landsbygder ska locka fler unga att bo kvar eller återvända och få fler av de som kommit som flyktingar att stanna kvar behövs arbetstillfällen och tillgång till service. gles- och landsbygder behöver nya och växande företag. Attraktionskraft är en nyckel till tillväxt och utveckling. 3.1Utvecklingskraft i alla delar av landet Utvecklingskraft i alla delar av landet med stärkt lokal och regional konkurrenskraft är målet för den regionala tillväxtpolitiken. Tillgänglighet till service är en viktig faktor för att människor och företag ska kunna vistas, verka och växa i alla delar av landet. I budgetpropositionen skriver regeringen att en ytterligare utvecklad samverkan mellan den offentliga, privata och ideella sektorn på den lokala nivån är viktigt i arbetet med att skapa en god tillgång till service. I vissa glesbygder är förutsättningarna begränsade för att kommersiella aktörer ska kunna bidra till att skapa en god tillgång till kommersiell service. I dessa områden bör staten ta ett särskilt ansvar för att medborgare och näringsliv också fortsättningsvis ska ha tillgång till en grundläggande nivå av kommersiell service.1 Regeringen vill utveckla s.k. servicepunkter på landsbygden. Det handlar om att samordna t.ex. livsmedelsbutik, apotek, postservice, betaltjänster och drivmedelsstation. Det är när denna basservice försvinner som människors livsvillkor försämras och förutsättningarna för jobb kraftigt minskar. Regionala serviceprogram 2014–2018 ska samordna de aktörer och de insatser som genomförs i syfte att öka tillgängligheten till service för medborgare och företag i gles- och landsbygder. De utarbetas och genomförs på regional nivå av berörda länsstyrelser, landsting, samverkansorgan och kommuner. Målet är att programmen ska skapa en helhetssyn kring frågor som rör tillgången till kommersiell och offentlig service. Lokalt anpassade lösningar som även involverar kommuner, kommersiella aktörer och det civila samhällets organisationer skapar ökade möjligheter för samordnad kommersiell och offentlig service och ökad attraktivitet. Utredningen har i uppdrag att analysera förutsättningarna för att stödja tillgången till en grundläggande nivå av kommersiell service i de glesbygdsområden i landet som är särskilt sårbara och utsatta. Utredningen ska ta ställning till vilka former av service som kan omfattas samt klargöra hur ett stöd skulle kunna bidra till ökad tillgänglighet till och samordning av olika typer av service. 2014/15:1 utgiftsområde 19 sidan 11, 42, 48, 49. Eftersom utredningens arbete är inriktat på glesbygdsområden som är särskilt sårbara och utsatta beskrivs befolkningsutvecklingen i dessa områden men även i andra delar av landet. 3.2.1Ett glesbefolkat land med en hög befolkningskoncentration En stor andel av befolkning bor på en relativt liten del av yta. har genomgått en process av geografisk befolkningskoncentration. Det är inte unikt för . Urbanisering är en stark global trend. befolkning koncentreras alltmer till , och . bor drygt 1,7 miljoner människor i de kommunerna och antalet beräknas öka . I glesbygdskommunerna väntas däremot folkmängden minska , vilket påverkar den så kallade försörjningskvoten. befolkning bor framför allt i kustlandet, medan landets inre områden till stora delar är glest befolkade. Inomregionalt finns också en koncentration av befolkningen. Det är framför allt gles- och landsbygdsregioner i de norra delarna av landet som präglas av en stark befolkningskoncentration inom regionerna. I de södra delarna av är den inomregionala befolkningskoncentrationen lägre och befolkningen således mer spridd. Om man studerar perioden –2014 har folkmängden ökat i alla län utom fyra. I de fyra länen; , , och , har folkmängden minskat med 0,3–1,. Folkmängden i har ökat och i län . och ökade med 12 respektive 11 procent.2 2 SCB:s befolkningsstatistik. I , , , och är folkmängden i det närmaste oförändrad eller ökar med upp till en procent. Befolkningsutvecklingen kan ge bilden av att en omfattande inflyttning äger rum från gles- och landsbygder till storstäderna. Bilden är dock inte så enkel. 3.2.2Invandrings-, födelse och flyttningsöverskott uppgick folkmängden i till 9 737 559 personer. har folkmängden i ökat med nära 800 000 personer. Drygt 600 000 av denna folkökning har ägt rum i tre län; , och . Om man ser till ett enskilt år, 2013, var folkökningen i dessa tre län 61 000 personer. Ökningen beror i stor utsträckning på en ökad invandring till dessa län och en tillväxt av barn och barnfamiljer. Drygt hälften av folkökningen är ett invandringsöverskott. En tredjedel består i ett födelseöverskott. En tiondel är en följd av inrikes flyttningsöverskott, alltså nettoförändringen till följd av flyttning mellan länen. Källa: SCB:s befolkningsstatistik. Sammanlagt , eller 39 172 personer, är ett flyttningsöverskott, men bara en mindre del härrör från inrikes flyttning. Vad gäller var det inrikes flyttningsöverskottet negativt den första halvan av men har inflyttningen från andra län varit 5 000–6 000 personer . Det största tillskottet till befolkning utgörs av ett invandringsöverskott, som har ökat betydligt . Invandringsöverskottet är ojämnt fördelat mellan länen, så också barnafödandet. Storstäder, större städer samt förortskommuner till storstäder och större städer svarar tillsammans för av barnafödandet. En anledning är att det bor fler människor där än i andra delar av landet. En annan orsak hänger samman med åldersfördelningen. Där finns fler kvinnor i barnafödande ålder än vad det finns i glesbygdskommuner. flyttar ungefär en miljon människor inom landet, men de flesta flyttar bara en kort sträcka. Det vanligaste är att människor flyttar inom den egna kommunen. Bara var tredje flyttade till en annan kommun och var sjätte flyttade till ett annat län. Bland de som flyttade till ett annat län var nästan hälften i åldern 20–. Från och med 30-årsåldern blir flyttningarna färre och kortare. I stora drag kan de dominerande flyttströmmarna beskrivas på följande sätt. I åldrarna flyttar många ungdomar till en universitets- eller högskoleort för att studera. I åldrarna går flyttströmmen från universitets- och högskoleorten till storstäderna och i åldrarna strax över 30 flyttar barnfamiljer från storstäderna till förortskommunerna. I övriga åldrar är flyttströmmarna så pass små att de inte påverkar befolkningsutvecklingen i någon större utsträckning.3 Innebörden i detta är att de inrikes flyttströmmarna bidrar bara i ringa utsträckning till storstädernas tillväxt. Indirekt är dock påverkan större genom att de som flyttar är de yngre som också genererar ett födelseöverskott på orten där de bosätter sig. De län vars befolkning minskat eller bara ökat marginellt har det gemensamt att de har en nettoutflyttning samt fler som dör än föds. Detta gäller länen; , , , , , , och . Samtliga dessa län har ett invandringsöverskott, men inte tillräckligt stort för att väga upp de negativa flyttnings- och födelsetalen. Ett län bryter mönstret i norra och det är genom att ha ett positivt födelseöverskott. 3 Artikel ”Var åttonde person flyttade ” SCB, enheten för befolkningsstatistik. En indelning av 290 kommuner