sou · H3B321d2 · 2015-03-02 00:00:00 — Detta torde vara en avgörande förutsättning för att tolkningsbeskeden ska påverka rättstillämpningen. Inom ramen för en befintlig myndighet kan detta åstadkommas genom att inrätta ett särskilt beslutsorgan av ungefär samma slag som det rättsliga rådet inom . Uppdraget att lämna besked i tolkningsfrågor kommer emellertid att påminna mer om det uppdrag som har. Det rör sig om en verksamhet med normerande inslag som kan få stora konsekvenser för rättstillämpningen, framför allt i arbetslös- hetskassor men även i de allmänna förvaltningsdomstolarna. skäl talar för att beslutsorganet bör utses av regeringen och ha en bred sammansättning av ledamöter från olika samhällsområden som kan bidra till hög kvalitet i verksamheten. Antalet ansökningar om tolkningsbesked kan förväntas uppgå till högst 200 , vilket ungefär motsvarar antalet inkomna ärenden till . De ärenden om förhandsbesked som kommer in till torde normalt vara mera kom- plexa och omfattande än ärenden om tolkningsbesked. Rimligen torde det dock ställas krav på kortare handläggningstider för tolk- ningsbesked än för förhandsbesked i skattefrågor. I den sistnämnda typen av ärenden uppgår handläggningstiden till i genomsnitt . Det finns därför skäl att utgå från att en myndighetsfunktion för tolkningsbesked kommer att behöva ungefär samma bemanning som . Till Skatterättsnämndens förfogande finns ett kansli som utöver kanslichefen består av nio föredragande och två assistenter.12 Anslaget till Skatterätts- nämndens verksamhet uppgår till 14,5 miljoner kronor.13 En myndighetsorganisation för tolkningsbesked skulle med andra ord kräva större resurser än motsvarande organisation för allmänna råd. Statens andel av de administrativa kostnaderna för arbetslöshetsförsäkringen skulle därmed öka, men ökningen skulle ske från en relativt låg nivå. Statens nuvarande utgifter för administrationen av arbetslöshetsförsäkringen kan beräknas till ca 65 ̶ . Huvuddelen av dessa kostnader avser utgifter för statsbidrag till Alfa-kassans administration av grund- försäkringen för dem som inte är anslutna till någon arbetslöshets- kassa.14 I administrationsutgifterna har också räknats in Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringens kostnader om fyra till –2013 avseende verksamhetsgrenen Förvaltning.15 Detta kan ställas mot arbets- 13Skatteverket (2014). 2013/14:1, utg. omr. 14 anslag 1:9 ap3. Regleringsbrev för avseende IAF. Vidare har räknats in särskilda bidrag som regeringen kan bevilja arbetslöshetskassor enligt 93 a § lagen om arbetslöshetskassor. –2014 har arbetslöshets- kassor beviljats bidrag med sammanlagt ca . Totalsumman dras dock upp av de belopp som beviljades 2007 och 2008 om totalt ca 49,2 respektive . Medianvärdet för beviljade belopp totalt ligger på ca (dnr.A2007/2625/A, A2008/1897/AE, A2009/2009/AE, A2010/1753/AE, A/2011/2850/A2 012/2018/A, A2013/2616/A, A2014/2377/A). 15IAF (2013c). löshetskassornas samlade administrativa utgifter som uppgår till ca per år.16 Kommittén förslår att nuvarande begränsning av ersättnings- perioden i 300 (450) ersättningsdagar bör kompletteras med en ramtidsbegränsning. Ramtiden, inom vilken de 300 ersättnings- dagarna ska förbrukas, bör vara , dvs. som reglerna för överhoppningsbar tid avser. Konsekvenser för offentliga finanser Syftet med regeländringen är att säkerställa att alla arbetssökande får en liknande omställningsperiod vid arbetslöshet. Under nuva- rande förhållanden är ersättningsperioden enbart begränsad i ersätt- ningsdagar, och den sökande förfogar själv över . Det innebär att ersättningsperioden blir olika lång för olika arbets- sökande beroende på hur de sökande väljer att ta ut ersättningen. Ramtiden för uttag av ersättningsdagarna bör kopplas till bestäm- melserna om överhoppningsbar tid eftersom dessa regler ger uttryck för hur länge en sökande kan vara borta från arbetsmarknaden och ändå anses ha en förankring på arbetsmarknaden. De ekonomiska