sou · H3B355 · 2015-06-09 00:00:00 — Figur 2.4 i kapitel 2 Personer 16–utsatta för sexualbrott efter ålder och kön 2013 Figur 2.5 i kapitel 2 Andel av befolkningen som uppgav att de blev utsatta för fysiskt våld i form av misshandel och sexualbrott, eller/och hot, trakasserier och verbala kränkningar i en för kön och ålder. Personer 16–utsatta för misshandel efter plats –2013: Totalt (1 253 000 skattade händelser) 1 /sv_/Hitta-statistik/Temaomraden/Jamstalldhet/Indikatorer/Mans-vald-mot- kvinnor-ska-upphora/ Personer 16–utsatta för misshandel efter plats –2013: Bostad (214 000 skattade händelser) Personer 16–utsatta för misshandel efter plats –2013: Arbete/Skola (304 000 skattade händelser) Personer 16–utsatta för misshandel efter plats –2013: Allmän plats (622 000 skattade händelser) Personer 16–utsatta för hot efter relation till förövaren 2013 Personer som känner oro för att utsättas för överfall eller misshandel efter ålder Personer som känner sig otrygga vid ute- vistelse sen kväll efter ålder 2013 Figur 2.3 i kapitel 2 Anmäld misshandel av personer i åldern Inomhus, i nära Inomhus, ej i nära Källa: Anmälda brott, (Brå). I figur 2.3 framgår antal anmälda fall av misshandel, uppdelat på kön, relation mellan offer och förövare samt plats för brottet. Figur 2.4 i kapitel 2 Personer 16–utsatta för sexualbrott efter ålder och kön 2013 Källa: Nationella trygghetsundersökningen (NTU), Brå. Figur 2.4 visar personer 16–som i NTU angivit att de utsatts för sexuellt ofredade, tvång eller angrepp under föregående år. Med sexualbrott avses alla former av sexualbrott mot personer . Figur 2.5 i kapitel 2 Andel av befolkningen som uppgav att de blev utsatta för fysiskt våld i form av misshandel och sexualbrott, eller/och hot, trakasserier och verbala kränkningar i en nära relation . Särredovisning för kön och ålder Källa: Nationella trygghetsundersökningen, Brå. Bilaga 5 SOU 2015:55 Personer 16–utsatta för misshandel efter plats –2013 Kvinna förövare, man offer Man förövare, man offer Kvinna förövare, kvinna offer Man förövare, kvinna offer Totalt antal skattade händelser Källa: Nationella trygghetsundersökningen (NTU), Brå. Här nedan följer siffrorna ovan presenterade i form av cirkeldiagram. Figur 1 Personer 16–utsatta för misshandel efter plats –2013: Totalt (1 253 000 skattade händelser) Man förövare, kvinna offer Källa: Nationella trygghetsundersökningen (NTU), Brå. Figur 2 Personer 16–utsatta för misshandel efter plats –2013: Bostad (214 000 skattade händelser) Kvinna förövare, man offer Man förövare, man offer kvinna offer Kvinna förövare, kvinna offer Källa: Nationella trygghetsundersökningen (NTU), Brå. Figur 3 Personer 16–utsatta för misshandel efter plats –2013: Arbete/Skola (304 000 skattade händelser) Kvinna förövare, man offer Man förövare, kvinna offer Man förövare, man offer Kvinna förövare, kvinna offer Källa: Nationella trygghetsundersökningen (NTU), Brå. Figur 4 Personer 16–utsatta för misshandel efter plats –2013: Allmän plats (622 000 skattade händelser) Kvinna förövare, kvinna offer Man förövare, man offer Källa: Nationella trygghetsundersökningen (NTU), Brå. Personer 16–utsatta för hot efter relation till förövaren 2013 Figur 5 Personer 16–utsatta för hot efter relation till förövaren 2013 Källa: Nationella trygghetsundersökningen (NTU), Brå. Personer som känner oro för att utsättas för överfall eller misshandel efter ålder 2013 Figur 6 Personer som känner oro för att utsättas för överfall eller misshandel efter ålder 2013 Källa: Nationella trygghetsundersökningen (NTU), Brå. Personer som känner sig otrygga vid utevistelse sen kväll efter ålder 2013 Figur 7 Personer som känner sig otrygga vid utevistelse sen kväll efter ålder 2013 Källa: Nationella trygghetsundersökningen (NTU), Brå. En belysning av de socioekonomiska effekterna av mäns våld mot kvinnor i nära relationer , nationalekonom, . 3.2Margaretha får kortvariga synliga skador men drabbas av långvariga effekter ............................................................ Det fortsatta livet .................................................. 3.3 Kostnader för .................................................... 3.3.1En misshandel som enbart leder till kortvariga Den mer omfattande misshandelns kostnader .... Misshandeln ur förövarens perspektiv................................. Gripande och utredning ....................................................... Åtal, huvudförhandling och dom......................................... Påföljd och fängelse .............................................................. Tiden efter detta.................................................................... Kostnader för som är förövare ............................... Långsiktiga effekter – två olika scenarion............ Misshandeln ur barnens perspektiv...................................... 5.2Dottern – svårigheter i skolan och därefter i Perioder av sjukskrivning eller arbetslöshet ........ Sonen – en besvärlig uppväxt.................................. Slutfaser och reflektioner framåt......................................... Att stämma i bäcken............................................................. Ett kommunalt perspektiv på detta..................................... Några viktiga tankar detta väcker........................................ Bilaga: Kalkylmodellen................................................................... Jag har fått i uppdrag av utredningen som ska föreslå en nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor (U 2014:03, dir. 2014:25) att göra socioekonomiska beräkningar som kan illustrera kostnaderna för mäns våld mot kvinnor i nära relationer. Det som skildras i denna rapport är ett fiktivt men realistisk fall som visar hur mäns våld mot kvinnor kan se ut i nära relationer och vilka socioekonomiska effekter som kan uppstå kring offren – både kvinnan och barnen – och förövaren i en familj. Den kunskap om effekterna och deras ekonomiska konsekvenser som återfinns i denna rapport kommer från ett flertal studier jag och mina kollegor genomfört kring våld, kriminalitet och missbruk. Beräkningarna utgår också från en nationalvetenskap- lig praxis som genomförts på vitt skilda fält och som kan studeras närmare i verk såsom Samhällsekonomisk analys av och (2008). Även om jag här avgränsar mig enbart till en enskild dramatisk händelse, kan analysen breddas till att både omfatta effekter liksom förlopp över . Den kalkylmodell som här används har utvecklats av mig och nationalekonomen . Den består av en databas med prislista och en Excellbaserad räknesnurra. Den följer sedvanlig praxis för samhällsekonomiska kalkyler med två modifikationer. För det första fördelar jag effektpanoramat på olika samhällsaktörer och för det andra redovisar jag även finan- siella effekter. Arbetet med modellen består av tre steg; identifiera, kvantifiera och värdera effekter – i det här fallet av mäns våld mot kvinnor i nära relationer. Modellen jag använder redovisas som bilaga i slutet av rapporten ur brottsoffrets perspektiv. och lever tillsammans som gifta . är och ingenjör med vägbyggnad som spe- cialitet. är högstadielärare och . De har två barn: och . Äktenskapet är som de flesta äktenskap. Med en grundläggande skillnad. är mycket svartsjuk, kontrollerande och aggressiv – verbalt och fysiskt. Vid ett antal tillfällen innan den händelse som jag här analyserar inträffar har han misshandlat , mycket allvarligt så att hon under olika förevändningar behövt söka sjukvård och bli sjukskriven. Våldet har efter hand accelererat. Det jag här ska beskriva är en mer dramatisk händelse – kulmen av förtryck – då misshandlar så allvarligt att hon efter ett stort antal sparkar och slag mot kropp och huvud medvetslös faller omkull på köksgolvet. Händelsen har uppmärk- sammats av grannar som tillkallat polis och ambulans. Förloppet utgör kulmen på en sekvens av händelser som illustre- ras i figur 1 nedan och som jag i denna rapport kommer att beskriva ur fyra olika perspektiv: I samtliga fall kommer