sou · H3B325 · 2015-03-18 00:00:00 — Den ändring som föreslås i lagen om behandling av personuppgifter om totalförsvarspliktiga polislagen (9 §) är en följd av att säkerhetsskyddslag upphör att gälla och ersätts av säkerhetsskydds- lagen (2017:xx). Hänvisningen i 9 § till säkerhetsskyddslagen måste därför justeras. Någon ändring i sak är inte avsedd. 24.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:128) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter De ändringar som föreslås i lagen om (2006:128) om säkerhets- skydd i och dess myndigheter är en följd av att säkerhetsskyddslag upphör att gälla och ersätts av säkerhetsskydds- lagen (2017:xx). Hänvisningarna i 7, 8 och 10 §§ till säkerhets- skyddslagen och till paragrafer i den lagen måste därför justeras. Vidare görs i 7 § en mindre ändring i sak till följd av den justering som har gjorts i 2 kap. 6 § säkerhetsskyddslagen i fråga om i vilken omfattning lagen ska gälla för och dess myndigheter. 24.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:258) om behandling av personuppgifter i Försvars- maktens försvarsunderrättelseverksamhet och militära säkerhetstjänst Den ändring som föreslås i lagen om behandling av personuppgifter i Försvarsmaktens försvarsunderrättelseverksamhet och militära säkerhetstjänst (1 kap. 10 §) är en följd av att säkerhets- skyddslag upphör att gälla och ersätts av säkerhetsskyddslagen (2017:xx). Hänvisningen i 1 kap. 10 § till säkerhetsskyddslagen måste därför justeras. Någon ändring i sak är inte avsedd. En övergångsbestämmelse behövs för att även personuppgifter enligt den gamla lagen ska kunna behandlas även efter ikraft- trädandet av denna ändring. 24.7Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) De ändringar som föreslås i offentlighets- och sekretesslagen (35 kap. 1, 3 och 10 §§) är i huvudsak en följd av att säkerhetsskyddslag upphör att gälla och ersätts av säkerhets- skyddslagen (2017:xx). Övervägandena finns i avsnitt 18.12. Hänvisningarna i de nämnda paragraferna till säkerhetsskyddslagen måste justeras. Därutöver görs en ändring i sak i 35 kap. 1 § 3 som handlar om sekretess för uppgift om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden för uppgifter i angelägenhet som avser registerkontroll och särskild personutredning enligt säkerhets- skyddslagen. Bestämmelsen utvidgas till att avse säkerhets- prövning. Syftet med ändringen är att ge ett motsvarande skydd för uppgifter som på annat sätt än genom registerkontroll och särskild personutredning kommer fram vid genomförande av säkerhets- prövningen. Det kan bl.a. vara fråga om uppgifter om personliga och ekonomiska förhållanden som den som kontrollen avser lämnar vid en intervju. En övergångsbestämmelse behövs för att sekretess för uppgifter som avser registerkontroll och särskild personutredning enligt den gamla säkerhetsskyddslagen ska gälla även efter ikraftträdandet av denna ändring. 24.8Förslaget till lag om ändring i polisdatalagen (2010:361) Den ändring som föreslås i polisdatalagen (5 kap. 1 §) är en följd av att säkerhetsskyddslag upphör att gälla och ersätts av säkerhetsskyddslagen (2017:xx). Hänvisningen i 5 kap. 1 § till säkerhetsskyddslagen måste därför justeras. Någon ändring i sak är inte avsedd. 24.9Förslaget till lag om ändring av lagen (2010:1767) om geografisk miljöinformation Den ändring som föreslås i av lagen om geografisk miljöinforma- tion (15 §) är en följd av att säkerhetsskyddslag upphör att gälla och ersätts av säkerhetsskyddslagen (2017:xx). Hänvisningen i 15 § till säkerhetsskyddslagen måste därför justeras. Någon ändring i sak är inte avsedd. 