sou · H3B355 · 2015-06-09 00:00:00 — Det är därför av yttersta vikt att regeringen tillser att länsstyrelsernas ansvar för frågor som rör mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck framöver ska ingå i myndigheternas instruktion, och att permanenta resurser för detta avsätts.21 De regionala samordnarna ska bl.a. få förtydligade uppgifter kring arbetet med att stödja lokal och regional verksamhets- utveckling och bidra med regionalt kunskapsstöd till kommunerna, verka för operativt samarbete och förbättrad samverkan, medverka till att strategin implementeras i länet och redovisa utvecklingen inom strategins arbete i länet. Samverkan måste konkretiseras och bli mer samordnad och effektiv. På regional nivå måste samverkan ske med särskilt viktiga myndigheter som landsting, Polis- och . Framför allt måste samarbetet och samver- kan nå ut till lokal nivå och de personer och målgrupper som strategin riktar sig till. I om samordningsuppdraget framkommer flera exempel på en positiv utveckling när det gäller arbetet inom området mot mäns våld mot kvinnor, våld i nära relationer och hedersrelaterat våld och förtryck i de olika länen.22 Flera länsstyrelser har redan en upparbetad och fungerande sam- verkan mellan olika myndigheter och organisationer.23 Det finns 21Se mer om länsstyrelsernas uppdrag senare i detta kapitel och vidare i kapitel 9 för kostnadsberäkningar. 22Länsstyrelsen (2015). 23Se t.ex. samverkan i , , län. Nationell strategi – innehåll, struktur och målområden dock skillnader i hur långt arbetet kommit i de olika länen och hur samverkan fungerar i praktiken. Samverkan måste också ha en mer konkret och operativ inriktning i alla län. Den nationella samordnaren mot våld i nära relationer föreslog också i sitt betänkande att länsstyrelsernas uppgifter inom området våld i nära relationer ska utvecklas och förtydligas.24 ska enligt förslaget bl.a.: •stödja lokal och regional verksamhetsutveckling och bidra med regionalt kunskapsstöd till kommunerna, •verka för operativt samarbete och förbättrad koordinering, •ta fram en regional strategi och •redovisa utvecklingen i länet. Nästan alla remissinstanser var positiva till förslagen från den nationella samordnaren om länsstyrelsernas utvecklade och för- tydligade roll. Det finns enligt vår mening således flera fördelar som talar för länsstyrelserna som regionala samordnare för arbetet med strategin. Länsstyrelserna är även naturlig aktör i förhållande till kommunerna och har som nämnts långvarig kunskap och er- farenhet av uppdrag inom området. De nackdelar som vi kan se, och som framförts i olika möten i utredningen, är att länsstyrel- serna inte har någon naturlig roll, ansvar eller mandat i förhållande till landsting och rättsväsende. Vi ser ändå att de positiva aspek- terna överväger för att göra länsstyrelserna till regionala samord- nare. Det finns inte heller någon annan myndighet som är bättre lämpad och vi anser inte att det bör vara fler än en myndighet som har huvudansvaret för den regionala samordningen. Det är dock särskilt viktigt att alla länsstyrelser ökar sin kun- skap om landsting och rättsväsendets arbete samt skapar en effektiv samverkan och samarbete med alla relevanta myndigheter och organisationer på området. 24 SOU 2014:49. Nationell strategi – innehåll, struktur och målområden 7.11.1Översikt över länsstyrelsernas pågående regeringsuppdrag Länsstyrelserna har ett fortsatt uppdrag att inom sitt ansvarsområde stödja samordningen i länen av insatser som syftar till att motverka mäns våld mot kvinnor och att barn bevitt- nar våld, hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål, i enlighet med det uppdrag som lämnats i regleringsbrev till länsstyrelserna för . Länsstyrelserna i , och ska även lämna stöd till utveckling av skyddat boende för vålds- utsatta kvinnor. Särskild prioriterat är utveckling av skyddat bo- ende för våldsutsatta kvinnor i särskilt utsatta grupper. Länsstyrel- sen i ansvarar för att