sou · H3B365 · 2015-08-04 00:00:00 — har såväl antalet medier som antalet plattformar och det totala utbudet ökat dramatiskt. Aldrig har det funnits lika många medier som . Aldrig har det funnits så många medie- plattformar som . Aldrig har det samlade medieutbudet varit lika 17 Aalberg m.fl., 2013; Schoenbach & Lauf, 2002; Prior, 2007. Aldrig har det varit lika enkelt att bestämma var, när och hur man vill ta del av olika medier som . Och aldrig har det varit lika enkelt att hitta information om exakt det som man är intresserad av som . Begränsningar har ersatts av överflöd. Som en konsekvens av detta har människors preferenser och förmågor fått ökad betydelse för deras medieanvändning. Den grundläggande mekanismen är att ju mer omfattande medieutbudet är, desto mer selektiva måste människor vara, och ju mer selektiva människor måste vara, desto större betydelse får deras preferenser och förmågor. Ju större betydelse människors preferenser och för- mågor får, desto mindre blir utrymmet för massmedier och desto större blir det för nischmedier. Om man studerar människors nyhetsanvändning är dessa mek- anismer tydliga. För dem som är intresserade av nyheter om politik och samhälle har det aldrig varit lika enkelt som att hitta sådana nyheter, och många drar nytta av de nya möjligheterna genom att konsumera mer nyheter än . För dem som inte är intresserade av politik och samhälle har det omvänt aldrig varit lika enkelt som att undvika nyhetsmedier, och många drar nytta av de nya möj- ligheterna genom att minska sin nyhetsmedieanvändning. Både internationella och nationella studier visar sålunda att det har vuxit fram en grupp av nyhetssökare (news-seekers) och en grupp av nyhetsundvikare (news-avoiders) baserat på i vilken utsträckning som de tar del av olika nyhetsmedier.18 För svensk del bygger dessa studier på ett index över människors samlade konsumtion av tv-nyheter, radio-nyheter och tidnings- läsning (på papper eller online). Indexet sträcker sig från 0 till 27, och de som har ett värde mindre än nio har klassificerats som nyhetsundvikare medan de som har ett värde över 20 har klassifice- rats som nyhetssökare. Resultaten visar att både andelen nyhets- sökare och nyhetsundvikare ökade –2013.19 Medan andelen nyhetssökare ökade från ökade andelen nyhetsundvikare från . tycks dock andelen nyhetssökare ha slutat öka medan andelen nyhetsundvikare visar en fortsatt stigande kurva. Det finns också studier som visar att politiskt intresse, vid sidan av ålder, över tid 18Prior, 2007; Strömbäck m.fl., 2013; Blekesaune m.fl., 2010; Aalberg m.fl., 2013. 19Strömbäck, 2015b; Strömbäck m.fl., 2013. betyder mer för att förklara människors användning av nyhets- medier.20 kan det argumenteras för att nyhetskonsumtionen av traditionella medier inte fångar hela bilden. Radio, tv och tidningar i all ära: sedan genomslaget för smartphones, surfplattor och sociala medier har antalet plattformar genom vilka människor kan följa nyheterna mångfaldigats och människor är inte lika bundna till vare sig traditionella nyhetsmedier eller format. Inte heller är gränserna mellan olika medier och medieformat lika tydliga som . Det finns därför skäl att titta närmare på människors nyhetskonsumtion. Allt mer fragmenterad nyhetskonsumtion För att belysa den nutida nyhetskonsumtionen och dess tilltagande fragmentisering vad gäller såväl medier som medieplattformar kan resultat från forskningsprojektet ”De förändrade medielandskapen och demokratin” användas.21 I det ingår panelundersökningen Demokratibarometern 2014–2016, i vilken människor bland annat fick svara på frågor om den egna nyhetskonsumtionen. Den första undersökningsomgången genomfördes , och en av frågorna handlar om vilken som är människors huvudsakliga källa till information om svensk politik. Resultatet redovisas i figur 1. 20Strömbäck m.fl., 2013. 