sou · H3B355 · 2015-06-09 00:00:00 — 6.8Vad kan lära av andra länders arbete inom området? Även om kunskap och praktik på området mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck har utvecklats mycket under och ligger långt framme på vissa områden, finns en rad erfarenheter och exempel att lära av från andra länder. Det handlar då både om exempel på framgångsrikt arbete, och om insatser som lett till oavsedda och negativa konse- kvenser som man bör försöka undvika. Nedan följer några olika exempel från andra länder. 41 Home Office (2010). Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande Den svenska politiken har haft fokus på insatser när våldet redan är ett faktum i förhållande till våldsprevention. När det gäller lag- stiftning och den rättsliga hanteringen har tyngdpunkten legat på straffrättens område och hanteringen av våld som ett brott. Denna tendens kan också ses i hur vissa lovande initiativ i andra länder överförts och implementerats i svensk politik. Ett exempel är kon- taktförbud (tidigare besöksförbud) i eget hem som infördes efter österrikisk modell.42 Den österrikiska lagstiftningen har inspi- rerat lagändringar i stora delar av , men man bör notera att den ursprungliga modellen består av två komponenter varav kontaktförbudet för våldsutövaren är den ena och stödinsatser till den utsatta kvinnan är den andra.43 När man som inför en ”minivariant” av modellen som endast består av ena delen – kontaktförbudet – går man miste om unika möjligheter att erbjuda våldsutsatta kvinnor stöd på vägen ut ur våld, påpekar forskare som genomfört en jämförande studie av hur kontaktförbud i eget hem fungerar i olika EU-länder.44 En innovation som är lovande när det gäller att öka skyddet för våldsutsatta kvinnor och förebygga fortsatt våld är de brittiska samverkanskonferenser för riskbedömning i högriskären- den (Multi-Agency Risk Assessment Conferences/MARACs).45 Den första samverkanskonferensen startade och MARACs finns på ungefär 260 platser runt om i . I MARACs deltar myndigheter och andra organisationer som arbetar med våld i nära relationer, för att diskutera högriskärenden och formulera koordinerade handlingsplaner i konkreta ärenden. Detta exempel visar att informationsutbyte mellan organisationer och implementering av ett enkelt system för planering kan få stora positiva effekter för skyddet av våldsutsatta. Utvärderingar visar att MARACs bidrar med en minskning av upprepat våld på i storleks- ordningen . Verksamheten framstår också som mycket kostnadseffektiv då dessa organisationer hanterar runt 56 500 fall 2002/03:70, Prop. 2012/13:186. 43Kelly et al. (2011). 45EIGE (2015). Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande och staten bidrar till verksamheten med ungefär 17 miljo- ner svenska kronor (1,) . 6.8.2Våld i ungas partnerrelationer Som framgått tidigare i betänkandet är våld i ungas relationer ett av de områden som har uppmärksammats internationellt, inte minst när det gäller verkningsfulla metoder för universell våldspreven- tion. Liksom för andra våldsformer finns exempel på specifika handlingsplaner med fokus på dejting-våld, som den plan som löper i i USA.46 I pågår utvecklings- arbete på flera håll när det gäller bemötande, säkerhetsplanering av andra insatser riktade till unga kvinnor utsatta för partnervåld, samt insatser riktade till unga våldsutövande män.47 Ett liknande exempel från är den verktygslåda för arbete med förövare i åldrarna som har lanserats av organisationen i Storbritannien.48 Det finns även studier som uppmärksammar en rad frågor som inte har diskuterats så mycket i , exempelvis i förhållande till tonårsgraviditeter och mödra- och barnhälsovård för tonårsföräldrar, samt anpassning av skyddade boenden för tonåringar utsatta för partnervåld.49 Arbetet med att systematisera och kvalitetssäkra insatser till vålds- utövande män har kommit betydligt längre internationellt än i . Det handlar dels om att forskningen om verkningsfulla metoder framförallt bedrivits internationellt, dels om att arbetet med minimistandards och ackreditering av program kommit betyd- ligt längre exempelvis i och Tyskland.50 ATV (Alter- nativ til Vold) i är ett behandlings- och om våld och särskilt våld i nära relationer. 