samordna redovisningen av uppdragen. Uppdraget ska slutredovisas . Länsstyrelserna har uppdrag att främja och ge stöd till insatser för att motverka hedersrelaterat våld och förtryck i enlighet med det uppdrag som lämnats i regleringsbrev för budgetåret 2011.25 Stöd till insatser som syftar till att motverka att unga blir gifta mot sin vilja ingår i uppdraget, som förlängts . Länsstyrelserna ska följa upp och redovisa resultaten av insatserna och göra en samlad redovisning av de insatser som vid- tagits, för respektive län och på nationell nivå för att ge en samlad bild av insatser och resultat. ansvarar för att samordna redovisningen av uppdraget. Uppdraget ska slut- redovisas . har även ett regeringsuppdrag om ett inrätta ett nationellt kom- petensteam i arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. Upp- draget pågår till och med . Uppdrag att fördela utvecklingsmedel och ge nationellt och regionalt kompetensstöd för att kvalitetsutveckla arbetet med våldsutsatta kvinnor, barn som har blivit utsatta för våld eller som har bevittnat våld samt våldsutövare Regeringen har beslutat att får i uppdrag att fördela utvecklingsmedel och att tillsammans med länsstyrel- serna ge nationellt och regionalt kompetens- och metodstöd med 25 Dnr Fi2010/556 m.fl. Nationell strategi – innehåll, struktur och målområden syfte att kvalitetsutveckla arbetet med våldsutsatta kvinnor, barn som har blivit utsatta för våld eller som har bevittnat våld samt med våldsutövare. Uppdraget ska genomföras i samråd med länsstyrel- serna. Uppdraget ska redovisas . och länsstyrelsernas kompetensstöd till kom- munernas socialtjänst har varit väl fungerade och är ett positivt exempel på samverkan och stöd från nationella och regionala myndigheter till kommuner på lokal nivå. Kompetens- och metod- stödet har, som framgår av Brås utvärdering för denna utredning,26 varit positivt. Detta bekräftas också av möten som genomförts under denna utredning. Ett annat positivt exempel på samverkan och kompetensstöd är NCK och länsstyrelserna som tagit fram ett webb-baserat kompetens- och metodstöd för kommuners arbete mot mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer.27 Läns- styrelsen samverkan med t.ex. är ytterligare ett exempel på samverkan mellan myndigheter. Länsstyrelsernas samordningsfunktion är viktig Av Statskontorets utvärdering av ANDT-strategin framkommer att länssamordnarna menar att strategin har underlättat arbetet med länsstyrelsernas samordningsuppdrag. Arbetet har fått högre status, genom att landshövdingar, länsråd och kommun- och landstings- politiker uppmärksammat ANDT-frågorna regionalt och lokalt. Det har gett länssamordnarna ökade möjligheter att driva ett mer långsiktigt arbete.28 Vår bedömning är att det vore synnerligen viktigt med en lik- nande prioritering och statushöjning för länsstyrelsernas arbete och samordning av arbetet mot mäns våld mot kvinnor, våld i nära relationer och hedersrelaterat våld och förtryck. Om den nationella strategin ska få effekt och framgång krävs insatser från flera myndigheter i samhället, och från de idéburna organisationerna. Strategin syftar till att en konkret samverkan mellan myndigheter och organisationer ska ingå som en naturlig del i den regionala och lokala samordningen av arbetet inom området. 27www.nck.uu.se//Kunskapsbanken/for-kommuner/webbstod 28Statskontoret (2015). Nationell strategi – innehåll, struktur och målområden Länsstyrelsernas uppdrag förstärks och utökas Vår bedömning är att nuvarande insatser och resurser till läns- styrelserna inom området mäns våld mot kvinnor och hedersrela- terat våld och förtryck ska ses som en grundplattform. Om arbetet med en nationell strategi ska få effekt för myndig- heternas arbete och nå ut och implementeras på regional och lokal nivå krävs fortsatta satsningar. Detta bör kompletteras med ut- ökade resurser i form av en särskild samordningsfunktion/läns- samordnare inom området. Det får dock inte ske på bekostnad av andra satsningar utan ska vara en reell resursförstärkning.29 För mer beskrivning av förslagens kostnader se kapitel 9. 