21Det här kapitlet skrivs inom ramen för detta forskningsprojekt, finansierat av Axel och för allmännyttiga ändamål. Panelundersökningen genomfördes av Novus den 13–och består av ett riksrepresentativt urval medborgare från deras webbpanel. Frågan löd: ”Hur får du huvudsakligen information om vad som händer i svensk politik?” Resultat viktade efter ålder, kön och län. Antal svar: 3 861. Av dessa resultat framgår att TV är den vanligaste källan till information om svensk politik, följt av dator, morgontidningar, mobilen och radio. Jämfört med tidigare undersökningar där i prin- cip samma fråga har ställts har TV och tidningar tappat i betydelse som digitala och mobila medier har blivit viktigare.22 Vad som upplevs vara den huvudsakliga informationskällan ger inte hela bilden eftersom den inte säger någon om hur ofta människor tar del av nyheter via olika kanaler. En uppföljande fråga var därför hur ofta man följer nyhetsrapporteringen om poli- tik via en rad olika kanaler. I figur 2 redovisas andelen som uppger att de regelbundet, minst , följer nyhetsrapporte- ringen via de olika kanalerna. 22 Strömbäck & Shehata, 2013. Frågan löd: ”Hur ofta följer du nyhetsrapporteringen om politik genom att …”. Resultat viktade efter ålder, kön och län. Antal svar: 3 861. Resultaten visar återigen att TV ligger i topp, följt av nyhetssajter på internet. Därefter följer att lyssna på nyheter i radio, att läsa morgontidningar på papper och att ta del av nyheter i mobilen eller surfplattan, vilket gör regelbundet. Att regel- bundet ta del av nyheter via sociala medier är mindre vanligt, men görs av runt en fjärdedel, medan det är få som regelbundet läser kvällstidningar på papper. Dessa resultat illustrerar att traditionella medier som TV fort- farande har stor betydelse som nyhetsförmedlingen blir allt mer digital och mobil. säger de inte särskilt mycket om vilka specifika nyhetsmedier människor använder och hur vik- tiga olika plattformar är vid användningen av olika nyhetsmedier. För att undersöka detta ställdes frågan om hur ofta man tagit del av en rad namngivna traditionella nyhets- medier via deras traditionella format, via dator eller via mobil och surfplatta. De medier som var inkluderade var Ekonyheterna i (public service), Aktuellt och Rapport i (public service), , kvällstidningarna , de nationella morgontidningarna och samt den lokala morgon- Av figur 3 framgår andelarna som uppger att de regel- bundet, minst , tagit del av de olika medierna via de olika plattformarna. Frågan löd: ”Hur ofta har du tagit del av följande nyhetsprogram i radio och TV/läst eller tittat i följande dags- och kvällstidningar?” För etermedierna motsvarar ”traditionellt format” på radio respektive på TV, och för tidningarna på papper. Resultat viktade efter ålder, kön och län. Antal svar: 3 861. Resultaten illustrerar att som dator respektive mobil och surfplatta är viktiga som källor till nyheter finns det stora skillnader mellan olika nyhetsmedier. För etermedierna men också de lokala morgontidningarna är det tydligt att de traditionella formaten dominerar. De flesta som lyssnar på Ekot, ser på tv-nyheterna eller läser den lokala morgontidningen gör det på radio, tv eller på pap- per. För kvällstidningarna är det tvärtom. Där har papperstidningen en försumbar betydelse jämfört med dator och mobil eller surf- platta. Sett utifrån användningen av dem är kvällstidningar i allt väsentligt digitala och mobila.23 För och är de olika plattformarna ungefär lika viktiga. Vid sidan av de traditionella nyhetsmedierna har digitaliseringen möjliggjort för en rad nya och alternativa nyhetsmedier, ibland om än inte alltid drivna av politiska agendor, att etablera sig. 23 Jalakas & Wadbring, 2014; Färdigh & , 2014. mångfalden av digitala nyhetskällor gör att det inte går att under- söka dem alla, men i Demokratibarometern –2016 ställdes frå- gan om hur ofta människor brukar ta del av ett urval framträdande nyhetssajter vid sidan av traditionella nyhetsmedier. Resultaten visar dock att det är relativt få som uppger att de regelbundet, här definierat som minst , tar del av de alternativa