46Minnesota (2011). För mer information, se /injury/topic/tdv 47Se t.ex. (2014) Se även resursen Preventing and Responding to , /special–collections/TDV.php 48Debonnaire och (2011); och Worms (2011). 49Se vidare /special–collections/TDV.php#801 50EIGE (2015), RESPECT (2012). Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande var en av de första inom sitt område i . ATV har varit tongivande inspiratörer för många verksamheter och kommuner i som arbetar enligt deras metoder. ATV har ett pågående forskningsprojekt i samarbete med Nasjonalt kunnskaps- senter om vold og traumatisk stress (NKVTS). bely- ser terapi för män som söker hjälp för våld mot partner.51 Vi kan också notera att det nu finns ett europeiskt nätverk för dem som arbetar med utövare av våld i nära relationer, men att än så länge är den svenska kvinnojoursorganisationen den enda medlems- organisationen från , medan ingen av de svenska organisa- tioner som arbetar med våldsutövare ingår i nätverket.52 6.8.4Arbete mot hedersrelaterat våld och förtryck I vissa länder i har arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck varit aktivt , bl.a. i och . Fokus har riktats mot bl.a. tvångsäktenskap och kvinnlig könsstymp- ning. Tvångsäktenskap är kriminaliserat, förutom i , i bl.a. , och . I inrättades 2005 det nationella kompetensteamet Forced Marriage Unit (FMU) för att leda den brittiska regeringens arbete mot tvångsäktenskap.53 FMU erbjuder stöd till enskilda vare sig de befinner sig i Stor- eller utomlands. Om personen befinner i ett annat land så ges konsulärt stöd enbart till brittiska medborgare. FMU driver även en nationell hjälplinje för att ge råd och stöd till enskilda som utsätts och riskerar att utsättas för tvångsäktenskap, samt till yrkesverksamma som arbetar med dessa ärenden. FMU arbetar även med uppsökande verksamhet, bl.a. för att öka medvetenheten bland unga människor som riskerar att tas utomlands för tvångs- äktenskap, och genomför omfattande utbildningsprogram för yrkesverksamma. har arbetat mot tvångsäktenskap . kom den första handlingsplanen mot tvångsäktenskap. finns ett förbud mot tvångsäktenskap införlivat i den norska strafflagen och startades ett kompetensteam som är en natio- 52Se www.work–with–perpetrators.eu/index.php?id=8 53www.gov.uk/stop–forced–marriage Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande nell, rådgivande och vägledande instans för yrkesverksamma som arbetar med frågor som rör tvångsäktenskap eller andra former av hedersrelaterat våld. har även tagit fram två påföljande handlingsplaner mot könsstympning av flickor och kvinnor. Den senaste handlingsplanen är från 2013.54 6.8.5Systematiska och differentierade bedömningar och insatser Som redan påpekats i tidigare kapitel är kunskapsbaserat arbete och effektiva metoder ett underutvecklat område i när det gäller mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. Instrument och modeller för att kartlägga och bedöma sådant som våldets form och omfattning, konsekvenser exempelvis i form av trauma, risk respektive behandlingsbehov är i de allra flesta fall ut- vecklade internationellt, även om det också pågår utvecklingsarbete i Sverige.55 Likaså tenderar modeller för stöd och behandling där studier visat positiv effekt vara hämtade från andra länder. Det gäller vare sig det handlar om insatser till våldsutsatta kvinnor,56 barn som upplever våld57 eller män som utövar våld.58 Här återstår alltså mycket arbete både med att beskriva och beforska de insatser som är utvecklade och/eller görs i samt med att överföra och pröva lovande modeller i en svensk kontext och vid behov anpassa till svenska förhållanden. Internationellt sett finns även en rad olika försök att diversifiera och målgruppsanpassa insatser, såväl vad gäller olika målgrupper, exempelvis etniska minoriteter59 eller personer med funktionsned- sättningar,60 som när det handlar om olika våldsformer och allvar- lighetsgrad av våld. Exempelvis finns förslag på modeller för hur man kan differentiera bedömningar av familjerättsliga tvister och skilja ut ärenden med våld från andra högkonfliktärenden61 samt 54Jonassen og Saur (2011). 