sou · H3B368 · 2015-08-04 00:00:00 — Utredningen gör uppskattningen att pensionskostnaderna ryms inom kompletteringsregeln, det vill säga är lägre än vad en pensionsförsäkring enligt komplette- ringsregelns nivåer skulle kosta. Vad en sådan försäkring skulle kosta i realiteten varierar både och från individ till individ, och kan därför inte beräknas inom ramen för denna utredning. 2 Eller naturligtvis på faktisk lön för dem som tjänar mellan 28,57 och 30 prisbasbelopp. SOU 2015:68 Finansiering och konsekvenser personers pensionskostnader för pension beräknat på lön upp till 30 prisbasbelopp avdragsgränsen på 10 prisbasbelopp med samman- lagt . Detta är alltså kostnader företagen i och med utredningens förslag nu kommer kunna få avdrag för. Motsvarande siffra för tryggande i egen regi är svårare att ta fram, inte minst eftersom det i dessa fall inte finns någon försäk- ring att utgå från vid kompletteringsregelns kostnadsbedömning. PRI Pensionsgaranti rapporterar dock att det finns 113 personer inom ITP 2 med lön över 28,57 prisbasbelopp, pensionskostnader över 10 prisbasbelopp och för vilka pensionsutfästelserna är tryggade i egen regi. Totalt överstiger dessa personers tryggandekost- nader huvudregelns 10 prisbasbelopp per person med . En stor del av denna kostnad ryms dock troligen inte heller inom kompletteringsregelns gränser, eftersom den rapporterade pensionskostnaden kan grunda sig på lön ända upp till 30 inkomst- basbelopp. Om man utgår från de 1 408 arbetstagare vars pension tryggades genom pensionsförsäkring ovan har dessa enligt totala kostnader över 10 prisbasbelopp ger nytt avdragsutrymme. Om vi antar att samma förhållande mellan avdragsutrymme och totalkostnad gäller inom tryggandet i egen regi, skulle tillämpningen av kompletteringsregeln ge upphov till ett nytt avdragsutrymme om vid löpande tryggande i egen regi inom ITP 2. Avdragen inom ITP 2 beräknas alltså öka med för de försäkringstryggade utfästelserna och ytterligare för utfästelser tryggade i egen regi – totalt . De flesta andra kollektivavtalade pensionsplanerna är avgifts- baserade, med nivåer liknande dem i ITP 1. Förutom ITP 2 är övriga förmånsbaserade pensionsplaner främst BTP 2 (bankernas tjänste- pension), FTP 2 (försäkringsbranschens tjänstepension) samt de som gäller vissa arbetstagare inom KAP-KL och PA 03. Vad gäller de två senare omfattar dessa i allt väsentligt kommunal-, landstings- och statsanställda. Eftersom ingen av dessa arbetsgivare är skatt- skyldig till inkomstskatt får förändrade avdragsregler inga särskilda offentligfinansiella effekter inom dessa områden. Vad gäller de två föregående avtalen, BTP och FTP, är dessa relativt små avtals- områden. Totalt omfattas cirka 39 tusen personer av FTP 2 eller BTP 2 i sina nuvarande anställningar. Förmånsbaserade pensionsutfästelser som inte är kollektiv- avtalade kan tryggas antingen genom försäkring eller i egen regi. I den utsträckning detta sker i egen regi är det mycket svårt att avgöra hur stora kostnaderna är. Eftersom det troligen går att tillämpa kompletteringsregeln för dessa om utfästelsen tillåter att tryggandet temporärt eftersätts för att sedan tryggas ikapp bortser utredningen från dessa utfästelser i detta samman- hang. Vid försäkringstryggande finns det åtminstone två försäk- ringar som är speglingar av ITP 2: SPP:s Frivillig ITP och Skandiaplan 2. Därutöver finns SPP:s Frivillig FTP 2. Dessa har minskat i betydelse , och Frivillig ITP nytecknas inte längre. Totalt omfattas cirka sju tusen personer i sin nuvarande anställning av någon av dessa försäkringar. Övriga förmånsbaserade pensionsplaner som påverkas av regel- förändringen omfattar med andra ord cirka 46 tusen arbetstagare, vilket kan jämföras med drygt 397 tusen arbetstagare med försäk- ringstryggande inom ITP 2. Om det antagandet görs att arbets- tagarna i övriga pensionsplaner har liknande löner och kostnads- strukturer som försäkringstryggandet inom ITP 2 borde avdrags- utrymmet för dessa personer öka med (av