24.10Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet Vid tillkomsten av lagen om upphandling på försvars- och säker- hetsområdet saknades definitioner i annan lagstiftning av begreppet säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter. I förslaget till 1 kap. 4 § säkerhetsskyddslagen (2017:xx) finns en sådan nationell definition. Det är därför nödvändigt att i 2 kap. 22 § lagen om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet klargöra att definitionen av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i den paragrafen avser tillämpningen av den lagen. I första stycket är därför tillagt ”i denna lag”. Genom den nya säkerhetsskyddslagen ersätts begreppet ”rikets säkerhet” med ”säkerhet”. En motsvarande ändring föreslås även i denna bestämmelse. I andra stycket hänvisas till säkerhetsskyddslagen som innehåller regler om de åtgärder som kan tillämpas för att skydda säkerhets- skyddsklassificerade uppgifter. 24.11Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:514) om ansvar för vissa säkerhetsfrågor vid statsministerns tjänstebostäder De ändringar som föreslås i lagen om ansvar för vissa säkerhets- frågor vid statsministerns tjänstebostäder (1, 2, 4 och 5 §§) är en följd av att säkerhetsskyddslag upphör att gälla och ersätts av säkerhetsskyddslagen (2017:xx). Hänvisningen i de nämnda paragraferna till säkerhetsskyddslagen måste därför justeras. I fråga om 2, 4 och 5 §§ behöver också paragrafhänvisningarna justeras. Vidare görs en mindre ändring i sak i 2 § genom att uttrycken tillträdesbegränsning och tillträdesbegränsande åtgärder ersätts av fysisk säkerhet och åtgärder avseende fysisk säkerhet. Ändringarna är en följd av att bestämmelser om tillträdesbegränsning säkerhetsskyddslag genom 2 kap. 2 § säkerhetsskyddslagen (2017:xx) ersätts av bestämmelser om fysisk säkerhet. Som redovisats i kom- mentaren till den bestämmelsen har åtgärden ett vidare syfte än tillträdesbegränsning. En särskild utredare ska göra en översyn av säkerhetsskydds- lagstiftningen. Syftet är främst att bättre anpassa lagstiftningen till det som krävs för att skydda verksamhet som har betydelse för rikets säkerhet och till de krav det internationella samarbetet ställer. analysera vilka verksamheter som är av betydelse för rikets säkerhet eller som behöver skyddas mot terrorism och därför är i behov av säkerhetsskydd, föreslå hur reglerna om informationssäkerhet, som en del av säkerhetsskyddet, bör vara utformade, analysera vilka förändringar som kan behövas för att bättre anpassa lagstiftningen till de krav på säkerhetsskydd som ställs i det internationella samarbetet, analysera hur ett system med säkerhetsklarering kan utformas för svenska förhållanden, bedöma inom vilka verksamheter registerkontroll till skydd mot terrorism bör få ske, analysera behovet av förändringar av bestämmelserna om säkerhetsskyddad upphandling, ta ställning till om kravet på svenskt medborgarskap i säkerhets- skyddslagen bör förändras och utarbeta nödvändiga författningsförslag. Uppdraget ska redovisas . Säkerhetsskyddslagen (1996:627) trädde i kraft . I lagen finns bestämmelser om säkerhetsskydd. Med säkerhetsskydd menas dels skydd mot spioneri, sabotage och andra brott som kan hota rikets säkerhet, dels skydd i andra fall av uppgifter som omfattas av sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) och som rör rikets säkerhet och dels skydd mot terroristbrott, även om brotten inte hotar rikets säkerhet. Säkerhetsskydd ska, i behövlig omfattning, finnas vid verksamhet hos staten, kommunerna och landstingen, hos juridiska personer som staten, kommunerna eller landstingen utövar ett rättsligt bestämmande inflytande över samt hos enskilda om verksamheten är av betydelse för rikets säkerhet eller särskilt behöver skyddas mot terrorism. Säkerhetsskyddet ska förebygga att uppgifter som omfattas av sekretess och som rör rikets säkerhet obehörigen röjs, ändras eller förstörs (informationssäkerhet), att obehöriga får tillträde till platser där de kan få tillgång till sådana uppgifter eller där verksamhet som har betydelse för rikets säkerhet bedrivs (till- trädesbegränsning) samt att personer som inte är pålitliga från säkerhetssynpunkt deltar i verksamhet som har betydelse för rikets säkerhet (säkerhetsprövning). Säkerhetsskyddet ska även i övrigt förebygga terrorism. Lagen innehåller också bestämmelser om skyldighet att teckna säkerhetsskyddsavtal