sou · H2B391 · 2015-01-01 00:00:00 — Resultaten visar att av transpersonerna och av personerna med osäker könsidentitet har tvingats till en sexuell handling det senaste året.34 Personer som har utsatts för sexuella övergrepp tenderar att ha en svagare social förankring och en lägre självkänsla. De har också i större utsträckning fått ett negativt bemötande från familj och vänner relaterat till sin sexuella läggning eller könsidentitet. Av dem som har upplevt ett negativt bemötande från sin familj och vänner är det som har utsatts för sexuella övergrepp. Hbt-personer som har utsatts för sexuella övergrepp och våld tenderar att ha en mer problematiskt psykosocial livssituation än de som inte har varit utsatta. Transpersoner och personer med osäker könsidentitet är generellt sett mer utsatta för våld och sexuella övergrepp i jämförelse med den övriga undersökningsgruppen och har dessutom en sämre psykosocial livssituation.35 4.5Unga hbt-personers utsatthet i familjen Unga personers hälsa beror till stor del på olika faktorer som rör familjen, nätverket, vänner, skolkamrater, vuxna och samhället.36 Omgivningens reaktioner kan antas påverka psykisk och social hälsa.37 Barn och unga kan inte välja vilken familj de föds in i eller tillhör. Om föräldrar eller vårdnadshavare är de som kränker och 34Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 92–95. 35Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 95–98. 36Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 105. 37Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 236. Levnadsförhållanden för unga transpersoner hotar barnen skapar det en mycket utsatt situation. Barn och unga som utsätts för psykiskt och fysiskt våld av sina föräldrar räknas till dem som riskerar att fara mest illa i samhället. Föräldrars attityder, värderingar och beteenden i relation till sina barn är grundläggande för unga personers psykiska hälsa. Ett utanförskap på grund av homosexualitet, bisexualitet eller köns- identitet som man upplever i sin egen familj kan bekräftas och för- stärkas av ett heteronormativt samhälle. Många unga upplever att det är komplicerat att berätta för sina föräldrar, att de inte är heterosexuella eller att de har en annan könsidentitet.38 Olika former av avståndstagande från hbt-personer kan före- komma i familjemiljön. Föräldrar kan uttrycka sitt avståndstagande eller aggression då de blir medvetna om sitt barns identitet.39 Föräld- rars negativa attityder till homosexualitet, bisexualitet och uttryck som bryter mot tvåkönsnormen påverkar barn och unga. Det kan leda till att unga inte vågar berätta för föräldrarna om sin sexuella läggning eller könsidentitet, att de inte känner sig älskade, att de känner sig utanför, att de lever dubbelliv – faktorer som påverkar deras psykiska hälsa och därmed deras självkänsla samt ökar risken för utanförskap och utsatthet. Om barn och unga utsätts för psykiskt och fysiskt våld inom familjen, formar det personligheten på ett genomgripande sätt. Barn som utsätts för våld måste hitta sätt att bevara sitt förtroende för människor som inte går att lita på, trygghet i en otrygg situa- tion, kontroll i en situation som inte går att kontrollera, makt i situationer där de oftast är maktlösa. Barn kompenserar ofta på egen hand för bristen på vuxen omsorg och deras personlighet påverkas i grunden. Den som utsätts för våld i familjen kan därför börja uppfatta våldet som normalt. Barn har inte heller alltid insyn i hur andra familjer har det och kan därför inte jämföra sin familj med någon annans. Barn som faller offer för våldet kan lägga skul- den på sig själva, att våldet är deras fel och inte föräldrarnas.40 Unga som inte kan eller som inte vill berätta för sina föräldrar om sin sexuella läggning eller könsidentitet lever ett dubbelliv. De håller sina familjer utanför och lever ett liv hemma, ett annat i 38Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 106–107. 39Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 270. 40Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 105–107. Levnadsförhållanden för unga transpersoner skolan och kanske ett tredje i en annan stad, dit de åker då och då för att kunna vara sig själva.41 Problematiken kring öppen – dold identitet kan vara en viktig orsak till psykisk belastning och därmed till psykiska besvär. Innan en person kommer ut, finns alltid räds- lan för att bli avslöjad och känslan av att leva ett inautentiskt liv. Efter att ha kommit ut uppstår andra anledningar till oro och psykisk belastning.42 Erfarenheterna bland de transpersoner som har intervjuats i Är du tjej eller kille? är allt från att bli tvungen till att bryta helt med sina föräldrar, till en ganska odramatisk övergång där familjen snabbt börjar använda rätt pronomen och namn. Syskonens reaktioner är också viktiga.43 De allra