konsekvenserna för de offentliga finanserna och den enskilde bedöms bli marginella. Förslaget berör endast arbetssökande som beviljats en ersättningsperiod, och av dessa sökande är det endast ett fåtal som har en ersättningsperiod som skulle beröras av den föreslagna ramtidsbegränsningen. De allra flesta förbrukar sina ersättningsdagar från beviljandedatum. Förslaget kan innebära något tydligare drivkrafter till arbete för de sökande som omfattas av begränsningen. Det är dock oklart om dessa sökande går ut i arbete eller om de i stället omfattas av garantierna inom arbetsmarknadspolitiken. 16 IAF (2012), IAF (2013d) och IAF (2014e). Förslaget kan innebära en marginell minskning av kostnaderna för arbetslöshetsförsäkringen, men om de utförsäkrade i stället får plats i ett arbetsmarknadspolitiskt program innebär det en mot- svarande ökning av kostnaderna för aktivitetsstödet. Förslagen innebär inte några kostnadsökningar för berörda myndigheter. Arbetslöshetskassorna kommer att behöva utveckla sitt ärendehanteringssystem så att ersättningsperiodens 300 ersätt- ningsdagar kompletteras med en ramtid i kalendertid. Möjligtvis kan förslaget få en marginell effekt på administrationen, eftersom riktigt långa ersättningsperioder försvinner i och med att alla ersättningsärenden får ett fast slutdatum. Det rör sig dock om få arbetssökande. Förslaget innebär inte något nytt statligt åtagande. Den s.k. 100-dagarsregeln återinförs i arbetslöshetsförsäkringen. Den innebär att en sökande i en ersättningsperiod kan begränsa sig till att söka lämpliga arbeten inom sitt yrke och i närområdet. Konsekvenser för offentliga finanser Förslaget bedöms inte få några ekonomiska konsekvenser för de offentliga finanserna eller för den enskilde. –2007 fanns regeln i arbetslöshetsförsäkringen. Varken vid införandet eller vid avskaffandet av regeln redovisades några beräkningar av de eko- nomiska konsekvenserna. Det är inte möjligt att göra några preciserade konsekvensberäkningar. Förslaget kan i vissa fall innebära en viss förlängning av ersättningstiden, men det bör vägas upp av en förbättrad matchning på arbetsmarknaden. Effekten bör dock bli obetydlig eftersom reglerna om lämpligt arbete rymmer bedömningar som liknar dem som den föreslagna regeln innebär. Ett återinförande av 100-dagarsregeln torde därmed få ringa betydelse för statens utgifter. Förslaget innebär enklare bedömningar i fråga om anvisningar och sanktioner för Arbetsförmedlingen och för arbetslöshetskassorna. Begripliga regler innebär en ökad förutsebarhet även för den enskilde. Möjligheten att begränsa sökområdet till sitt närområde kan ha en positiv inverkan på sysselsättningen i olika delar av landet. Den sökande får också ett visst rådrum i sitt arbetssökande under den inledande delen av arbetslösheten. IAF har meddelat föreskrifter om lämpligt arbete. Dessa kan behöva ses över i samband med återinförandet av 100-dagarsregeln. Detsamma gäller Arbetsförmedlingens föreskrifter om anvisningar. Nuvarande deltidsbegränsning, som innebär en begränsning i antal ersättningsdagar, ersätts av en begräsning i antal ersatta veckor. Deltidsarbetande föreslås därmed få arbetslöshetsersättning , oavsett om deltidsarbetet är av stor eller liten omfatt- ning. Enligt förslaget sätts begränsningen . Det mot- svarar 14 månader, vilket motsvarar en sammanhängande ersätt- ningsperiod under vilken den sökande tar ut full ersättning. Konsekvenser för offentliga finanser Regeländringen beräknas kosta ca vid införan- det. Förslaget innebär att sökande som arbetar deltid i mindre omfattning kan få ersättning under fler dagar än vad nuvarande regler medger. Det omvända gäller dock för sökande som arbetar deltid i stor omfattning jämsides med arbetslöshetsersättning. Den sammanvägda effekten beror på om utflödet, då begräns- ningen träder in, går till hel arbetslöshet eller till arbete. Statistiken visar att sökande som arbetar i stor utsträckning oftast övergår i arbete, och