i vissa fall samt om utbildning, kontroll och tillsyn. För och dess myndigheter finns kompletterande bestämmelser om säkerhetsskydd i lagen (2006:128) om säkerhets- skydd i och dess myndigheter. Uppdraget att föreslå en modern lagstiftning för säkerhetsskydd Säkerhetsskyddslagstiftningen har varit i kraft . Under den tiden har förutsättningarna för säkerhetsskyddet för- ändrats på många sätt. Inte minst har utvecklingen inom informationstekniken och det internationella samarbetet medfört ett ökat fokus på säkerhetsskyddsfrågor. Även avregleringar av offentlig verksamhet har påverkat förutsättningarna för säkerhets- skyddet. Till detta kommer de förändringar som hotbilden genomgått sedan det slut och som bl.a. inneburit ett ökat fokus på civila områden samt på internationell terrorism och andra typer av grov internationell brottslighet. Säkerhetspolisen och andra berörda myndigheter har i olika sammanhang pekat på frågor som behöver ses över inom ramen för en översyn av säkerhetsskyddslagen. Behovet av en allmän översyn av säkerhetsskyddslagen togs också upp av den dåvarande regeringen i samband med vissa ändringar av säkerhetsskyddslagen , se propositionen Ändringar i säkerhetsskyddslagen m.m. (prop. 2005/06:137 s. 14). Säkerhetspolisen har även i en skrift till regeringen tagit upp behovet av relativt omfattande för- ändringar och anpassningar av säkerhetsskyddsförordningen (1996:633) (Ju2005/5877/L4). Mot denna bakgrund gjorde regeringen bedöm- ningen att det var lämpligt att inleda en allmän översyn av säkerhetsskyddslagstiftningen och det behov av säkerhetsskydd som kan finnas för olika slags verksamheter. För att få en bättre bild av de frågeställningar som bör behandlas i en sådan översyn gavs Säkerhetspolisen i uppdrag att genomföra en förstudie över de frågeställningar som myndigheten anser bör behandlas i översynen (Ju2009/5174/PO). Säkerhetspolisen redovisade uppdraget (Ju2009/8933/L4). I rapporten anger myndigheten ett antal större och mindre frågor som bör behandlas i en översyn av säkerhets- skyddslagstiftningen. Behovet av en översyn har därefter tagits upp av regeringen i propositionen Upphandling på försvars- och säkerhetsområdet (prop. 2010/11:150 del 1 s. 258). Arbetet går vidare och en särskild utredare ges i uppdrag att göra en översyn av säkerhetsskyddslagstiftningen. ska utformas på ett sådant sätt att den är enkel och tydlig att följa och tillämpa. I följande avsnitt anges ett antal områden som utredaren ska ägna särskild uppmärksamhet. Säkerhetsskyddslagen är i första hand inriktad på att skydda rikets säkerhet. I förarbetena till lagen anges att det visserligen inte finns någon legaldefinition av begreppet rikets säkerhet, men att be- greppet kan sägas avse såväl den yttre säkerheten för det nationella oberoendet som den inre säkerheten för det demokratiska stats- skicket (prop. 1995/96:129 s. 22 och 74). Skyddet för den yttre säkerheten tar framför allt sikte på total- försvaret, dvs. den verksamhet som behövs för att förbereda för krig. Ett hot mot rikets yttre säkerhet anses dock kunna förekomma även om det inte hotar totalförsvaret. Skyddet av rikets yttre säkerhet anses omfatta uppgifter och förhållanden av rent militär betydelse eller av betydelse för totalförsvaret i övrigt och andra uppgifter som har betydelse för rikets nationella oberoende (prop. s. 23). Också rikets inre säkerhet kan vara hotad utan att totalförsvaret berörs. Angrepp på det demokratiska statsskicket kan förekomma från grupperingar utan förbindelse med främmande makt. Det kan vara fråga om försök att ta över den politiska makten genom våld eller att använda våld, hot eller tvång mot statsledningen i syfte att påverka politikens utformning. Försök att systematiskt hindra medborgarna från att utnyttja sina demokratiska fri- och rättig- heter räknas också till hoten mot rikets inre säkerhet (prop. s. 23). Även om begreppet rikets säkerhet inte är reserverat för förhållanden som har betydelse för totalförsvaret har det i hög grad kommit