flesta forskare är överens om att det psykiska väl- befinnandet hos transpersoner påverkas av i vilken utsträckning som transidentiteten respekteras och kan uttryckas i vanliga sociala relationer och om individen har stöd eller inte stöd av personer som vederbörande har nära relationer med. När en transperson har berättat om sin identitet för en närstående är det viktigt veder- börande kan uttrycka sin transidentitet, exempelvis genom klädsel. När närstående är medvetna om transidentiteten och den enskilde har funnit sätt att uttrycka den, är det viktigt att närstående kan relatera till identiteten på ett bra sätt. Ett fientligt bemötande kan påverka hälsosituationen negativt hos en transperson. Hur omgiv- ningen reagerar när transpersoner manifesterar sin transidentitet är av avgörande betydelse för välbefinnandet. Bemötandet från omgiv- ningen kan variera från negativa kommentarer och nedvärderande uttryck till acceptans, positiva kommentarer och bejakande. Den form av bemötande som transpersoner får i dessa avseenden anses avgörande för den psykosociala hälsan.44 Transpersoner har i större utsträckning än heterosexuella perso- ner upplevt negativt bemötande från familj och vänner. Störst andel med upplevelser av negativt bemötande är det i gruppen yngre transpersoner. I Hon hen han har av transpersonerna i åldern 15–upplevt mest negativa reaktioner relaterat till sin 41Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 119. 42Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 232. 43Darj och (2008), Är du kille eller tjej? 44Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 404. Levnadsförhållanden för unga transpersoner sexuella läggning eller könsidentitet.45 För dem där familjen utgör en negativ kraft får det stora konsekvenser. De som har fått negativa reaktioner från familjen har generellt en högre ohälsa och känner sig otrygga och rädda i större utsträckning. Unga hbt-personer löper också större risk att utsättas för våld i familjen.46 bedömning är att unga hbt-personer tvingas söka sin identitet på annat håll för att majoritetssamhället utesluter dem. De unga som har dålig kontakt med familj och andra som står dem nära, de som blir utsatta för hot och våld av familjen samt de som upplever ensamhet och utanförskap, har förhöjd risk för andra problem som sexuellt risktagande, exempelvis via internet. Enligt måste det i analysen av hbt-personers livsvillkor vägas in att familjens intolerans och våld bidrar till att unga får problem.47 Föräldrars kränkningar mot unga kan ske oavsett vilken kultur eller religion föräldrarna har, men kultur och religion kan också spela en stor roll i ungas utsatthet.48 Publikationen Hbt och heder är en intervjustudie om hbt-ungdomar och hedersrelaterat våld.49 Heteronormativitet och homofobi finns i familjer som inte präglas av hedersnormer, och hbt-personer som inte är utsatta för hedersrelaterat våld är i hög utsträckning utsatta för köns- och sexualitetsrelaterat våld i sina familjer. Skillnaden ligger i vilka ut- tryck homofobin och heteronormativiteten tar sig. I sådana familjer som präglas av hedersnormer kan en hög grad av våld mot unga förekomma vid rykten om att de eventuellt skulle vara hbt-personer. Familjerna uttrycker också att de är tvingade att straffa sina barn med våld eller avståndstagande för att inte hela familjen ska få dåligt rykte.50 De som växer upp i en familj med hedersnormer berättar hur individers vilja underordnas kollektivets och om hur deras familjer sätter familjehedern framför sina barns 45Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 83. 46Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 25. 47Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 111. 48Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 106. 49Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 6. 50Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 17–18. Levnadsförhållanden för unga transpersoner De berättar också om en uppväxt som präglas av en stark kontroll, särskilt av flickorna. Syftet med kontrollen är att ungdomarna inte ska göra något som kan svärta ner familjens rykte. Eftersom det finns en generell kontroll av flickors sexualitet, är flickorna ofta hårt hållna även innan familjerna känner till att de är hbt-personer. Pojkarna har ofta ett större mått av frihet och familj- ens kontroll börjar eller förstärks avsevärt om det kommer fram att de är hbt-personer. Hos familjerna bland de som har intervjuats i undersökningen Hbt och Heder finns en påtaglig homofobi och transfobi, som tar sig uttryck i uttalanden om att hbt-personer är sjuka, onormala eller bör straffas med döden. Flera berättar om hur de själva har tagit över familjens syn på hbt-personer, något som påverkat deras självbild och psykiska hälsa mycket negativt. Många har försökt dölja sin hbt-identitet