nyhetssajter som undersöktes: Nyheter24 (), Omni (4 pro- cent), Google nyheter (), Avpixlat (), ETC () och Sourze (). Om man ser dessa resultat i ljuset av annan forskning som handlar om människors förändrade medievanor kan några övergri- pande slutsatser dras.24 För det första, traditionella nyhetsmedier dominerar fortfarande nyhetsförmedlingen, åtminstone när det gäller nyheter om politik och samhälle. För det andra, digitalt och mobilt blir allt viktigare, särskilt för tidningar och för renodlade nyhetssajter. För det tredje, i allt högre grad nås människor av nyheter via delningar och tips på sociala medier. För det fjärde, människor lever allt mer i ett flöde av information som kommer från olika håll och som mixas. De flesta nyheter kommer ursprung- ligen från traditionella nyhetsmedier, men det är inte säkert att man tar del av dem via traditionella nyhetsmedier. För det femte, människor konsumerar i allt högre grad enskilda artiklar och inslag snarare än nyhetsprogram eller tidningar. Sammantaget betyder det att människor allt mer formar sin egen mediediet i ett medielandskap där gränserna mellan olika medier och information från olika källor blir allt mer flytande, som olika medier och medieplattformar allt mer lever i vad som skulle kunna betecknas som symbiosliknande förhållanden. Enligt Chadwick kan det beskrivas som ett allt mer hybridiserat medie- landskap.25 Mediekonsumtionen individualiseras och fragmentise- ras. Det innebär att sannolikheten för att människor ska exponeras för samma eller likartade nyheter minskar. För att förstå hur detta kan inverka på den subjektiva sociala sammanhållningen räcker det dock inte med att bara beskriva mediekonsumtionens förändringar. Ännu viktigare är att förstå de 24För annan forskning, se exempelvis Nordicom, 2014; 2015; , 2014; Wadbring & Ödmark, 2014. 25Chadwick, 2013. faktorer som påverkar och de mekanismer som driver människors medieanvändning. Mekanismer bakom den ökade fragmenteringen I den forskning som handlar om förändrade medievanor fokuseras ofta betydelsen av ålder, och det råder ingen tvekan om att ålder är och har blivit en allt viktigare faktor för att förklara i vilken utsträckning människor följer olika medier via olika plattformar. Inte minst är användningen av digitala och sociala medier mer utbredd bland yngre medan äldre läser tidningar i betydligt större utsträckning än yngre. Det talar starkt för att digitala och sociala medier kommer att bli ännu viktigare som papperstidningsläsningen kommer att fortsätta minska. För att man ska förstå mekanismerna bakom den ökade frag- menteringen, och vad den kan komma att betyda för den subjektiva sociala sammanhållningen, är dock betydelsen av selektivitet i medieanvändningen av större teoretiskt intresse. Ju större medie- utbudet är, desto mer selektiva måste människor vara, och ju mer selektiva människor måste vara, desto större betydelse får deras preferenser. Ökade möjligheter påverkar därmed, enligt OMA- modellen, betydelsen av människors preferenser och förmågor. Inom forskningen på det här området brukar två former av pre- ferenser och selektivitet ofta lyftas fram. Den ena handlar om män- niskors politiska intresse och vilken betydelse det har för i vilken utsträckning som människor exponerar sig för nyheter eller annan politisk information. Den typen av selektivitet kan kallas nyhets- selektivitet och handlar i grunden om i vilken utsträckning som människor väljer att prioritera att följa nyhetsrapporteringen. Det kan antingen handla om den allmänna nyhetsrapporteringen eller om nyheter på områden där man har någon form av specialintresse. Den andra typen av selektivitet handlar om människors politiska åsikter eller värderingar och vilken betydelse de har för vilka medier och nyheter eller vilken information som människor expo- nerar sig för. Den typen av selektivitet kan kallas politisk selektivitet och handlar i grunden om i vilken utsträckning som människor väljer att prioritera