jag att lägga fokus på de socioekonomiska konsekvenserna av dessa händelser •Huvudhändelsen ur offrets () perspektiv •De tidigare våldshändelserna ur offrets () perspektiv •Huvudhändelsen ur förövarens () perspektiv •Huvudhändelsen ur barnens perspektiv Figur 1 De direkta effekterna av ett våldspanorama DE DIREKTA EFFEKTERNA AV Då ambulansen anländer till lägenheten ligger blodig och medvetslös i köket. Hon har fått slag och sparkar såväl mot huvudet som mot kroppen. Det blöder ymnigt. Polisen är på plats. Ambulans- personalen tar sig an , kontrollerar andning, puls och medvetandegrad. Polisen omhändertar och griper . Social- tjänsten tillkallas för att ta hand om barnen. Det är i detta läge oklart exakt hur allvarligt skadad är. Är det livshotande, är det invalidiserande eller är det mindre all- varligt? Oavsett svaret på denna fråga inträffar nu en rad händelser. Lite förenklat kan dessa händelser i stort skildras med hjälp av figur 2. Den inleds med en akut fas – ambulans och akutmottagning. Därefter kommer en kortare eller längre slutenvårdsfas, med eller utan kirurgiska insatser. Detta följs av en rehabiliteringsfas i sluten- eller öppenvårdsform som därefter, vid behov, övergår i någon form av omvårdnadsfas. Figur 2 Händelseförloppet vid den allvarligaste våldshändelsen Under detta förlopp uppstår vid sidan av de fysiska skadorna ett antal psykiska och sociala konsekvenser. Den våldsutövande maken kommer att ställas inför rätta och barnen påverkas både på kort och på lång sikt. Men låt oss nu fokusera på effekterna för offret – . Hon kommer att bli till föremål för en mängd olika insatser inom sjukvården vilket illustreras i figuren ovan. Men det kommer också att uppstå kortare eller då hon måste få sin försörjning ordnad eftersom hon inte kan arbeta. Slut- ligen uppstår på större eller mindre omvårdnadsbehov av olika slag, allt beroende på skadans art. Låt oss nu se på förloppet mer i detalj. 3.2Margaretha får kortvariga synliga skador men drabbas av långvariga effekter blir medvetslös och det ser inledningsvis ut som att hennes skador är relativt begränsade. Det visar sig dock att hon har fått en hjärnskada som länge, förmodligen livslångt, påverkar hennes liv. Hon har fått vad man kallar kognitiva funktionsnedsättningar och posttraumatiskt stressyndrom, PTSD. En misshandel som leder till död eller invalidiserande skador som är synliga och extremt dramatiska får ofta uppmärksamhet i media. Det är dock viktigt att komma ihåg att av hela gruppen av personer som drabbas av hjärnskador utgör lätta skador den övervägande delen. I gruppen lätta hjärnskador är det en mindre del som får be- stående problem, ofta uttryckta som kognitiva funktionsnedsätt- ningar. Per 100 000 invånare i får 300 personer en diagnosticerad traumatisk hjärnskada. Av dessa får lätta hjärnskador och orsaken kan variera stort. Många sådana skador dokumenteras eller diagnosticeras inte, varför mörkertalet kan vara stort. Eftersom det för den oinsatte kan vara svårt att förstå innebörden av en kognitiv funktionsnedsättning och eftersom detta berör en stor och ofta osynlig grupp gör jag här en utvikning för att beskriva detta. Begreppet kognition beskrivs av på följande sätt: Kognition handlar om de processer som sker i hjärnan då vi tar emot, bearbetar och förmedlar information. Många personer har kognitiva nedsättningar vilket ofta leder till stora problem i vardagen. Det kan vara svårigheter med uppmärksamhet, att planera, bristande tidsuppfattning eller problem med minnet. Den kognitiva förmågan kan påverkas bl.a. av utvecklingsstörning, förvärvade hjärnskador, neuropsykiatriska tillstånd, demenssjukdomar, whiplashskador och psykiska funktionsnedsättningar. Då man till följd av yttre våld drabbas av kognitiva funktionsned- sättningar kan detta yttra sig genom olika symptom, känslor och beteenden: Huvudvärk, förvirring, ljus- och eller ljudkänslighet, tinnitus, suddigt seende eller dubbelseende, rastlöshet, insomningssvårigheter, sänkt tempo i