den totala ökningen inom försäkringstryggad ITP 2 ovan). När det gäller avgiftsbaserade pensionsutfästelser kan följande anföras. Båda de stora avgiftsbaserade pensionsplanerna för privat- anställda, ITP 1 och Avtalspension SAF-LO, anger att avgiften till pension för arbetstagare ska vara på lön upp till 7,5 inkomstbasbelopp och av lönen över det. Dessa kost- nader överstiger med andra ord aldrig huvudregelns av arbetstagarens lön. Däremot kan de totala kostnaderna överstiga avdragstaket om 10 prisbasbelopp. Detta inträffar när lönen når drygt 42 prisbasbelopp, eller . Det är få individer som har en pensionsmedförande lön över sådana nivåer. Även i de fall då pensionskostnaderna överstiger det maxi- mala taket på 10 prisbasbelopp, i vissa fall till och med ganska mycket, kommer avdragsutrymmet ändå inte genomgå några dramatiska förändringar eftersom kompletteringsregeln endast tar hänsyn till lönenivåer upp till 30 prisbasbelopp. De antaganden som skulle krävas för att bestämma de enskilda individernas nya avdragsutrymme (vilket alltså skulle innebära att uppskatta kost- naden för en hypotetisk förmånsbaserad försäkring) är behäftade med stor osäkerhet. Med tanke på detta väljer utredningen därför att bortse från dessa ur avdragshänseende förmodligen mindre väsentliga utfästelserna i detta sammanhang. Övriga kollektiv- avtalade avgiftsbaserade pensionsplaner har liknande nivåer på pensionsavgifterna och bortses därmed ifrån av samma skäl. Vad gäller icke kollektivavtalade avgiftsbaserade pensionsplaner är det troligt att även dessa ryms inom rådande huvudregel. I stor utsträckning kan det också antas att sådana utfästelser anpassas efter avdragsreglerna så att kostnader som inte är avdragsgilla undviks. Detta torde gälla särskilt vid försäkringslösningar, där en utebliven avdragsrätt ger kostnader som aldrig får dras av. Vid tryggande i egen regi är det möjligt att det finns utfästelser med kostnader som inte fullt ut ger avdragsrätt, eller att en utökad avdragsrätt orsakar en beteendeförändring som påverkar storleken på de utfästelser som görs. Utredningen bortser dock från dessa av två skäl: dels är det en alltför stor uppgift att kartlägga icke kollektivavtalade utfästelser tryggade i egen regi, dels är det tveksamt om en utökad avdragsrätt för sådana utfästelser ger några offentligfinansiella effekter på lång sikt (se avsnittet om lång sikt nedan). Total inverkan på avdragen på kort sikt Möjligheten att tillämpa kompletteringsregeln vid löpande trygg- ande har som beskrivits ovan främst bedömts påverka de offentliga inkomsterna genom utökade avdrag inom förmånsbaserade pensionsplaner. Totalt bedöms avdragen öka med , varav inom försäkringstryggande i ITP 2-avtalet, inom ITP 2 som tryggas i egen regi, samt inom övriga förmånsbaserade pensions- planer. Dessa ökade avdrag leder till lägre inkomstbeskattning av företagen, vilket minskar statens inkomster. Beräkningar av denna inkomstminskning utförs gemensamt för de olika förslagen nedan. 8.1.2Huvud- och kompletteringsreglernas koppling till inkomstbasbeloppet Utredningen förselår också att både huvud- och kompletterings- reglerna knyts till inkomstbasbeloppet i stället för prisbasbeloppet (men med initialt oförändrade nivåer). Nedan presenteras de offentligfinansiella konsekvenserna av förändringarna av de två reglerna separat. Huvudregelns koppling till inkomstbasbeloppet I och med att den övre gränsen för huvudregeln knyts till inkomst- basbeloppet i stället för prisbasbeloppet uppstår på kort sikt ett inkomstbortfall för staten. Grunden för avdraget i huvudregeln är att det inte får överstiga av lönen. Den övre gränsen för detta, vilken är satt till 10 prisbasbelopp, föreslås nu bli ändrad till 7,66 inkomstbasbelopp. är de två basbeloppsavgräns- ningarna därmed lika stora, men de kan därefter förväntas ha olika utveckling . En prognos för dessa två varianter i reala termer återfinns i tabell 8.1 nedan. Som framgår av tabell 8.1 ökar det maximala avdragsutrymmet för