informationskällor som bekräftar de egna åsik- terna och värderingarna.26 Även om det finns en brist på longitudinella undersökningar talar det mesta för att båda formerna av selektivitet har blivit vikti- gare i takt med att medieutbudet har expanderat.27 När det gäller nyhetsselektiviteten har svenska studier exempelvis visat att poli- tiskt intresse har blivit viktigare för att förklara nyhets- konsumtion.28 När det gäller politisk selektivitet finns det be- gränsat med svensk forskning, men amerikansk forskning visar att politisk selektivitet både har ökat och att den är fram- trädande.29 Exempelvis har konservativa en klar tendens föredra och konservativa hemsidor och talk-shows medan liberaler har en klar tendens att föredra MSNBC och liberala eller demokra- tiska hemsidor och talk shows. Bakom den politiska selektiviteten återfinns tre centrala förkla- ringsfaktorer. Den första är behovet av att vara selektiv i av informationsöverflöd. Den andra är det ökade utbudet av politiskt färgade medier eller politiskt färgad information. Om alla medier och all information var saklig och neutral skulle det finns mycket begränsat utrymme för politisk selektivitet, oavsett hur omfattande medieutbudet skulle vara. Den tredje bottnar i vad som brukar kal- las confirmation bias, med vilket avses att människor tenderar att föredra information som bekräftar de egna åsikterna och verklig- hetsuppfattningarna.30 Hur stark tendensen att föredra bekräftande information är varierar dock mellan människor, och det finns skäl att skilja mellan två aspekter av confirmation bias. Den ena handlar om i vilken grad människor söker sig till bekräftande information medan den andra handlar om i vilken grad människor undviker utmanande infor- mation. Amerikansk forskning tyder här på att människor har en starkare tendens att söka sig till bekräftande information än att undvika utmanande information.31 Även om människor tenderar att söka sig till bekräftande information behöver det därmed inte 26Se bland annat Stroud, 2011; Arceneaux & , 2013; Knobloch-Westerwick, 2014. 27Prior, 2007; Arceneaux & , 2013. 28Strömbäck m.fl., 2013. För en internationellt jämförande studie, se Aalberg m.fl., 2013. 29Stroud, 2011; Arceneaux & , 2013; Iyengar & , 2009. 30Lodge & Taber, 2013; Kahneman, 2011; Knobloch-Westerwick, 2014. 31Garrett, 2009a, 2009b. betyda att de isolerar sig från utmanande information, även om forskningen kring hur starka dessa tendenser är i sig själva och i förhållande till varandra behöver utvecklas. Att människor har en tendens att föredra bekräftande infor- mation är likafullt viktigt, eftersom förändringarna av medieland- skapet både har inneburit ett ökat utbud av partisk information och ett ökat behov av selektivitet. I finns ingen motsvarighet till eller MSNBC, men på nätet finns en uppsjö av nyhets- sajter, hemsidor och bloggar som mer eller mindre öppet driver olika agendor. Resultatet riskerar att bli vad Sunstein kallar en balkanisering av offentligheten.32 Med det syftar han på en process där olika grup- per, baserat på deras initiala preferenser, söker sig till information som bekräftar de egna åsikterna och verklighetsuppfattningarna. I nästa steg leder det till att de olika grupperna stärks i sina överty- gelser om att de egna åsikterna och verklighetsuppfattning är de rätta som förståelsen för de som bär på andra åsikter och verklighetsuppfattningar minskar. Både nyhetsselektiviteten och den politiska selektiviteten riske- rar att förstärkas i takt med att människor i ökande utsträckning tar del av nyheter via sociala medier som Facebook och Twitter. Det bygger på att sannolikheten är relativt stor att de som är politiskt intresserade har fler Facebook-vänner som är politiskt intresserade än de som inte är särskilt intresserade, vilket betyder att de via del- ningar exponeras för mer nyheter än de icke-intresserade. De som är politiskt intresserade följer också politiker och partier via exem- pelvis Facebook och