att förknippas med framför allt militära förhållanden. har utvecklingen gått mot att andra samhälleliga verk- samheter fått en allt större betydelse från säkerhetsskydds- synpunkt, något som bl.a. lyfts fram i Säkerhetspolisens förstudie. Ett uttryck för detta är den förändring som hotbilden genomgått . SOU 2015:25 Bilaga 1 I förarbetena till säkerhetsskyddslagen konstaterades att hot- bilden mot förändrats efter det slut. Trots det gjordes bedömningen att det nya säkerhetspolitiska läget inte hade inneburit några radikala förändringar av förutsättningarna för en ny säkerhetsskyddsreglering, se betänk- ande Säkerhetsskydd (SOU 1994:149 s. 14 f.). Det nya regelverket utarbetades mot den bakgrunden. Sedan säkerhetsskyddslagen trädde i kraft har hoten mot rikets säkerhet ytterligare förändrats. Ett enskilt militärt angrepp direkt mot bedöms som osannolikt . Kriser eller incidenter, som även inbegriper militära maktmedel kan dock uppstå i vår region, och på kan militära angreppshot aldrig uteslutas, se propositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140 s. 28). Dagens säkerhetspolitiska hot, eller hot som är av sådan karaktär att de kan få säkerhetspolitiska konsekvenser, är ofta gränsöverskridande, icke-militära och utgår inte sällan från icke-statliga aktörer. Som exempel kan nämnas internationell terrorism och andra typer av grov internationell brottslighet, spridning av massförstörelsevapen samt framställning och transport av vapen, komponenter och teknologi, jfr propositionen En anpassad försvarsunderrättelseverksamhet (prop. 2006/07:63 s. 17). Säkerhetspolisen har också noterat att främmande staters under- rättelseverksamhet har breddats mot forsk- ning och utveckling inom civila områden samt mot politiska frågor och information som rör samhällsviktiga system, jfr regeringens direktiv till Utredningen om förstärkt skydd mot främmande makts underrättelseverksamhet (dir. 2010:35). Vidare betraktar Säkerhetspolisen elektroniska angrepp i olika former som ett av de allvarligaste hoten. Även den ökade internationaliseringen innebär nya förutsättningar för säkerhetsskyddet. En särskild fråga är de svårigheter som kan uppstå från säkerhetsskyddssynpunkt vid utflyttning av verksamheter till utlandet, bl.a. inom energi- försörjningen. Det är alltså angeläget att lagstiftningen är utformad på ett sådant sätt att den ger utrymme för att vidta de åtgärder som krävs för att möta de förändringar som skett när det gäller hoten mot rikets säkerhet. Lagstiftningen måste också vara utformad så att den har förutsättningar att stå sig . Det är därför viktigt att reglerna inte får ett allt för snävt tillämpningsområde. Säkerhetsskyddslagen bör även i fortsättningen kunna omfatta vissa andra nationella skyddsändamål än rikets säkerhet, bl.a. skydd mot terroristbrott som saknar koppling till rikets säkerhet. Säkerhetsskyddsåtgärder bör också kunna vidtas för att skydda samhällsviktig verksamhet vars funktionalitet är av betydelse för rikets säkerhet mot andra brottsliga angrepp, även om angreppet i det konkreta fallet inte anses kunna hota rikets säkerhet. Exempel som Säkerhetspolisen nämner i förstudien är kritisk infrastruktur såsom verksamhet för produktion eller distribution av dricksvatten och elektricitet. Säkerhetsskyddslagens koppling till rikets säkerhet innebär att säkerhetsskyddsåtgärder endast i begränsad omfattning kan vidtas för att tillgodose skyddsintressen med anknytning till andra länder eller mellanfolkliga organisationer i fall där det saknas en koppling till svenska säkerhetsintressen. Enligt förstudie och tidigare översyner, bl.a. promemorian Några frågor om säkerhetsprövning inför utlands- verksamhet, m.m. (Ds 2006:20), bör säkerhetsskyddsåtgärder i högre grad än vad som är möjligt med nuvarande regler kunna vidtas här i landet, bl.a. när det gäller svenskar eller svenska företag som ska delta i säkerhetskänslig verksamhet utomlands. Samma sak gäller för att skydda viss säkerhetskänslig information som tagits emot av svenska