tankeverksamhet, koncentrations och minnesproblem, nedsatt kommuni- kationsförmåga, trötthet, irritabilitet, ångest och depression. Detta gör att vardagen inte alltid kommer att fungera som tidigare och den som drabbas av detta kan ha svårt att känna igen sig själv. Omgivningen förstår inte alltid riktigt vad som hänt och hur det är relaterat till den ursprungliga våldshändelsen. Sammantaget kan var- dagen för denna typ av våldsoffer te sig på följande sätt: Man kan ha funktionshinder när det gäller att ta initiativ, planera, orga- nisera och skapa struktur i vardagen, motivera sig själv. Sådant som vanligtvis kräver ytterst liten tankekraft, ett rutinmässigt mönster, kan bli ett stort hinder i vardagen. I mötet med omgivningen kan det tolkas som man inte vill, fast det egentligen handlar om att man inte kan. Vid kognitiva störningar av kroppsuppfattningen kan man ha stressöver- känslighet, att man har mycket lätt att bli stressad, man kan ständigt gå på högvarv eller det kan ta att varva ned till normalläge, vilket förbrukar mycket energi som kan vara en bidragande orsak till att man ofta känner sig trött och sällan utvilad. Sömnrytmstörningar kan också vara vanliga, den inre klockan som reglerar sömnen har blivit störd och man somnar inte när man vanligtvis ska göra det vilket gör att det kan vara besvärligt att komma upp . Ofta har personer med kognitiva minnesstörningar svårigheter med när- minnet men även att ta fram lagrade minnen, problem att koncentrera uppmärksamheten på väsentliga saker samt nedsatt förmåga att bearbeta information. Detta leder till att man har svårt att lära sig nya saker, det tar tid bland annat på grund av brister i koncentrationsförmågan och svårig- heter att fokusera uppmärksamheten. Tankestörningar i inlevelseförmågan innebär att man inte förstår att andra tänker andra saker än man själv och att man inte kan förstå att andra har känslor. Det handlar om en oförmåga att se saker från en annans män- niskas perspektiv vilket gör att för omgivningen ses dessa personer som ego- centriska och med brister i den sociala kompetensen. Jag pratar alltså om en tämligen omfattande problematik där man inte alltid ser kopplingen mellan ursprungshändelsen och det beteende en person uppvisar. Denne har drabbats av ett osynligt funktions- hinder med för resten av livet funktionsnedsättande konsekvenser. blir medvetslös av de slag och sparkar hon fått. Hon transporteras av ambulans till sjukhusets akutmottagning. Hon under- söks av läkare som röntgar hjärnan med datortomografi. Hon vak- nar upp ur sin medvetslöshet men får ligga kvar ett eller under övervakning och för observation. Hon är orolig och frågar efter sina barn. Man konstaterar kontusionsblödningar i hjärnvävnaden men inget krav på neurokirurgisk åtgärd. fysiska synliga neurologiska skador ser man inget rehabiliterings- behov. Man liknar detta vid en svår hjärnskakning. får hon åka hem. Hennes föräldrar och väninnan som varit hos henne skjutsar hem henne. Hon är trött, chockad och allmänt mörbultad. Hon mår illa och kräks då och då. Mentalt befinner hon sig i ett sorts förvirrat chocktillstånd. är hon lättad. Hon tycker att hon trots allt kommit lindrigt undan och inser att hon kunnat råka betydligt värre ut. Hän- delsen blir för henne ett sorts uppvaknande då hon förstår att hennes liv är i fara om hon stannar i relationen med . Det hon, eller andra, inte tänker på är att dessa – just nu osyn- liga – hjärnskador och PTSD kan ge bestående effekter. Därutöver har hon drabbats av minimala blödningar i nervvävnaden som inte visualiseras så lätt på röntgen men kan ge upphov till kognitiva effekter. blir sjukskriven efter detta. Hon vistas hemma, går inte så ofta ut. Ständigt orolig för att ska dyka upp. Ständigt oroad för hur barnen ska ta det hela. Hon börjar också på allvar fundera över hur tiden efter skilsmässan ska bli ekonomiskt och praktiskt. Hon är nedstämd men ber inte om hjälp eller stöd. Hon kallas till återbesök på vårdcentralen där man inte hittar något