att de som arbetar i liten omfattning övergår i hel arbetslöshet. För den senare gruppen kan dock ett deltidsarbete under en än nuvarande regler medger fungera som en språngbräda till arbetsmarknaden. Förslaget har därmed olika verkan på olika grupper och beräkningen är därmed behäftad med viss osäkerhet. Konsekvenser för myndigheter och organisationer Förslaget bedöms innebära en obetydlig kostnadsökning för arbetslöshetskassorna för att ställa om system och handläggning till de nya reglerna. Konsekvenser för företagare och för jämställdheten Förslaget bedöms kunna ha positiv inverkan på småföretagares möjligheter att behålla deltidsanställda som arbetar i liten omfatt- ning och som inte kan erbjudas en anställning upp till sitt arbets- utbud. Deltidsarbete är mer vanligt förekommande bland kvinnor än bland män. Därmed bör kvinnor gynnas mer av förslaget än män. Även utrikesfödda har generellt sett en svagare förankring på arbetsmarknaden. Förslaget innebär att reglerna i arbetslöshets- försäkringen blir mer lika, oavsett ställningen på arbetsmarknaden i övrigt. 25.6Del 6 Bättre försäkringsskydd för vissa grupper 25.6.1Studerandes möjligheter till deltidssjukskrivning Studerande ska, vid särskilda skäl, ges rätt att vara sjukskrivna på deltid med en sammanlagd heltidsersättning inom studiemedel- systemet. Konsekvenser för de offentliga finanserna Förslaget innebär att något fler kommer att kunna utnyttja försäkringsskyddet i studiemedelssystemet genom att möjligheten till deltidssjukskrivning införs. är det rimligt att en del av de som är sjukskrivna på heltid i stället blir deltidssjukskrivna. Därmed kommer antalet heltidssjukskrivna att minska. Det är endast vid särskilda skäl som deltidssjukskrivning för studerande ska godkännas. Särskilda skäl kan t.ex. vara en kronisk sjukdom som förvärras i skov. inte lämnar något färdigt förslag på hur deltidssjukskrivningen skulle utformas eller en definition av hur deltidssjukskrivningen skulle avgränsas, lämnar kommittén inga närmare kostnadsberäkningar för detta förslag. Förslaget är dock mer restriktivt än det förslag som CSN tidigare presenterat.17 Enligt CSN:s bedömning skulle antalet studerande som använder försäkringsskyddet öka från 7 900 till ca 9 800, dvs. en ökning med ca 1 900 personer. CSN beräknar kostnaden för avskrivna studielån till ca per år.18 Kostnaderna för kommitténs förslag bedöms bli lägre då utformningen av förslaget är mer restriktivt beträffande tillämp- ningen av deltidssjukskrivning. Förslaget får vissa konsekvenser för såväl som CSN. Administrationskostnaderna för dessa myndigheter bedöms öka något. Då det inte lämnas någon exakt utformning av förslaget kan kostnaderna inte kvantifieras. Som kostnadsram kan dock de kostnader som CSN beräknat för det förslag som myndigheten tidigare lagt användas. CSN räknar med att administrationskost- naden ökar med för och ca för CSN. Förslaget kan även innebära konsekvenser för lärosäten och skolor. Införandet av en möjlighet till deltidssjukskrivning medför ökad flexibilitet. Det kan förväntas leda till en ökad efterfrågan på individuella studieplaner och individanpassade utbildningar. 17CSN (2012). 18Beräkningarna bygger på ett förslag om rätt till sjukpenning vid halv studieoförmåga. bedöms inte öka kostnaderna för lärosäten och skolor annat än marginellt. Detta föranleder inte någon förändring av kostnads- fördelningen mellan staten och kommunerna. 