7.12Befintliga och nya samverkansformer för samråd och verklighetsförankring I arbetet med strategin så kan redan befintliga samverkansformer och strukturer användas för sekretariatets och rådets arbete. Vid behov kan även nya samverkansformer behöva inrättas. Nedan följer några exempel på befintliga fungerande samverkansformer på nationell och regional nivå. 7.12.1Nationell myndighetssamverkan för kvinnofrid Nationell myndighetssamverkan för kvinnofrid är ett exempel på befintlig nationell myndighetssamverkan. I propositionen Kvinnofrid30 1997 uppdrog regeringen åt en rad myndigheter att utveckla och vidmakthålla samverkan för att be- kämpa mäns våld mot kvinnor. Som en fortsättning av kvinnofrids- uppdragen tog initiativ till samverkan mellan myndigheter som berördes av frågan. Gruppen är fristående och medverkan är frivillig. 29För mer beskrivning av förslagens kostnader se kapitel 9. 1997/98:55. Nationell strategi – innehåll, struktur och målområden Nationell myndighetssamverkan består av 17 nationella myndigheter, samt länsstyrelserna och SKL.31 NCK är sammankallande för gruppen. Samverkansgruppen samlar personer med stor kompetens inom kunskapsområdet, från de medverkande myndigheterna. Myndighetssamverkan ska vara en arena för att utbyta erfarenheter, diskutera idéer, sprida kunskap och möjliggöra samverkan kring specifika projekt. Gruppen ska också arbeta för att sprida kunskap till personer som i sitt yrke eller ideella arbete möter våldsutsatta kvinnor, barn och unga som upplever våld och/eller män som utövar våld. Nationell myndighetssamverkan för kvinnofrid har genomfört flera nationella konferenser. Andra befintliga nätverk på regional nivå är länsstyrelsernas nät- verk i arbetet mot våld i nära relationer och i arbetet mot heders- relaterat våld och förtryck. Nätverken består av samtliga 21 läns- styrelser. Ett ytterligare exempel på nätverk är Öster- götlands myndighetsnätverk i arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. Det består av flera olika myndigheter som arbetar inom området.32 31Barnombudsmannen, , , Diskriminerings- ombudsmannen, , , , Inspektionen för vård och omsorg. Kriminalvården, Länsstyrelserna, , Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, Nationellt centrum för kvinnofrid, , Rättsmedicinal- verket, , , Kommuner och Landsting Åklagar- myndigheten. 32Barnombudsmannen, , , Försäkrings- kassan, , i län, , Läns- styrelsen , , Myndigheten för ungdoms- och civilsamhälls- frågor, Nationellt centrum för kvinnofrid, , , , , Statens stöd för trossamfund, Kommuner och Landsting samt . Nationell strategi – innehåll, struktur och målområden Som ett komplement i arbetet med den nationella strategin kan särskilda referensgrupper skapas och kontinuerligt bjudas in. Till exempel kan referensgrupper bestå av idéburna organisationer, andra myndigheter, forskare och praktiker. Syftet med en referens- grupp kan vara att involvera olika viktiga aktörer och göra dem delaktiga i arbetet med strategin. Det kan också handla om att fokus i strategin är riktat mot särskilda områden som behöver belysas. Referensgrupper kan dessutom bildas för att bevaka myn- digheternas arbete så att det sker förbättringar som kommer olika målgrupper och våldsutsatta till del. 7.13Årliga lägesrapporter från myndigheterna Utredningens förslag: Myndigheter som har ansvar och upp- drag inom den nationella strategin ska lämna läges- rapporter till regeringen. Rapportering, redovisning och uppföljning av åtgärder inom strate- gins områden ska ske årsvis, av ansvariga myndigheter. De natio- nella myndigheter som har identifierats av regeringen och som har uppdrag inom strategins område ska lämna in en redo- görelse för hur arbetet bedrivs för att nå strategins mål inom respektive myndighets ansvarsområde. Länsstyrelserna som ansvarar för samordning på regional nivå