pensionskostnaderna för en arbetstagare , jämfört med om kopplingen till prisbasbeloppet funnits kvar. har denna skillnad stigit till . I reda pengar motsvarar detta en ökning av avdragstaket med för respektive för . För att över huvud taget påverkas av ökningen krävs dock att två kvantitativa villkor är uppfyllda: för det första måste lönen överstiga och för det andra måste de faktiska tryggandekostnaderna överstiga . Not: Prisbasbeloppet blir automatiskt detsamma uttryckt i fasta priser. Inkomstbasbeloppet är korrige - rat med prognosen för prisbasbeloppet (prognoser för både inkomst- och prisbasbelopp är hämtade ur ekonomiska vårproposition, prop. 2014/15:100, s. 122). För att nå upp till ett avdragstak om 10 prisbasbelopp enligt huvudregeln krävs en lön om . För att nå upp till det nya avdrags- taket om 7,66 inkomstbasbelopp krävs en lön enligt kolumn 6 i tabellen. Når man upp till denna lön och har pensionskostnader som överstiger 7,66 inkomstbasbelopp kommer avdragsutrymmet att öka på det sätt som beskrivs i kolumnerna 4 och 5. PBB = prisbasbelopp, IBB=inkomstbasbelopp. Effekterna av regelförändringen för de offentliga finanserna beror på antalet personer som uppfyller de två ovan nämnda villkoren, samt hur stort dessa arbetstagares nya avdragsutrymme är. Här bör dock noteras att de som omfattas av förmånsbaserade utfästelser och som slagit i huvudregelns avdragstak redan har beräknats få sitt avdragsutrymme utökat till de faktiska pensionskostnaderna via tillämpning av kompletteringsregeln ovan. För att inte dubbelräkna dessa tas de inte upp här. Inom den avgiftsbaserade ITP 1-planen har omkring 291 tusen arbetstagare sin pension i pensionsförsäkringar. har viss information om samtliga – även de som har sin försäkring hos en annan förvaltare. Av de 291 tusen arbetstagarna har 292 personer pensionskostnader som överstiger 10 prisbasbelopp. Om pensions- kostnaderna för samtliga dessa överstiger 10 prisbasbelopp så mycket att de slår i avdragstaket även 2017–2019, och de därmed kommer medges maximalt avdrag, kommer avdragsrätten för arbetsgivarna öka med totalt , och . Förutom ITP 1 finns andra avgiftsbaserade pensionsutfästelser som påverkas av regelförändringen. Inte minst kan det finnas många sådana utanför de stora kollektivavtalen. För att kunna göra en uppskattning av hur förändringen i huvudregelns avdagstak påverkar dessa gör utredningen ett antal antaganden. För det första behöver ett antagande göras för att uppskatta hur många individer som omfattas av sådana utfästelser. Enligt har av de anställda i tjänstepension genom sin arbetsgivare. Det totala antalet sysselsatta i är enligt cirka 4 767 000 personer. Om man från av detta tal drar antalet anställda som omfattas av ITP 1 (ungefär 291 tusen personer), de som tidigare konstaterats har en förmånsbaserad pensionsförsäkring (omkring 582 tusen personer) samt de som omfattas av pensionsavtalen KAP-KL och PA 03 (eftersom arbetsgivarna där inte betalar inkomstskatt och därför inte påverkas av den förändrade avdragsrätten, avtalen omfattar cirka 1 450 000 personer) återstår drygt 1 970 000 personer (varav cirka 1,2 miljoner inom Avtalspension SAF-LO). Ett antagande om dessa personers pensionskostnader behöver göras. Enligt Fora – valcentral – finns det sannolikt knappast någon arbetstagare inom avtalsområdet med pensions- kostnader över 10 prisbasbelopp. hade mindre en en lön över 7,5 inkomstbasbelopp, och i genomsnitt hade dessa en lön på ungefär 8,5 inkomstbasbelopp – att jämföra med de 42 prisbasbelopp som krävs för att slå i avdragstaket. Eftersom utredningen vet mycket lite om de kostnaderna för icke kollektiv- avtalade pensionsutfästelser, och eftersom kostnaderna för för- slagen inte ska underskattas, antas ändå att kostnadsstrukturen för samtliga dessa övriga utfästelser – inklusive – totalt sett ungefär speglar den som finns inom ITP 1. Med andra ord antar utredningen att den genomsnittliga effekten inom ITP 1 på ett ungefär överensstämmer med den genomsnittliga