myndigheter och andra organ inom ramen för internationellt samarbete, t.ex. inom EU-arbetet och samarbetet med Nato. En given utgångspunkt i detta sammanhang är att lagstiftningen ska uppfylla de krav som ställs enligt de folkrättsliga åtaganden som gjort på säkerhetsskyddsområdet, vilket berörs närmare nedan. En framtida reglering av säkerhetsskydds- frågorna bör alltså tydligt göra klart att även vissa berättigade säkerhetsskyddsintressen med anknytning till andra länder eller mellanfolkliga organisationer kan vara ett ändamål för lagstift- ningen, även i fall där det saknas en koppling till svenska säkerhets- intressen. analysera vilka verksamheter som är av betydelse för rikets säkerhet eller som behöver skyddas mot terrorism och därför är i behov av säkerhetsskydd, ta ställning till vilka säkerhetsskyddsintressen med anknytning till andra länder eller mellanfolkliga organisationer som bör kunna bli föremål för säkerhetsskyddsåtgärder här i landet, i övrigt föreslå hur tillämpningsområdet för lagstiftningen bör avgränsas och utarbeta nödvändiga författningsförslag. En viktig del i säkerhetsskyddet är informationssäkerheten. Med det avses åtgärder för att förebygga att uppgifter som omfattas av sekretess och som rör rikets säkerhet obehörigen röjs, ändras eller förstörs (7 § första stycket 1 säkerhetsskyddslagen). Därutöver finns i 9 § säkerhetsskyddslagen en bestämmelse som uttryckligen anger att behovet av skydd vid automatisk informationsbehandling ska beaktas särskilt vid utformningen av informationssäkerheten. Termen informationssäkerhet infördes i samband med säkerhetsskyddslagen och ersatte den äldre termen sekretessskydd. Skälet till ändringen var att markera att utvecklingen på informa- tionsteknikens område medfört att skyddet av sekretessbelagd information fått en annan dimension än tidigare (prop. 1995/96:129 s. 27). Sedan säkerhetsskyddslagen trädde i kraft har informa- tionstekniken och användningen av den genomgått en betydande utveckling. Bland annat internet, som fick sitt egentliga genomslag , har i grunden förändrat förutsättningarna för informationssäkerhetsarbetet. Mycket stora informations- mängder, såväl öppen som hemlig, hanteras i it-system. En rad verksamheter, både hos det allmänna och inom näringslivet, är helt beroende av digitala system för bl.a. styrning, reglering och över- vakning. Även internationaliseringen har påverkat förutsätt- ningarna för informationssäkerheten. Det gäller exempelvis i sam- band med utflyttning av verksamhet till utlandet, bl.a. inom energiförsörjningen. Denna utveckling har även inneburit att hotbilden förändrats. Som tidigare nämnts anser Säkerhetspolisen att angrepp i form av elektroniska attacker på samhällsviktiga informationssystem är ett av de allvarligaste hoten mot rikets Säkerhetsskyddslagstiftningen måste vara utformad på ett sådant sätt att den ger utrymme för att vidta de åtgärder som krävs för att möta utvecklingen på it-området. Lagstiftningen bör vidare vara så utformad att den har förutsättningar att stå sig . Som beskrivits i det föregående är ett av ändamålen med säkerhetsskyddslagen att skydda uppgifter som omfattas av sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen och som rör rikets säkerhet. Det gäller bl.a. bestämmelserna om informations- säkerhet, som uteslutande är inriktade på att skydda uppgifter som omfattas av sekretess och som rör rikets säkerhet. Lagen ger därför små möjligheter att vidta åtgärder för att skydda it-systemen som sådana. har utvecklingen på it-området inneburit att vissa informationssystem för bl.a. styrning, reglering och övervakning, t.ex. inom energiförsörjningen, fått en allt större betydelse för rikets säkerhet. Det gäller oavsett om det i systemen hanteras uppgifter som omfattas av sekretess som rör rikets säkerhet. Avgränsningen av säkerhetsskyddslagens bestämmelser om informationssäkerhet till åtgärder som behövs för att skydda uppgifter som omfattas av sekretess och som rör rikets säkerhet framstår alltså inte