får också i uppdrag att lämna in en redogörelse för hur arbetet bedrivs för att nå strategins mål inom respektive läns ansvarsområde. I rapporterna ska bl.a. ingå analyser, behov och bedömningar av nuläget, brister, framtida behov, utvecklings- områden m.m. Rapporterna ska vara tydliga och innehålla både strukturerade frågor till alla myndigheter och specifika frågor till särskilt ansvariga myndigheter. Frågorna i rapporten ska utgå från de viktigaste och prioriterade målområdena i strategin och fånga upp alla relevanta målgrupperna. Myndigheterna ska i sina läges- rapporter till regeringen utgå från målstrukturen i strategin. Läges- rapporterna är underlag för regeringens framtida satsningar och åtgärdsprogram. Rapporterna bör lämnas årsvis för att regeringen ska Nationell strategi – innehåll, struktur och målområden kunna följa utvecklingen och få förutsättningar att strategisk styra politiken inom området och myndigheternas arbete mer effektivt. När arbetet med strategin påbörjas kan det inledningsvis bli fråga om enklare och mindre utförliga krav på innehåll i läges- rapporterna. Myndigheternas arbete med att sammanställa läges- rapporten ska, för att underlätta för myndigheterna, i stort följa den rapporteringscykel som följer av arbetet med årsredovisningen. I ANDT-strategin lämnar ansvariga myndigheter årliga lägesrapporter som beskriver arbetet inom strategin på regional och lokal nivå, till . Resultatredo- visningen har sammanställts i en årlig länsrapport.33 7.13.1Urvalet av ansvariga myndigheter ska motiveras Regeringens urval av vilka myndigheter som ska lämna läges- rapporter måste motiveras. Inledningsvis bör det enligt vår bedöm- ning vara de myndigheter som har särskilda uppdrag och viktiga roller inom strategins område och de myndigheter som har ett tydligt ansvar och koppling till strategins långsiktiga mål. Efter hand kan nya myndigheter komma att bli aktuella för att lämna lägesrapporter beroende på utvecklingen inom området mäns våld mot kvinnor och med arbetet inom strategin. Exempel på myndig- heter som ska lämna årliga lägesrapporter är enligt vår bedömning t.ex. Brå, länsstyrelserna, NCK, , , , m.fl. Utredningens förslag: Regeringen ska upprätta åtgärds- program inom den nationella strategin. Regeringen ska upprätta åtgärdsprogram för kommande satsningar inom området, för att nå det jämställdhetspolitiska målet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Ett årligt åtgärds- program är en form av handlingsplan från regeringen som ska inne- 33 (2014). Nationell strategi – innehåll, struktur och målområden hålla nulägesanalyser och resultat från sammanställningar, utvärde- ringar och uppföljningar. Åtgärdsprogrammet ska också innehålla politiska prioriteringar och beskrivning av inriktning och åtgärder. I åtgärdsprogrammen ska regeringen även ge en samlad bild av strategin och hur arbetet är organiserat och utvecklas. Länssam- ordnarna och de statliga myndigheterna är de primära målgrupp- erna för åtgärdsprogrammen. Andra målgrupper är kommuner, landsting/regioner, ideella organisationer och det civila samhället. Åtgärdsprogrammen ska ge stöd för att kunna förankra och arbeta med strategin och dess mål, regionalt och lokalt. Programmen ska ge en helhetsbild över både regeringens åtgärder och viktiga aktörer på området. De ska ge en bra utgångspunkt för styrning och priori- teringar, t.ex. avseende vilka områden som myndigheter ska upp- märksamma och arbeta med framöver. Andra kompletterande former för att sammanställa och sprida regeringens åtgärdsprogram för politiken inom området kan vara genom t.ex. webb-publicering. Via webb eller särskild hemsida skulle en sammanfattande bild om de pågående åtgärderna kunna uppdateras efterhand och i takt med att regeringen fattar nya beslut om enskilda åtgärder. Regeringens årliga åtgärdsprogram är tillsammans med mål- strukturen, uppföljningen och utvärdering av strategin de organisa- toriska förutsättningarna, regeringen