för familjen eller för alltid. Detta dubbelliv är ett sätt att undkomma våldsamma bestraff- ningar, men det kan också vara ett sätt att bibehålla relationen med hela familjen eller vissa familjemedlemmar, och leva sitt eget liv. För de flesta är emellertid dubbellivet inte något som kan upprätthållas i längden. Flera av intervjupersonerna har valt att komma ut för några familjemedlemmar, medan andra har blivit upptäckta. För några har det varit möjligt att bibehålla kontakten med familjen även sedan de har fått kännedom om hbt-identiteten, ofta med villkoret att man inte ska berätta för hela släkten. För de allra flesta är det dock så, att våldet och kontrollen eskalerar i och med att familjen får reda på deras hbt-identitet.51 Intervjupersonerna i Hbt och Heder har på olika sätt utsatts för våld av sina familjer. Våldet är systematiskt. Antingen har flera i familjen eller i släkten varit förövare eller så har en persons våld accepterats eller uppmuntrats av övriga familjemedlemmar. Till skillnad från det våld unga hbt-personer generellt utsätts för inom familjen är det hedersrelaterade våldet kollektivt och på uppmunt- ran av släktingar och familjemedlemmar. Flera av de ungdomar som har intervjuats uttrycker att de tror att deras föräldrar skulle kunna döda dem och det är utifrån detta hot och denna förutsättning som de måste fortsätta planera sina liv.52 Det är vanligt med psykiskt 51Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 86–87. 52Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 177. Levnadsförhållanden för unga transpersoner våld som kontroll, verbal misshandel, avståndstagande och utfrys- ning. Det förekommer också att föräldrarna har försökt omvända personer till heterosexualitet genom att ta dem (eller hota med att ta med dem) till läkare, psykologer eller religiösa ledare. Det finns också exempel på fysisk misshandel. Det är även vanligt med hot om fysiskt våld och i vissa fall dödshot.53 Unga hbt-personer som är utsatta för hedersrelaterat våld är extra sårbara, eftersom våldet som familjen utövar mot dem ofta normaliseras av professionella och eftersom de helt saknar stöd från sina familjer om de utsätts för hatbrott eller trakasseras i exempelvis skolan. Bristen på stöd från både familj och profession- ella gör något med ungdomarnas självkänsla. Många av dem som har intervjuats i Hbt och Heder uppger att de har haft en tendens att ta över åsikten från familjen att de är äckliga eller onormala.54 Våldet är ofta kollektivt utfört eller kollektivt sanktionerat. Det kan innebära att det utförs av flera personer eller att det är en ensam förövare men att övriga familjemedlemmar understödjer det som händer. Våldet legitimeras med hänvisning till familjens rykte och heder och används religiösa argument för att rättfärdiga våldet. Religionens betydelse är dock tvetydig: ibland sker förtrycket utifrån en religiös övertygelse om att en hbt-identitet är synd, andra gånger framstår det snarare som att förövarna legiti- merar våldet med religiösa argument utan att själv nödvändigtvis vara troende.55 Det är vanligt att unga hbt-personer generellt håller sin sexuali- tet eller könsidentitet hemlig för familjen , av rädsla för vad som skulle hända om man kom ut för föräldrarna och släkting- arna. Men idén om att man kommer att komma ut och leva öppet med sin sexualitet eller könsidentitet finns hos de allra flesta. Det gäller inte för de ungdomar som har intervjuats i Hbt och Heder. För dem är det snarare regel att man inte kan föreställa sig ett liv där man kan leva öppet i relation till sin familj. Idealet att till varje pris komma ut som finns i den svenska hbt-rörelsen är här inte alls självklart. Det kan handla om att man inte vill bryta kon- takten med sin familj, eftersom förlusten av dem är ett alltför högt 53Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 126. 54Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 174. 55Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 126. Levnadsförhållanden för unga transpersoner pris att betala. Det kan även vara att man fruktar för sitt liv eller för att bli utsatt för grovt våld och trakasserier. Därför tänker sig många att ett dubbelliv är en realistisk kompromisslösning. Dubbelliv handlar inte bara om vem man är tillsammans med utan även om vilka ämnen man studerar på , vilka kläder man bär, hur man pratar, vilket yrke man väljer och så vidare. Dubbellivet omfattar med andra ord många aspekter av ungdomars liv och fram- tidsutsikter.56 4.6Förtroende för olika samhällsinstitutioner I Hon hen han beskrivs hur unga människors förtroende för olika samhällsinstitutioner ger en indikation på om de anser sig ha blivit bemötta på ett fördomsfritt och icke diskriminerande sätt. Unga i gruppen homo- och bisexuella har mindre förtroende för