25.6.2Ökad trygghet för försäkrade som avslutar studier I den förenklade SGI-beräkningen (se kapitel 7) blir i vilken den försäkrade haft studiestöd överhopp- ningsbar. Det innebär större trygghet för studerande som inte har tagit ut studiemedel i en följd och för de studerande som inte anmäler sig på Arbetsförmedlingen efter avslutade studier. Den förenklade SGI-beräkningen ska inte tillämpas när den försäkrade studerar. Konsekvenser för offentliga finanser Förslaget beräknas medföra ökade kostnader i socialförsäkringen med ca , varav i sjuk- försäkringen och ca i föräldraförsäkringen. Det antas att förslaget innebär att ytterligare ca 500 försäkrade får ersättning från sjukförsäkringen. För föräldraförsäkringen är motsvarande antal ca 4 400. Andelen studerande med studiemedel som får avskrivning på grund av sjukdom respektive andelen studerande med studiemedel som får tilläggsbidrag utgör basen för de antaganden som beräkningarna är gjorda på. 25.6.3Förbättrade regler för företagare vid uppstartsskede Möjligheten att få arbetslöshetsersättningen baserad på tidigare anställningsinkomster förlängs i arbets- löshetsförsäkringen. Möjligheten för egenföretagare att få sjukpenninggrundande inkomst som minst motsvarar skälig avlöning för liknande arbete (jämförelseinkomst) förlängs . Konsekvenser för offentliga finanser Förslaget innebär att möjligheten att få sin ersättning baserad på tidigare förvärvsinkomster eller en jämförelseinkomst förlängs från 24 . Kostnaderna i socialförsäkringen bedöms öka med , varav i sjukförsäkringen och i föräldra- försäkringen. I arbetslöshetsförsäkringen bedöms förslaget beröra ytterst få försäkrade och har därmed endast en obetydlig effekt på utgifterna. Beräkningen bygger på att antalet nystartade företag som bedrivs av enskilda näringsidkare uppgår till ca 41 000. Vidare antas att av dessa får sjukpenning och föräldrapenning och att av dessa får sin ersättning baserad på tidigare förvärvsinkomster. I arbetslöshetsförsäkringen innebär förslaget att alla enskilda näringsidkare får generösare beräkningsregler. Det saknas dock underlag för att kunna göra en mer precis beräkning av hur detta påverkar kostnaderna i arbetslöshetsförsäkringen. Kommittén bedömer att kostnaden i arbetslöshetsförsäkringen ökar betydligt mindre än i sjukförsäkringen. Källa: Egna beräkningar. I sjukförsäkringen innebär förslaget att möjligheten för egen- företagare att få sjukpenninggrundande inkomst som minst motsvarar skälig avlöning för liknande arbete (jämförelseinkomst) förlängs . I arbetslöshetsförsäkringen blir reglerna mer generösa genom att möjligheten att få ersättning baserad på tidigare inkomst som anställd förlängs . Det innebär att reglerna blir mer generösa för alla egenföretagare. Kommitténs bedömning är att förändringar av uppstartsskedets längd är motiverad utifrån att det i många fall tar innan nystartade företag når lönsamhet. Därigenom underlättas steget från anställd till företagare. På kan detta bidra till att fler vågar starta nya företag eller driva sitt företag , vilket ökar sysselsättningen. 25.6.4Förbättrade regler under uppstartsskede för företagare som bedriver företag i aktiebolagsform Företagare som bedriver sin verksamhet i aktiebolagsform ska ha möjlighet att få ersättning från socialförsäkringen beräknad på tidigare anställningsinkomster under ett uppstartsskede . Konsekvenser för offentliga finanser Förslaget innebär att valet av verksamhetsform inte ska påverka företagares möjligheter att använda bestämmelserna om upp- byggnadsskede i socialförsäkringen. I arbetslöshetsförsäkringen görs ingen skillnad mellan företagares olika verksamhetsformer. Förslaget innebär därför ingen förändring i arbetslöshetsför- säkringen. I sjuk- och föräldraförsäkringarna uppskattas den totala kostnaden till ca , varav ca i sjukförsäkringen, ca 20 miljoner i föräldraförsäkringen. Beräkningarna baseras på antagandet att omkring 24 000 före- tagare startar företag i aktiebolagsform. av dessa antas vara sjuka eller föräldralediga . Vidare antas att det för hälften av företagarna som bedriver verk- samheten i aktiebolag skulle vara förmånligare att få sin ersättning beräknad på tidigare förvärvsinkomster. Källa: Egna beräkningar. Det är angeläget att skapa samma trygghet i välfärdssystemen för egenföretagare oavsett vilken företagsform som verksamheten bedrivs i. En ökad trygghet för företagare oavsett företagsform underlättar för fler att våga ta steget från arbetstagare till före- tagare. kan detta bidra till