Twitter i mycket högre grad än de som inte är politiskt intresserade.33 På samma sätt är det sannolikt att de som har en viss politisk färg eller starka åsikter i någon politisk fråga har en övervikt av vänner på Facebook eller av personer som de följer via Twitter som delar den politiska färgen eller de åsikterna. Det betyder i så fall att de exponeras för mer bekräftande än utmanande information, vilket sannolikt förstärker de initiala åsikterna och verklighetsuppfattningarna. Till detta ska läggas att algoritmer allt mer styr vilken infor- mation vi exponeras för online. Den dominerande tendensen vad 32Sunstein, 2007. 33Strömbäck, 2015b; Strömbäck & Shehata, 2013. gäller digital information – oavsett om det handlar om vilka sök- resultat vi får när vi använder sökmotorer, vilka inlägg av våra Facebook-vänner vi ser eller vilken reklam som vi exponeras för när vi är online – är att så långt som möjligt anpassa informationen till de enskilda användarna. Ofta är det baserat på vilka digitala fot- avtryck vi lämnar när vi är online, men det kan också bygga på vad människor som liknar oss gillar. En moderat och en vänsterpartist som söker på ”vinster i välfärden”, alternativt en sverigedemokrat och en miljöpartist som söker på ”invandringens kostnader”, kom- mer därför inte få samma resultat från Google eller någon av de andra sökmotorerna. Den ökade algoritmstyrningen och strävan hos internetaktörer som Facebook och Google att anpassa vad människor exponeras för till de enskilda användarna riskerar enligt Pariser att leda till vad han kallar filterbubblor.34 Med det syftar han på informations- bubblor som i princip är unika för varje enskild användare. Ur ett kommersiellt perspektiv är logiken tydlig: ju mer personligt rele- vant informationen kan göras, desto fler annonser kan säljas, och desto större är sannolikheten att annonserna leder till inköp. Som användare kan vi också vara tacksamma över att exempelvis slipper irrelevanta träffar när vi använder sökmotorerna. väljer vi själva inte filtren och de är dessutom i princip osynliga för oss. Vi ser vilka sökresultat vi får och vilken infor- mation som vi exponeras för, men vi ser inte de sökresultat eller den information som filtreras bort. Ofta är vi kanske inte ens med- vetna om att informationen är filtrerad och att andra exponeras för annan information. Det skiljer filterbubblor från den balkanisering av offentligheten som Sunstein varnar för: när vi väljer att gå till en informationskälla i stället för en annan är det ett medvetet val: när vi exponeras för viss information i stället för annan på nätet styrs det av algoritmer som vi inte förstår och ofta kanske inte är med- vetna om. I takt med att medielandskapet expanderar och behovet av selektivitet ökar riskerar tendensen att föredra bekräftande infor- mation, tendensen att på sociala medier ha vänner och följa dem vars åsikter vi delar samt de algoritmstyrda filtren att förstärka varandra. I den mån som det sker kommer människor i allt mindre 34 Pariser, 2011. utsträckning dela samma offentlighet, samma information, samma bilder av verkligheten. Det riskerar att öka känslan av ”vi” och ”dem”, minska förståelsen för andras perspektiv och åsikter, öka polariseringen och inverka negativt på den subjektiva sociala sam- manhållningen. Framtidens medielandskap och den sociala sammanhållningen som forskning kring den subjektiva sociala sammanhåll- ningen i är relativt begränsad tyder de undersökningar som finns på att den är förhållandevis stark. Inte minst är den sociala tilliten omfattande och har under varit sta- bil35, vilket är en viktig indikator på den sociala sammanhållningen. En aktuell studie visar också att andelen som upplever att de inte utgör en del av samhället är medan andelen som känner att de inte behövs i samhället är 13 procent.36 Även om enkätbase- rade studier sannolikt underskattar känslan av utanförskap – de som känner att de inte utgör en del av eller behövs i samhället kan antas