anmärkningsvärt. fortsätter att vara sjukskriven. Hennes allmäntillstånd gör att hon vare sig orkar arbeta eller ha sociala kontakter. Hon börjar dra sig undan. I sin oro låter hon en del av irritationen gå ut över barnen vilket i efterhand skapar skuld- känslor hos henne. I stort är hon tacksam att hon kommit ganska lindrigt undan och inte blev värre misshandlad. Hon får erbjudan- den om att komma till kommunens stödcentrum för brottsoffer och ges kontaktuppgifter till brottsofferjouren. Hon utnyttjar inte dessa erbjudanden. Inte heller besöker hon kommunens kvinnojour. Hon kallas till polisen som förhör henne i egen- skap av målsägare. Detta blir för henne en obehaglig upplevelse där hon på nytt tvingas erinra sig vad som hänt. Först under rätte- gången erhåller hon ett målsägarbiträde. kommer hon tillbaka till sitt jobb som lärare. Dock är det inte riktigt som vanligt. är nedstämd och inte den gamla vanliga man brukar möta. Hon fungerar sämre än vanligt och hon blir lätt trött. Inte minst på grund av ljudnivån i klassrummet. Hon har koncentrationssvårigheter och har problem att behålla fokus längre stunder. Särskilt svårt för henne blir att planera sina lektioner. Hennes kompisar – både på jobbet och fritiden – är förstående och deltagande. Allteftersom tiden går börjar man dock tröttna på ”den nya ”. Detta blir början på en process där allt mer drar sig undan till en mer eller mindre självvald isolering. Detta späds på av att hon till följd av skilsmässan tvingas byta ner sig till en mindre och mer trångbodd bostad. Hon och barnen går varandra allt mer på nerverna. Det märkliga är att ingen, inte ens , kopplar detta till den misshandel hon råkat ut för. Allt som skett blir början till en utförsbacke i livet för . Hennes arbetsförmåga blir allt sämre och hon får en hel del sam- arbetssvårigheter på jobbet – med kollegor, eleverna och elevernas föräldrar. Det blir särskilt besvärligt för henne att hantera kon- flikter. blir stresskänslig och har svårt att hantera omställ- ningar och nya situationer. Hennes närminne sviktar och hennes inlärningsförmåga har försämrats. Hon tenderar att hantera detta genom att bli passiv och tar nästan inga initiativ, vare sig i jobbet eller socialt. Hon blir lätt uttröttad och har mycket mindre uthållig- het än förr, både fysiskt och mentalt. Hon känner inte igen sig själv. Det gör inte heller hennes för- äldrar, barn eller vänner. Detta leder utåt till att hennes ensamhet och isolering tilltar. Inåt leder detta till att självförtroende och själv- känsla sviktar. Hennes självbild håller inte längre. Hon känner sig kränkt och osäker på vem hon egentligen är. Man kan nästan tala om en existentiell kris. Detta leder nu till psykiska följdeffekter. Hon blir orolig och rädd. Hon vill inte och vågar inte gå ut som . Särskilt inte kring och . drabbas av ångest och till slut depression. efter den allvarliga våldshändelsen besöker hon vårdcentral och därefter öppenvårdspsykiatrin där hon får medicin mot depressionen och kurativa samtal som stöd. går hon i samtalsterapi. Även om hon tycker att detta inte hjälper särskilt mycket. Det mesta av detta har sina orsaker i den kognitiva funktionsned- sättning som är en följd av den – i varje fall inledningsvis osynliga – hjärnskada hon drabbats av. Ingen ser dock kopplingen mellan misshandeln och det som drabbat . Till detta finns många förklaringar. Bristen på kompetens liksom stuprörstänkan- det i de olika organisationerna – ingen har en helhetssyn kring och hennes problem och sjukvården bedömer att skade- symtomen bör vara av övergående natur och följer ej heller upp dessa. Jag utgår i det här fallet från att vården inte ställer några frågor om våldsutsatthet eller har några rutiner för att upptäcka indikationer på våldsutsatthet. Till och med då psykiska hälsa försämras och hon har regelbundna kontakter inom psykiatrin missar man den kog- nitiva delen av hennes problematik. Detta leder till en process av onda cirklar då de psykiska problemen förstärker