har för att nå det övergrip- ande målet, men även för att uppnå strategins syften om en förbätt- rad styrning, ökad samordning och samverkan samt gemensam syn. I Statskontorets utvärdering av arbetet med ANDT-strategin fram- kommer bl.a. att de flesta länssamordnare har användning av rege- ringens årliga åtgärdsprogram. Programmen ger en helhetsbild över både regeringens åtgärder och viktiga aktörer på området. Åtgärds- programmen ger också en bra utgångspunkt för prioriteringar, t.ex. vilka områden som länsstyrelserna ska uppmärksamma i sin sam- ordningsfunktion.34 34 Statskontoret (2015). Nationell strategi – innehåll, struktur och målområden 7.15Nivåer – nationell, regional, lokal Den nationella strategin syftar till att skapa en bättre helhet i arbetet med att bekämpa mäns våld mot kvinnor och hedersrelate- rat våld och förtryck. Kopplingen mellan forskning och praktik ska stärkas. Samverkan mellan olika myndigheter och organisationer och arbetet inom området ska förbättras på alla nivåer, nationellt, regionalt och lokalt. En fungerande, konkret samverkan och sam- arbete mellan olika myndigheter och aktörer är nödvändig och viktig för att strategin ska implementeras, få effekt och nå ut till olika målgrupper. Myndigheter och organisationer finns på olika nivåer och kopplingen mellan dessa aktörer illustreras med nedan- stående figur 7.1. Figur 7.1 Nationell, regional och lokal nivå Statliga myndigheter med uppgifter inom området Intresseorganisationer och idéburna organisationer Myndigheter som polis, mfl. Intresseorganisationer och idéburna organisationer Polismyndigheter, Socialtjänst, Skola Landsting (VC, MVC, BVC, psykiatri, sjukhus etc.,) Intresseorganisationer och idéburna organisationer Näringsliv har flera departement ansvar för arbetet med att bekämpa mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck, bl.a. Justitie-, Närings-, Social- och Utbildnings- departementen. Ett sekretariat ska enligt förslaget inrättas på Nationell strategi – innehåll, struktur och målområden Sekretariatets uppgift är bl.a. annat att samordna arbetet med strategin, ta fram olika underlag, och vara en på- drivande och aktiv aktör m.m. En annan viktig del av den nationella samordningen är det särskilda råd som ska tillsättas. Rådets arbete ska kopplas ihop med strategiarbetet för att bidra till ökad samord- ning och samverkan i syfte att nå de långsiktiga målen för strategin. Rådet ska fungera som rådgivare till regeringen och informera om forskning, utvärdering och uppföljning m.m. för utformningen av politiken inom området och med relevans för strategin. Uppfölj- ningen av strategin sker kontinuerligt via bl.a. lägesrapporter från de olika myndigheterna. På regional nivå ska länsstyrelsernas roll förstärkas och tydliggöras. Länsstyrelserna ska ha ansvar för sam- ordningen av arbetet inom området. Länsstyrelsernas roll är central för genomförande av strategin och som en länk mellan lokal, regional och nationell nivå. Länssamordnare ska tillsättas och kunna bidra till att regeringens politik och strategin når ut till lokal och regional nivå. En konkret och strukturerad samverkan måste ske med bl.a. kommuner, landsting, skola, polis och åklagare för att bidra till utveckling av ett strukturerat, långsiktigt, effektivt och kunskapsbaserat arbete på lokal nivå som framför allt når ut till olika målgrupper och kommer våldsutsatta till del. Strukturen som föreslås för den nationella strategin syftar till ut- veckling, utvärdering, lärande och revidering av arbetet på alla nivåer. Figur 7.2 visar den årliga processen i form av en schematisk skiss. För att strategin ska komma igång, få genomslag och effekt på alla nivåer och för alla målgrupper krävs en adekvat budget. Som jämförelse kan nämnas att ANDT-strategin disponerade nästan för att stimulera genomförandet av arbetet inom strategins områden. Nationell strategi – innehåll, struktur och målområden Figur 7.2 Den årliga processen inom strategin Regeringens