att fler vågar starta nya företag, vilket ökar sysselsättningen . Effekter för den enskide och offentligsektor (miljoner kr) Minskad adm FK. Oförändrat Bättre kontroll möj Kompletterande underlag från myndigheter Neutralt Oförändrat Bättre kontroll Månader med studiestöd överhoppas En långsiktigt hållbar sjukförsäkring utökat uppdrag för försäk.med.bed. Satsning på komp.utv. HsV arbets med tidiga insatser DEL III Bättre stöd för återgång i arbete eller studier Krav på samverkan i hälso-och sjukvårdslagen Krav på behandlings- och rehabiliteringsplan Ett förtydligande kring arbetsgivares skyldigheter i s-balken En förtydligad roll för FK Investeringar i långsiktig kunskapsuppbyggnad Ja FK SCB AMV mm. FK AF AMV 0,5 Deltidssjukskrivning vid särskilda skäl 2 (CSN) och 2 (FK) FK och CSN särskilda ansvar för rehab tas bort Ett beslutsstöd för arbetsskador Säkrad kunskapsförsörjning i arbetssakdeförsäkringen En mer sammanhållen arbetsskadestatistik Intern styrning och kontroll Stärkt arbete för likformighet i rättstillämpningen inom arbetslöshetsförsä Nej en på totalen Nej ågot positiv? 26.1Förslaget till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Förslaget behandlas i avsnitt 13.1. Paragrafen är ny. I första stycket föreskrivs en skyldighet för att samverka med patientens arbetsgivare, och . Skyldigheten att samverka upp- kommer i de fall samverkan är nödvändig för att patienten ska kunna återgå i arbete. En förutsättning för lands- tingets samverkansskyldighet är den enskilde patientens med- givande till att kontakter tas. Av andra stycket följer att samverkansskyldighet även gäller i de fall en sjukskrivning kan undvikas genom samver- kan. Förslaget behandlas i avsnitt 13.2. Paragrafen är ny. Bestämmelsen avser en planering av det interna arbetet inom . En behandlings- och rehabiliterings- planering ska göras i de fall en sådan planering är nödvändig för att patienten ska kunna återgå i arbete. Syftet med bestämmelsen är att säkerställa att insatser inom hälso- och sjuk- vården ges med kontinuitet genom hela vårdkedjan, för att möjliggöra en så tidig återgång i arbete som möjligt. 26.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön Ändringen i andra stycket är en följd av föreslagna ändringar i 6 §. Förslaget behandlas i avsnitt 10.1.7. Genom ändringen ersätts nuvarande karensdag med ett karens- avdrag. Karensavdraget ska motsvara av den sjuklön som belöper på summan av de anställningsförmåner som arbets- tagaren genomsnittligen beräknas få . För en arbets- tagare som fått vidkännas karensavdrag från sjuklönen vid tio tillfällen ska avdrag för ytter- ligare sjuklöneperioder inte göras. Ändringen är en följd av att karensdag ersätts av karensavdrag. Ändringen är en följd av att karensdag ersätts av karensavdrag. Ändringarna är en följd av att karensdag ersätts av karensavdrag. 26.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring Förslaget behandlas i avsnitt 20.5. I första stycket införs en begränsningsregel som innebär att ersättning endast lämnas för dagar i en ersättningsperiod som för- brukas , räknat från och med den dag för vilken ersättning enligt perioden först lämnades. Tidsbegränsningen gäller också för sökande som får en ersättningsperiod förlängd . Förslaget behandlas i avsnitt 23.3.1. Ändringen innebär att möjligheten för företagare att få arbets- löshetsersättning baserad på tidigare anställningsinkomster förlängs från 24 från det att verksamheten startade. Förslaget behandlas i avsnitt 20.6. En sökande får i en ersättningsperiod begränsa sig till att söka lämpliga arbeten inom sitt yrke och i närområdet. En sökande måste alltså inte söka lämpliga arbeten utanför yrket eller närområdet och bestämmelserna om varning och avstängning i första-tredje stycket är därmed inte tillämpliga i en sådan situation. ska en sökande vara beredd att ta lämpliga arbeten även inom andra yrken och på andra platser än inom närområdet. Skälig hänsyn kan dock tas till personliga förhållanden. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen har utfärdat föreskrifter om lämpligt arbete för den som söker arbetslöshetsersättning. Även i den situationen att har gått sedan den arbetssökande senast fick ersättning, och ersättningsperioden inte har löpt ut, har sökanden vid ny arbetslöshet rätt att begränsa sitt arbetssökande på motsvarande sätt under de första 100 ersättnings- dagarna. Detta kan gälla i situationer då den sökande har över- hoppningsbar tid . För en arbetssökande som påbörjar en ny ersättningsperiod i direkt anslutning till den föregående perioden fortsätter dock den yrkesmässiga och geografiska utvidgningen att gälla. 26.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor Förslaget behandlas i avsnitt 20.1. Paragrafen är ny. I paragrafen föreskrivs att förvaltningslagen ska tillämpas när arbetslöshetskassorna handlägger ärenden som avser myndighetsutövning mot någon enskild. Arbetslöshetskassorna handlägger ett stort antal ärenden som innefattar myndighetsutövning mot enskilda. Det är främst ärenden om rätt till ersättning enligt lagen (1997:238) om arbets- löshetsförsäkring, men även ärenden om rätt till medlemskap, medlemsavgifter och särskild uttaxering enligt lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor. Beslut i sådana ärenden kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Förslaget behandlas i avsnitt 20.2. Paragrafen är ny. I paragrafen föreskrivs att arbetslöshetskassans styrelse ska se till att kassan har en tillräcklig intern kontroll och tillräckliga riskhanteringssystem med beaktande av arten och omfattningen av kassans verksamhet. Regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om hur den interna kontrollen och riskhanteringen ska ordnas. Förslaget behandlas i avsnitt 20.3. Paragrafen är ny. I paragrafen bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om informationssäkerhet för arbetslöshetskassor. Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken (2010:110) Förslaget behandlas i avsnitt 23.3.2. Paragrafen är ny. Genom bestämmelsen införs ett SGI-skydd under ett uppbyggnadsskede för företagare som påbörjar verksamhet i aktiebolagsform. För att bestämmelsen ska vara tillämplig måste företagaren personligen utföra arbete i och ha ett väsentligt inflytande över bolaget. Detta följer av hänvisningen till 34 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Förslaget behandlas i avsnitt 23.3.1. Ändringen innebär att möjligheten för egenföretagare att få sjukpenninggrundande inkomst som minst motsvarar skälig avlöning för liknande arbete förlängs från 24 . Förslaget behandlas i avsnitt 13.7.1. Ändringen är en följd av att rubriken till 30 kap. ändras till Sam- verkan, m.m. Förslaget behandlas i avsnitt 13.7. Ändringarna innebär en anpassning till innehållet i de föreslagna allmänna bestämmelserna i 3–11 §§. Ordet ”rehabilitering” tas bort, eftersom i sig inte vidtar några rehabiliterings- åtgärder. Vidare markeras att bestämmelserna i 3–11 §§ endast avser sådana försäkrade som har rätt till ersättning vid sjukdom. Bestämmelserna är således bl.a. inte tillämpliga på försäkrade som saknar sjukpenninggrundande inkomst. Förslaget behandlas i avsnitt 13.5. Ändringen innebär att den särskilt föreskrivna skyldigheten att lämna upplysningar till tas bort. Detta är en följd av att samordningsansvar tas bort. Den försäkrades arbetsgivare har därmed att vidta de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering. Förslaget behandlas i avsnitt 13.7.1. I bestämmelsen markeras att , inom ramen för sin samverkansskyldighet, löpande ska följa upp de åtgärder som rehabiliteringsaktörerna vidtar i försäkringsärendet. Vid behov ska verka för att rehabiliteringsaktörerna, var och en inom sitt område, vidtar de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade. Förslaget behandlas i avsnitt 13.7.1 Ändringen innebär att ”se till” byts ut mot ”verka för”. Ändringen är en följd av att samordningsansvar upphör.