effekterna av den kognitiva funktionsnedsättning och vice versa. Att ej bli förstådd och att ej få förklarat för sig vilka nedsättningar som finns och hur man ska bemästra dem bidrar ytterligare till den negativa spiralen. I detta skede kunde situationen ha bromsats med rätta kognitiva utredningar och rehabiliteringsinsatser och med rätt stödinsatser för att bearbeta det våld hon har levt i. Men för fortsätter den negativa utvecklingen med oförminskad, eller rentav ökad, fart. framtida liv omgestaltas till följd av att inga kognitiva utredningar eller rehabiliteringsinsatser ges. Hon har alltså en osynlig eller i varje fall ännu inte upptäckt lätt hjärnskada som helt föränd- rar hennes förutsättningar i livet. En sorts reglerfunktion i hjärnan har satts ur spel eller i varje fall helt förändrats. Hennes liv utmärks av sviktande arbetsförmåga och bristande självinsikt. bild stämmer inte med omvärldens bild av henne. Hon drabbas av upprepade krisreaktioner och depressioner. arbetar nu långt under sitt tidigare kapacitetstak och klarar inte längre av att behålla sitt jobb. Hon klarar inte av stress, förändring eller omställningar. Hon har stora samarbetsproblem och kommer lätt i konflikt med arbetskamrater. Hon prövar flera andra arbetsuppgifter inom skolan men misslyckas ständigt. Handläggare inom försäkringskassa, arbetsförmedling och socialtjänst vrider sina händer i förtvivlan. De förstår inte vad det är för fel. Alla rehabili- teringsinsatser man gör misslyckas. får under långa perioder lönebidragsanställning som fungerar ett tag, sedan misslyckas hon på nytt. Under andra perio- der går hon arbetslös och sjukskriven ibland med sjukpenning och ibland med försörjningsstöd. Hon får smärtreaktioner och depres- sioner som gör att hon med stor täthet besöker vårdcentral och öppenvårdspsykiatrin. Hon intar stora mängder läkemedel. Socialt har svårt att behålla sina vänner. Hon isolerar sig alltmer från dem. Allt detta påverkar de båda barnens skolarbete och även deras skolresultat. drabbas både av skam- och skuldkänslor. Hon känner sig i största allmänhet misslyckad. Man skulle kunna säga att hennes liv kommer att präglas av torftig- het och på gränsen till social om än kanske inte ekonomisk misär. Hon återvänder aldrig i full omfattning till arbetslivet. Så små- ningom erhåller hon permanent sjukersättning – helt eller delvis. Hon blir en storkonsument av olika former av sjukvård – somatisk såväl som psykiatrisk. 3.3.1En misshandel som enbart leder till kortvariga skador Innan denna avgörande händelse inträffar har ett antal gånger utsatts för olika former av verbal och fysisk misshandel av . Som i så många andra fall har detta blivit en accelererande process där våldet efter hand tilltagit i styrka. En typisk sådan händelse inträffar i anslutning till en helg. Han anklagar för olika saker. Hon försöker inledningsvis han- tera detta genom att undvika och gå åt sidan, vilket bara retar upp ännu mer. Hårda ord övergår till slag. Först med öppen hand sedan med knytnäve. Han rycker och sliter i hennes kläder. Kläder slits sönder. Barnen försöker stoppa sin pappa. De låser sedan in sig på sina rum. Det slutar med att får ta sig till vård- centralen eller akuten för att få vård. får hon ligga kvar för observation, men oftast kan hon åka hem igen . Hon uppger alla möjliga olika skäl utom just att hon blivit slagen. Skadorna kan handla om knäckta revben, spräckt käke, avslagna tänder. Och naturligtvis mängder med blåmärken. Detta leder till upprepade återbesök på vårdcentral, utskrivning av medicin och sjukskrivning från arbetet. Hon remitteras också till kurator på vårdcentralen och öppenvårdspsykiatrin. för- söker så gott hon kan sminka över synliga blåmärken och ha tröjor med långa ärmar. Men hon stannar ofta hemma från jobbet efter den här typen av händelser. Vid två av dessa tillfällen tillkallas polis, men utredningarna läggs ned. En orosanmälan för barnen skickas från polisen till . Det totala effektpanoramat illustreras i figur 3 nedan.