arbets- förmedling, försäkringskassa, socialtjänst och polis än unga hetero- sexuella. Dock skiljer sig inte andelarna med lågt förtroende för sjukvården bland homo- och bisexuella från andelarna i gruppen heterosexuella. När det gäller transpersoner är det allt vanligare att denna grupp, i jämförelse med homo- och bisexuella, har lågt för- troende för och sjukvården.57 Homo- och bisexuella i åldern 16–uppvisar ett statistiskt säkerställt lägre förtroende för än heterosexuella i samma ålder. Så många som varannan homo- eller bisexuell person uppger, att de känner lågt förtroende för . Även kvin- nor som är osäkra på sin sexuella läggning uppvisar ett statistiskt signifikant lägre förtroende för än heterosexuella. Vad denna skillnad har för effekt och påverkan på varje individs levnads- och hälsosituation är beroende av i vilken utsträckning personen i fråga kommer i kontakt med . De personer som av någon anledning kommer i kontakt med be- finner sig ofta i en situation, där de behöver hjälp på ett eller annat sätt, och att då inte bemötas på ett bra sätt och respekteras för den man är kan ha en negativ inverkan på en individs hälsa och väl- befinnande. Det kan få allvarliga konsekvenser för personens hälso- och livssituation om vederbörande inte vågar eller vill söka stöd 56Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 176–177. 57Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 46–47. Levnadsförhållanden för unga transpersoner från eller andra samhällsinstitutioner fast man skulle behöva det och har rätt till det.58 Undersökningar visar att unga hbt-personer har mycket låga förväntningar på vården. Många har erfarenheter av att bli ifråga- satta och kränkta på grund av sin sexuella läggning eller köns- identitet. Frånvaron av kränkningar i vården kan i vissa fall anses vara det som är ett bra bemötande. För att hbt-personer ska få ett bra bemötande krävs det, att personalen har hbt-kompetens och inte utgår från heteronormen eller tvåkönsnormen samt har ett respektfullt och inte moraliserande bemötande. Ett dåligt bemötande från vården kan i värsta fall leda till att personer undviker att söka vård.59 4.7Brister i stöd och hjälp Unga hbt-personer söker i vissa fall hjälp från skolan, vården eller . Undersökningen Hbt och Heder visar att många av de intervjuade personerna har sökt upp skolkuratorer, lärare och socialtjänst när de har haft problem. Det finns enskilda exempel på att lärare eller någon annan vuxen i intervjupersonernas närhet lagt märke till att de inte mår bra och har försökt göra något åt situa- tionen, men dessa historier hör till undantaget. Anmärkningsvärt är också att andra vuxna i de intervjuades närhet såsom släktingar och vänner inte har reagerat på den våldsamma situationen. Några av de intervjuade har fått bra stöd och hjälp med att hantera situationen men för majoriteten har kontakterna med yrkesverk- samma inte resulterat i att situationen har förbättrats. I flera fall har kontakten till och med förvärrat situationen eller inneburit ytter- ligare kränkningar av individen.60 Personal i skola, ungdomsmottagning och socialtjänst har ofta dålig kunskap om hbt-ungdomars situation och ser sällan allvaret i ungdomarnas berättelser. Konsekvenserna av detta är att våldet har kunnat fortsätta och de yrkesverksamma har bidragit till att norma- lisera våldsutsattheten, då de genom uteblivna åtgärder signalerat att det som de intervjuade utsätts för inte är så farligt. För flera av de intervjuade i Hbt och Heder har situationen med familjen 58Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 49–50. 59Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 96–97. 60Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 134. Levnadsförhållanden för unga transpersoner blivit mycket hotfull. Efter att ha blivit utsatta för exempelvis om- vändelseförsök, kidnappning, hot om tvångsgifte eller misshandel har flera av de intervjuade flytt. har socialsekreterare och skolpersonal brutit mot gällande lagar och riktlinjer. Andra gånger har de följt lagar och riktlinjer, men fortfarande inte kunnat tillfredsställa de utsattas skyddsbehov. Det är t.ex. väldigt svårt att få hjälp av om man inte befinner sig i sin hemkom- mun, vilket de som flytt sällan gör.61 Ett återkommande problem är att de intervjupersoner som har flytt undan sin familj har fått infor- mation från på orten där de befinner att det är deras hemkommun som är ansvarig för att hjälpa dem. De har fått höra att det bästa sättet att få hjälp är att åka tillbaka till sin hemkom- mun, något som kan innebära en stor säkerhetsrisk.62 Undersökningen Hbt- och Heder visar vidare hur våldet normaliseras, både av intervjupersonerna själva, av övriga familje- medlemmar och i vissa fall även av yrkesverksamma. får unga inte det stöd och den hjälp de behöver då de faktiskt har sökt hjälp.63 