effekten för dessa övriga utfästelser som ännu inte medräknats. Under förutsättning att dessa antaganden är korrekta skulle avdragsutrymmet för övriga pensionsutfästelser öka med omkring 6,8 gånger så mycket som det gör inom ITP 1 (1 980 000 delat på 291 000). Det totala utökade avdragsutrymmet för de avgifts- baserade utfästelserna (inklusive ITP 1) skulle därmed uppgå till , och . Dessa värden är på grund av de antaganden som behövt göras mycket grova uppskattningar, men ger åtminstone en bild av storleksordningen på effekterna. Kompletteringsregelns koppling till inkomstbasbeloppet Till skillnad från huvudregeln anger kompletteringsregeln endast en implicit gräns för hur stora pensionskostnader som får dras av genom en koppling till olika förmånsnivåer för pensionen. Löne- intervallen dessa förmånsnivåer är kopplade till är bestämda som ett antal prisbasbelopp. Avdrag för ålderspension medges där för pensionskostnader för att trygga en förmån om av lönen upp till 7,5 prisbasbelopp, mellan 7,5 och 20 pris- basbelopp och mellan 20 och 30 prisbasbelopp. Lön över 30 prisbasbelopp ger inget extra avdragsutrymme. Utredningens förslag att knyta dessa intervall till det antal in- komstbasbelopp som motsvarar samma beloppsgränser som med kopplingen till prisbasbeloppet innebär att komplette- ringsregelns totala avdragsutrymme kommer att öka på ett liknande sätt som i fallet med huvudregeln. Till skillnad från huvudregelns avdragsbegränsningar förändras emellertid kompletteringsregelns avdragsutrymme även för andra arbetstagare än de med mycket höga inkomster. Tabell 8.2 visar översiktligt hur stor förmån som får ligga till grund för tryggande med avdragsrätt utifrån de gamla och nya basbeloppsintervallen i regeln. För inkomster under 7,5 prisbasbelopp är avdragsrätten enligt kompletteringsregeln oförändrad, eftersom en förmån av lönen både före och efter utredningens förslag är avdragsgill. skulle emellertid den nya brytpunkten vid 5,74 inkomstbasbelopp vara högre än den tidigare brytpunkten vid 7,5 prisbasbelopp. Det innebär att avdrag tidigare kunde medges för en förmån om av de som överstiger den gamla brytpunkten, medan avdrag enligt den nya regeln endast skulle medges för en förmån om (ändringen föreslås dock inte träda i kraft ). Detta är en relativ kraftig minskning av avdragsutrymmet i intervallet, som dock är litet i förhållande till hela lönen. I högre löneintervall ökar i stället avdragsrätten i enlighet med tabellen. Not: Alla belopp är angivna priser. Intervallen där den avdragsgrundande pensionsförmånen förändras blir större när inkomst- och prisbasbeloppen divergerar . Prognoserna –2019 bygger på samma antaganden som i tabell 8.1 ovan. PBB = prisbasbelopp, IBB=inkomstbasbelopp. * Avsikten med nivåerna uttryckta i pris- och inkomstbasbelopp är att de ska överensstämma för , men intervallen är något litet avrundade . Exempelvis är 5,74 inkomstbasbelopp mindre än 7,5 prisbasbelopp . Hur taket för avdragsutrymmet för pensionskostnaderna för en artbetstagare påverkas av förändringarna av kompletteringsregelns intervall är med andra ord helt avhängigt arbetstagarens lön. Ett annat sätt att åskådliggöra detta är att se till hur stor den maximala avdragsgilla genomsnittliga förmånen är för en arbetstagare som får pension enligt kompletteringsregelns maxnivåer. Detta visas i tabell 8.3. Upp till en årslön på 7,5 prisbasbelopp kan en pensionskostnad för att trygga en förmånsnivå om av lönen dras av under samtliga år enligt utredningens prognos. Om lönen är större än så kommer emellertid avdragsnivån att minska inom nästa intervall, eftersom brytpunkten till den högre förmånsnivån om flyttas upp. Enligt utredningens prognoser kommer den maximala genomsnittliga förmånsnivån som kan tryggas med avdragsrätt att minska i intervallet ända upp till ungefär 20 prisbasbelopp (det varierar något ), och endast därefter leder utredningens förslag till ett utökat avdragsutrymme. Skillnaderna i faktiskt avdragsutrymme är dock relativt