årliga åtgärdsprogram och budget för utveckling De funktioner som i Figur 7.2 ovan ligger i mitten ska i olika om- fattning vara delaktiga i den årliga processen i arbetet med den nationella strategin. Till exempel NCK och kan vara myndigheter som på olika sätt medverkar till kunskapsstödet. Vi konstaterade i vårt delbetänkande35 att regeringsuppdragen inom området mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och för- tryck tidigare varit kortsiktiga och skett i projektform. genomfördes också korta utbildningsinsatser vars effekter starkt kan ifrågasättas, något som lyfts både av Brå och av NCK i deras utvärderingar.36 I Brås utvärdering på utredningens begäran framgår 36NCK (2013). Nationell strategi – innehåll, struktur och målområden att det finns en stor projekttrötthet hos myndigheter såväl som hos kommuner och organisationer. Det har saknats mer permanenta och långsiktiga uppdrag och lösningar inom området. Det har även kommit mycket handböcker, utbildningsmaterial, vägledning m.m. från olika myndigheter såsom , och m.fl. Men om material når ut till de målgrupper de är ämnade för och om de används i praktiken är ibland oklart. Vi menar att implementeringsarbetet varit bristfälligt på en del myndigheter. Erfarenheter och forskning om implementeringsarbete pekar på att ett framgångsrikt och hållbart förändringsarbete bl.a. förutsätter politiskt, ekonomiskt och organisatoriskt stöd. Andra viktiga delar som underlättar implementeringsarbete är ett verksamhetsnära stöd, lokalt ägande av förändringsarbetet, ett aktivt ledarskap, förankring och med- verkan av ledning och ett processperspektiv på förändringsarbete. Vi konstaterade i delbetänkandet att resurser bör tillsättas av rege- ringen i alla framtida regeringsuppdrag till myndigheter på området så att de tar fram planer för hur implementeringsarbete ska bedrivas så att det når ut och får spridning till myndigheter på lokal nivå. Utan tydliga strategier för hur implementering ska gå till riskerar det arbete som genomförts och det material som tagits fram att inte nå ut till målgrupper och får därmed inte heller avsett resultat. Socialsekreterare, sjuksköterskor, poliser, åklagare m.fl. arbetar på myndigheter med att bekämpa mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. Det finns behov av olika former av kunskap och kompetensutveckling. Grundkunskap och kompe- tens om mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och för- tryck är en förutsättning för att nå framgång i arbetet på olika myndigheter. bl.a. till följd av regeringsuppdrag och på myndigheters egna initiativ har det skett en förbättring och utveck- ling när det gäller att kunskapsstöd ska nå ut till praktiker på lokal nivå. Detta bekräftas också vid våra möten med olika myndigheter och organisationer. Flera positiva exempel finns, som t.ex. regerings- uppdraget till och länsstyrelserna om kompetens- stöd till kommunernas socialtjänst. Liknande satsningar bör genom- föras inom andra områden, exempelvis för landstingen via uppdrag till och i samverkan med landsting. NCK har även genomfört flera långsiktiga utbildningssatsningar för olika yrkesgrupper . Nationell strategi – innehåll, struktur och målområden har utbildningar i samverkan med t.ex. länsstyrelser, kommuner, m.fl. om hedersrelaterat våld och förtryck. Olika sektorsmyndigheter och är en grund- läggande och viktig faktor för att arbetet mot mäns våld mot kvin- nor och hedersrelaterat våld och förtryck ska fortsätta att stärkas och utvecklas. Det är också nödvändigt med ett fungerande och långsiktigt kunskapsstöd från nationell och regional nivå till lokala myndigheter. Stödet framöver behöver samordnas och utvecklas så att det når ut till alla delar av landet. Den nationella strategin ska enligt vår bedömning kunna bidra till att stärka effektiviteten, kvaliteten och långsiktigheten i detta stöd. Det finns flera exempel på en positiv utveckling när det gäller det nationella kunskaps- stödet.