Professionella uppmanar sällan den enskilde att bryta mot familjens hedersnormer och fritt leva ut sin sexualitet eller könsidentitet. Snarare är det många yrkesverksamma som bromsar dem i deras vilja att leva sitt eget liv, på grund av sin egen homofobi eller transfobi. Det är något som unga heterosexuella flickor i familjer med hedersnormer sällan blir föremål för. Snarare får de stöd i sina val att skaffa pojkvän och på andra sätt bryta mot familjens värderingar.64 De kartläggningar som finns avseende tillkortakommanden i visar att dessa ofta beror på bristande observans och kunskap hos personal. Verksamheterna tycks till stor del präglas av ett heteronormativt tänkande, vilket kan leda till att hbt-personer inte känner sig bekväma i mötet med social- tjänsten och att de får utstå kränkande behandling eller diskrimine- ring.65 61Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 167. 62Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 155–156. 63Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 126–127. 64Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 174. 65Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 47. 5Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering Den målgrupp som står i fokus för utredningens arbete är unga transpersoner. I kap. 4 beskrivs levnadsförhållandena för gruppen och det kan konstateras att gruppen i många olika avseenden är utsatta. Det är emellertid inte bara de unga som är utsatta. Hela gruppen transpersoner, oavsett ålder, är en grupp som är utsatta för fördomar och andra människors okunskap, vilket kan föranleda trakasserier och annat missgynnande. Frågor om skydd för mänsk- liga rättigheter och skydd mot diskriminering aktualiseras därför för gruppen i sin helhet. Situationen för unga transpersoner aktualiserar i sin tur frågor om barn och ungas rättigheter och skydd mot diskri- minering. Inom ramen för detta kapitel kommer frågor om mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering för transpersoner, och särskilt unga transpersoner, att undersökas med hjälp av inter- nationella konventioner och dokument. Vår ambition är att de över- väganden och förslag som vi lämnar ska vara i överrensstämmelse med de internationella konventioner och dokument som rör barns och transpersoners situation. Det handlar annorlunda uttryckt om att låta mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering utgöra basen för de förslag som vi lämnar. Avslutningsvis i kapitlet presen- teras ett antal utgångspunkter som är vägledande för utredningens arbete. Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering Barn omfattas, precis som vuxna, av mänskliga rättigheter som finns formulerade i FN:s konventioner om mänskliga rättigheter och . Ytterligare rättigheter har formulerats i FN:s konvention om barnets rättigheter, även kallad barnkonven- tionen.1 antogs 1989 av och ratificerades av 1990. I konventionen avses med barn varje människa under , om inte barnet blir myndigt tidigare enligt den lag som gäller för barnet. är en inter- nationellt folkrättsligt bindande överenskommelse, som ger alla barn särskilda rättigheter. Konventionen har en särställning i förverkligandet av barns rättigheter och utgår från de principer som har fastställts i FN:s stadga och den allmänna för- klaringen om de mänskliga rättigheterna. Konventionen innehåller medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättig- heter. De olika rättigheterna anses lika viktiga och ska ses som en helhet.2 uttrycker ett förhållningssätt till barn som sätter barnet i fokus vid beslut och åtgärder som kan beröra ett enskilt barn eller barn i grupp. Detta barnperspektiv innebär att, inför ett beslut eller en åtgärd, ansvarig beslutsfattare ska överväga om det berör barnet eller barnen och i så fall på vilket sätt. Att anamma ett barnperspektiv handlar både om attityder, kunskap och arbetssätt. Det speglar synen på barn som fullvärdiga medborgare och kompetenta individer som ska bemötas med respekt i alla sammanhang. Om åtgärden eller beslutet bedöms få konsekvenser för barnet eller barnen ska hänsyn tas till de mänskliga rättig- heterna som barn har enligt bland annat . Att på så sätt säkerställa barnets rättigheter i åtgärder eller vid beslut som rör barn innebär att ha ett barnrättsperspektiv.3 Ett grundläggande budskap i är att barn ska betraktas som självständiga individer med egna rättigheter, vilket i den rättsliga doktrinen beskrivs som ett uttryck för ett kompetens- inriktat synsätt. Detta synsätt kan sägas ha grundlagt ett nytt barn- perspektiv där barn betraktas som subjekt i stället för som tidigare, 1Leviner (2011), Rättsliga dilemman i barnskyddsarbete, s. 83. 2009/10:232, s. 8. 2009/10:232, s. 11. Mänskliga rättigheter och skydd mot diskriminering osjälvständiga objekt sammankopplade med föräldrarna.