små, utom vid den lägsta bryt- punkten (7–8 prisbasbelopp) och vid det maximala avdragstaket (30–31 prisbasbelopp). Vid en årslön på åtta prisbasbelopp minskar avdragsutrymmet med jämfört med år 20153. I löneintervallet mellan 21 och 30 prisbasbelopp ökar i stället avdragsutrymmet, men det rör sig i dessa fall endast om någon procents förändring. Det är med andra ord främst de med en lön som överstiger 30 prisbasbelopp som får något substantiellt ökat avdragstak i kompletteringsregeln. Prognoserna för pris- och inkomstbasbeloppen 2016–2019 bygger på samma antaganden som i tabell 8.1 ovan. PBB = prisbasbelopp. Som tidigare konstaterats är det relativt få arbetstagare med avgiftsbaserade utfästelser som slår i avdragstaket i huvudregeln (inom ITP 1 de med lön över 42 prisbasbelopp). För dem som gör det är det också mycket troligt att kompletteringsregelns avdrags- 3 Notera att de procentsatser som återfinns i tabellen refererar till pensionsförmånen. En minskad avdragsgill förmånsnivå från av lönen innebär alltså att pensionsförmånen, och därmed rimligen också kostnaden för denna, minskar med (23,1 − 20,2)⁄23,1 ≈ . Finansiering och konsekvenser SOU 2015:68 tak är lägre än huvudregelns. Vidare kan konstateras att utfästel- serna i de kollektivavtalade avgiftsbaserade pensionsplanerna ligger på en sådan nivå att huvudregeln räcker till för trygg- ande vid vanliga lönenivåer. Utredningen bortser därför från de avgiftsbaserade pensionsplanerna i det följande. Förändringen av det maximala avdragstaket inom komplette- ringsregeln påverkar alltså de med en förmånsbaserad pensions- lösning. Vid den lägre brytgränsen runt 7,5 prisbasbelopp är för- månsnivåerna i allmänhet sådana att huvudregeln räcker till. Det är därför främst de med lön över 28,57 prisbasbelopp och vars pensions- kostnader överstiger 10 prisbasbelopp för vilka avdragsutrymmet påverkas i någon större utsträckning. Inom ITP 2 rör det sig enligt om 1 408 personer med försäkringstryggade utfästelser och enligt PRI pensionsgaranti om ytterligare 113 personer med trygg- ande i egen regi. Enligt tidigare utförda beräkningar (se avsnitt 8.1.1) kommer utredningens förslag att dessa individers arbets- givare nu ska kunna använda kompletteringsregeln för att löpande trygga deras pensioner att ge ett utökat avdragsutrymme. Ökningen av kompletteringsregelns maximala avdrag på grund av kopplingen till inkomstbasbeloppet ökar detta utrymme ytterligare. Under antagandet att pensionskostnaderna för samtliga berörda arbets- tagare är stora nog för maximalt avdrag även ökar avdragsutrymmet för varje arbetstagare enligt prognosen i takt med att inkomstbasbeloppet växer snabbare än prisbasbeloppet. Analogt med vad som beräknats i tabell 8.1 innebär kopplingen av reglerna till inkomst- i stället för prisbasbeloppet att det maximala avdragsutrym- met för dessa arbetstagares pensionskostnader blir större , större år större . De totala avdragsgilla pensionskostnaderna för de 1 408 perso- nerna med försäkringstryggande inom ITP 2 är med komplette- ringsregeln beräknat till 10 prisbasbelopp per person plus (den beräknade avdragsökningen), det vill säga totalt . Motsvarande siffra för de 113 personerna med tryggande i egen regi är . En ökning av dessa nästan med En schablonökning av denna summa för dem med förmånsbaserade lösningar inom BTP 2, FTP 2 och icke kollektivavtalade pensionsplaner på samma sätt som i avsnitt 8.1.1 ovan ger en total kortsiktig kostnad om cirka 7, 11 respektive för åren 2017–2019. Utredningen har föreslagit en utvidgning av avdragsrätten vid byte av tryggandeform från pensionsstiftelse till annat tryggande. har avdrag endast kunnat medges för pensionskostnader om ett belopp upp till vad som tagits som ersättning från pensions- stiftelsen. I praktiken torde detta ha inneburit att företag inte använt sig av möjligheten till byte från stiftelse- till försäkrings- tryggande i de fall tillräcklig ersättning inte kunnat tas från stiftelsen. Öppnandet för avdrag för