vara mindre benägna att delta i enkätundersökningar – visar studier att det är en lägre andel i än i andra länder som upplever sig stå utanför samhället.37 visar studier också att inte upplever någon eller inte särskilt stor samhörighet med människor som till- hör andra grupper än den egna, exempelvis med dem som har en helt annan ekonomi, helt andra politiska åsikter, en annan religion, en annan etnisk bakgrund, en annan kultur eller en annan livsstil.38 Det skulle kunna tolkas som ett uttryck för att den subjektiva soci- ala sammanhållningen är känslig för ifall olika krafter, avsiktligt eller oavsiktligt, skulle bidra till att förstärka känslan av ”vi” och ”dom”. Även om det finns mindre skäl att vara orolig för den subjektiva sociala sammanhållningen i kan den med andra ord inte tas för given. 35Oskarson & , 2012. 36Strömbäck, 2015a. 37EU-kommissionen, 2010. 38Strömbäck, 2015a. Det gäller särskilt eftersom vi troligen bara är i början av den ”tredje industriella revolutionen”. Under de närmaste decennierna kan digitaliseringen och globaliseringen förväntas fortsätta och påverka samhället på en rad både förutsedda och oförutsedda sätt. Enligt prognoser skulle exempelvis runt hälften av alla jobb i länder som och kunna ersättas av automatisering och digita- lisering under bara de kommande 20 åren.39 Det mesta talar sam- tidigt för att globaliseringen och den globala konkurrensen kom- mer att fortsätta öka, med en maktförskjutning från väst till öst, och att de globala migrationsströmmarna kommer att fortsätta öka. Troligen kommer individualiseringen, i termer av vilka livsval och livsstilar människor väljer, också att fortsätta öka i ljuset av de ökade valmöjligheterna och den därmed ökade betydelsen av män- niskors preferenser. Den gemensamma nämnaren för dessa utvecklingstendenser är att heterogeniseringen och de centrifugala krafterna förstärks. Detta riskerar att förstärkas av digitaliseringen och den fortsatta medieutvecklingen. Även om det är notoriskt svårt att spå fram- tiden är det rimligt att förvänta sig att framtidens medielandskap kommer att vara ännu mer digitaliserat och mobilt. Det är också rimligt att förvänta sig att det kommer att vara ännu mer präglat av ett överflöd av information och ett underskott av uppmärksamhet, av ännu hårdare konkurrens om människors uppmärksamhet, och av ännu mer algoritmstyrd individanpassning av vad vi exponeras för online. Sannolikt kommer också utrymmet för nischmedier att fortsätta öka parallellt med att utrymmet för massmedier minskar. har digitaliseringen underminerat den affärsmodell för journalistiska medier som varit rådande , där annonser i hög grad har finansierat den journalistiska verksam- heten. Detta har redan bidragit till krympande redaktionella resur- ser och ekonomiskt försvagade nyhetsmedier, vilket har manifeste- rats bland annat genom nedläggning av flera tidningar, färre jour- nalister och färre lokalredaktioner.40 Därtill kommer att det stora tillskottet av medier och information inte handlar om journalistik utan om olika former av partsstyrd information, underhållning och användargenererat material. Sammantaget talar detta för att andelen 39Fölster, 2014. 40Nygren & Althén, 2014. journalistik av det totala medieutbudet har minskat och kommer att fortsätta minska. Den sammantagna effekten av dessa pågående och sannolika framtida förändringar av det svenska medielandskapet och männi- skors medieanvändning riskerar att bli en försvagning av den subjektiva sociala sammanhållningen. Om offentligheten allt mer fragmentiseras och balkaniseras, om människor i allt högre grad lever i olika filterbubblor, och om journalistiken med dess credo att rapportera om verkligheten på ett sakligt och opartiskt sett försva- gas, då finns det en uppenbar risk att känslan av gemenskap, tillit och tolerans minskar som de upplevda avstånden och konflikterna ökar. vill jag betona att det handlar om en risk, inte en för- utsägelse om vad som kommer att hända.