längre som ändamålsenlig. Vid sidan av Säkerhetspolisens arbete med informationssäkerhet enligt säkerhetsskyddslagen finns flera myndigheter som är verksamma inom informationssäkerhetsområdet med stöd av andra författningar. Bland annat har Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att stödja och samordna arbetet med sam- hällets informationssäkerhet. Det är angeläget att den samlade kompetens som finns vid de myndigheter som utför uppgifter på informationssäkerhetsområdet kan utnyttjas på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. föreslå hur reglerna om informationssäkerhet, som en del av säkerhetsskyddet, bör vara utformade och med beaktande av övrig rättslig reglering på informations- säkerhetsområdet, utarbeta nödvändiga författningsförslag. Ett nytt system för säkerhetsprövning? Av 17 § säkerhetsskyddslagen följer bl.a. att en anställning ska placeras i säkerhetsklass om den anställde i viss omfattning får del av uppgifter som omfattas av sekretess och är av betydelse för rikets säkerhet. Att en anställning har placerats i säkerhetsklass har betydelse bl.a. för möjligheterna till och omfattningen av registerkontroll av den enskilde. Bestämmelserna om placering i säkerhetsklass och kopplingen till skyddet av sekretessbelagda uppgifter innebär att verksamheter där det hanteras sekretess- belagda uppgifter som har betydelse för rikets säkerhet intar en särställning i säkerhetsskyddshänseende. I det föregående har det redogjorts för att hoten mot rikets säkerhet har förändrats och dessutom kommit att rikta sig mot fler områden . Exempel som Säkerhetspolisen nämner är vissa samhällsviktiga system som endast i mindre omfattning, eller inte alls, hanterar sekretessbelagda uppgifter som har betydelse för rikets säkerhet. Kopplingen till skyddet av sekretessbelagda uppgifter har också medfört vissa oklarheter när det gäller att bedöma hur bestämmelserna om placering i säkerhetsklass ska tillämpas på privaträttsliga subjekt. I takt med de avregleringar av offentlig verksamhet som skett har frågorna fått allt större aktualitet. Säkerhetsskyddslagens bestämmelser om placering i säkerhets- klass och säkerhetsprövning innebär att omfattningen av de kontroller som görs av en person som ska delta i säkerhetskänslig verksamhet styrs av den mängd säkerhetskänsliga uppgifter som personen får del av. Exempelvis gäller för placering i säkerhetsklass 1 att personen i stor omfattning får del av uppgifter som omfattas av sekretess och är av synnerlig betydelse för rikets säkerhet (17 § 1 säkerhetsskyddslagen). Härigenom skiljer sig den svenska säkerhetsskyddsregleringen från vad som gäller för flertalet länder i vår närhet. Gemensamt för lagstiftningen i dessa länder är att regelverken är uppbyggda kring ett system med säkerhetsklarering (eng: personal security clearance). Med säkerhetsklarering avses i princip att den person som ska kontrolleras godkänns – klareras – i en viss skyddsklass, som ger honom eller henne behörighet att befatta sig med säkerhetskänsliga uppgifter upp till och med en viss skydds- Systemen med säkerhetsklarering innebär vidare att varje handling som bedöms skyddsvärd förses med en särskild markering som anger vilken skyddsnivå som gäller för handlingen. Systemet med säkerhetsklarering har sin grund i Nato- samarbetet och förekommer i flera länder och mellanfolkliga organisationer. Ett sådant system tillämpas även i EU enligt vad som föreskrivs i rådets beslut av om säkerhets- bestämmelser för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU- uppgifter (2011/292/EU). Vidare har ett multilateralt säkerhetsskyddsavtal undertecknats mellan EU:s medlemsländer, som även det utgår från systemet med säkerhetsklarering (EUT 2011/C 202/05). Avtalet har ännu inte trätt i kraft. På det nordiska området träffades 2010 ett generellt säkerhetsskyddsavtal om ömsesidigt skydd och utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade upp- gifter (traktat nr 06893) som också grundas på systemet med säkerhetsklarering.