pensionskostnader utöver vad som tagits som ersättning kan därför leda till en ökning av sådana byten av tryggandeform. I offentligfinansiellt avseende bör emellertid en sådan ökning vara av mycket liten betydelse. Det har inte framkommit några indikationer till utredningen om att det finns något stort uppdämt behov av att genomföra sådana byten. I den utsträckning trygg- andekostnaden är större med försäkringstryggande än tryggande i stiftelsen ökar företagens kostnader vid ett byte. Med andra ord är de fall då förslaget skulle kunna leda till större avdragsökningar också de fall då bytet av tryggandeform är som dyrast för före- tagen. Det torde därför inte finnas några större incitament till att byta tryggande enbart på grund av den utökade avdragsrätten. Det kan däremot finnas fall där ett byte från pensionsstiftelse- till försäkringstryggande tvingas fram. Exempelvis kan en arbets- givare vara tvungen att byta till försäkringstryggande på grund av att PRI pensionsgaranti ställer ett sådant krav. Det kan ske antingen om PRI drar in kreditförsäkringen för utfästelsen, varpå tryggande i egen regi inte längre tillåts i till exempel , eller på grund av att PRI kräver en viss inlösen för att engage- manget i företaget är för stort. Det senare har inträffat en gång , när ett stort svenskt företag tvingades till inlösen av pensionsåtaganden motsvarande . Övergången till försäkringstryggande gav en kostnad på cirka fyra mer än den pensions- reserv som var tryggad i egen regi. I just detta fall var utfästelserna dock tryggade i balansräkningen och inte i en pensionsstiftelse, varför hela kostnaden för försäkringen torde ha varit avdragsgill. Det bör noteras att denna typ av händelser är mycket ovanliga. Under normala år blir konsekvenserna av utredningens förslag om utökad avdragsrätt vid byte av tryggandeform från pensionsstiftelse således mycket små. Under enstaka år kan utvidgningen av avdrags- rätten emellertid ge större effekt om enskilda stora aktörer med stiftelsetryggande skulle tvingas till inköp av försäkringar. Det finns emellertid inte tillräckligt med data för att kunna göra några uppskattningar av vare sig den framtida förekomsten av sådana fall eller hur stora konsekvenserna kommer att bli. Utredningen nöjer sig därför med att påtala detta förhållande utan att försöka kvan- tifiera konsekvenserna ytterligare. 8.1.4De utökade möjligheterna till tryggande i egen regi i tryggandelagen Utredningen föreslår i avsnitt 5.10 att det ska bli möjligt att trygga pensionsutfästelser i egen regi för ett större antal företag än tidi- gare, och även för arbetstagare med bestämmande inflytande i företag. Konsekvenserna av dessa utökade möjligheter är svåra att precisera eftersom de bygger på förändrade beteenden hos före- tagen men de torde vara ganska små, inte minst eftersom det vid tryggande i egen regi krävs en kreditförsäkring för att få avdrag. I den utsträckning pensionsutfästelser som annars skulle tryggats genom försäkring på grund av utredningens förslag i stället tryggas i egen regi kan de avdragsgilla kostnaderna antas bli lägre. Det kan emellertid inte uteslutas att pensionsutfästelser som inte skulle tryggats, eller som skulle tryggats utan avdrag, nu kommer att omfattas av avdragsrätt. Skattekonsekvenserna av ett sådant nytt tryggande är dock oklara. Utredningen ser ingen möjlighet att i förväg vidare utreda dessa konsekvenser i detalj men bedömer att förändringarna troligen kommer att vara relativt små, inte minst i och med kravet på kredit- försäkring. 8.1.5Näringsverksamhet i utlandet som beskattas i Utredningen föreslår i avsnitt 6.8 att exempelvis företag med filialer i utlandet i vissa fall ska kunna få avdrag för pensionskostnader för utomlands anställda även när utfästelserna inte tryggas enligt trygg- andelagen. Utredningens uppfattning är att det osäkra rättsläget fört med sig att avdrag för sådana pensionskostnader i allmänhet medges , även om det inte kan uteslutas att det förekommer fall där avdrag vägras.