55Broberg och (2015), (2015). 56Socialstyrelsen (2006). 57Broberg et al. (2011), och (2015). 58SKL (2011). Gondolf och (2001). Disability Rights (2011). och (2009). Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande differentiera bedömningar av familjerättsliga ärenden med våld uti- från våldsmönster och allvarlighetsgrad.62 Mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck är kriminella handlingar och ska anmälas till rättsväsendets myndig- heter, som har ansvar för att utreda, åtala och lagföra. Både hälso- och sjukvården och har ett ansvar för att upptäcka och ge stöd till våldsutsatta kvinnor och barn. Det är dock i huvud- sak kommunernas socialtjänst som har ansvar för att ge stöd och skydd till våldsutsatta kvinnor och barn. har lagstiftningen genomgått flera stora föränd- ringar i syfte att stärka skyddet för våldsutsatta kvinnor, offer för sexuella övergrepp, offer för hedersrelaterat våld och förtryck samt barn som är utsatta för våld och bevittnar våld. Bestämmelser om kontaktförbud och målsägandebiträde har stärkts. Ny lagstiftning har tillkommit som t.ex. äktenskapstvång. I socialtjänstlagen har kommunernas ansvar förstärkts . Föreskrifter har även tillkommit och gäller både hälso- och sjukvården och socialtjänsten.63 Som vi redogjort för i tidigare kapitel och i delbetänkandet64 är det inte i första hand lagstiftningen som brister. Det är inte avsak- nad av lagar, föreskrifter m.m. som gör att det finns brister i myndigheternas arbete. Vi har , i stort sett, tillräckligt bra lagar, föreskrifter m.m. för att kunna synliggöra, förebygga och vidta åtgärder mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. Det är snarare tillämpningen av lagar, prioriteringar och resurser, okunskap, oförmåga eller bristande ledning som leder till brister i myndigheters arbete. Det finns också tillgång till allt mer kunskap, forskning och statistik om mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck, även om den behöver utvecklas på många sätt. Till exem- pel behöver statistiken inkludera fler områden såsom utsatthet för hedersrelaterat våld och förtryck. Vidare behövs mer kunskap och 62Jaffe et al. (2008). Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande SOU 2015:55 forskning om t.ex. våldsförebyggande arbete, flickor och unga kvinnors utsatthet och sexuellt våld.65 Det är dags att alla myndigheter, såsom hälso- och sjukvården, , skolan, polisen och åklagare, omsätter dessa goda förutsättningar i praktiken. Detta är i mångt och mycket ett ansvar som åligger chefer och politiker. Den viktigaste förändringen för att åstadkomma ett bättre och mer effektivt arbete inom området, är att myndigheter tar det ansvar och lever upp till de krav de redan har i gällande lagstiftning. pågår även flera utredningar och översyner gäl- lande bl.a. sexualbrott och våldtäkt,66 vårdnad, boende och um- gänge67 och tvångsvård av barn.68 Dessutom pågår en utredning som ser över möjligheten att göra till lag.69 För mer information se vidare i bilaga 3. Nedan följer en redogörelse för några av de för myndigheter mest centrala lagarna inom området. Rättegångsbalk (1942:740) I finns allmänna bestämmelser som gäller inför och under en rättegång. Brottsbalk(1962:700) I finns bestämmelser om straff för brott. Nedan följer några utdrag från kapitel: •3 kap. Om brott mot liv och hälsa •4 kap. Om brott mot frihet och frid •6 kap. Om sexualbrott •7 kap. Om brott mot familj 65Brå (2014), NCK (2014) m.fl. 66Ju 2014:2S1, Dir. 2014:123. 67Ju 2014:14, Dir. 2914:84. 68S 2012:7, Dir. 2012:79. 69S 2013:35, Dir. 2013:35. Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande Skadeståndslagen (1972:207) och Brottsskadelagen (2014:322) I skadeståndslagen och brottskadelagen finns särskilda bestämmel- ser om skadestånd för brottsoffer m.m. Lag (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor Kvinnlig könsstympning är förbjuden i och bestämmel- serna regleras i denna lag. Polislag (1984:387) I polislagen återfinns bestämmelser om bl.a. polisens ansvar och uppgifter samt samverkansskyldighet med andra myndigheter och organisationer. Lag (1988:609) om målsägandebiträde Bestämmelser om förordnande av ett målsägandebiträde finns i lag om målsägandebiträde. Där framgår när ett målsägandebiträde ska förordnas, som t.ex. vid sexualbrott, misshandel och grov kvinno- fridskränkning. I lagen framgår även ombudets uppgifter och rätt till ersättning. Lag (1988:688) om kontaktförbud Enligt denna lag får förbud meddelas för en person att besöka och på annat sätt ta kontakt med en annan person eller att följa efter denna person. Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande Socialtjänstlag (2001:453), SoL Socialtjänstlagen innehåller olika bestämmelser om socialnämndens ansvar. Nedan följer utdrag ur några centrala bestämmelser: Kommunen har det yttersta ansvaret för att enskilda får det stöd och den hjälp som de behöver enligt 2 kap. 1 § SoL. 5 kap. 1 § SoL reglerar socialnämndens särskilda ansvar för barn. Av 5 kap. 1 a § SoL framgår ansvar för samverkan med andra. När åtgärder gäller barn ska barnets bästa vara i fokus i enlighet med bestämmelserna i 1 kap. 2 § SoL. 5 kap. 11 § SoL reglerar social- nämndens särskilda ansvar för brottsoffer. Rätten till bistånd framgår av 4 kap. 1 § SoL och utredningsansvar framgår av 11 kap. 1 § SoL. Bestämmelser om skyldighet att anmäla till socialnämnden vid kännedom eller misstanke om att ett barn far illa finns i 14 kap. 1 § SoL. En del myndigheter som hälso- och sjukvården, polisen och skolan m.fl. har en lagstadgad skyldighet att anmäla. 5 kap. 11 § SoL Brottsoffer Till socialnämndens uppgifter hör att verka för att den som utsatts för brott och dennes närstående får stöd och hjälp. ska särskilt beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp av närstående kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. ansvarar för att ett barn, som utsatts för brott och dennes närstående får det stöd och den hjälp som de behöver. ska också särskilt beakta att ett barn som bevitt- nat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående är offer för brott, och ansvara för att barnet får det stöd och den hjälp som barnet behöver. Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande 14 kap. 1 § SoL Anmälan om och avhjälpande av missförhållanden m.m. Följande myndigheter och yrkesverksamma är skyldiga att genast anmäla till socialnämnden om de i sin verksamhet får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa: 1.myndigheter vars verksamhet berör barn och ungdom, 2.andra myndigheter inom hälso- och sjukvården, annan rätts- psykiatrisk undersökningsverksamhet, , Kriminal- vården, och Säkerhetspolisen, 3.anställda hos sådana myndigheter som avses i 1 och 2, och 4.de som är verksamma inom yrkesmässigt bedriven enskild verk- samhet och fullgör uppgifter som berör barn och unga eller inom annan sådan verksamhet inom hälso- och sjukvården eller på område. I den lagstiftning som direkt berör vissa yrkeskategorier som kommer i kontakt med barn, finns hänvisningar till skyldigheten att anmäla. Sådana hänvisningar finns bl.a. i •2 f § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), •3 § tandvårdslagen (1985:125), •6 kap. 5 § patientsäkerhetslagen (2010:659), •24 g § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktions- hindrade, •29 kap. 13 § skollagen (2010:800), •3 § polislagen (1984:387). Lag (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU LVU reglerar möjligheter att skydda och tvångs- vårda barn som t.ex. är utsatta för olika former av bristande om- sorg, misshandel, sexuella övergrepp och hedersrelaterat våld och förtryck. Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande Föräldrabalk (1949:381) Handläggning av ärenden som rör vårdnad, boende och umgänge framgår av 6 kapitlet i denna lag. Av 6 kap. 1 § framgår att barn har rätt till omvårdnad, trygghet och en god fostran. Barn ska behandlas med aktning för sin person och egenart och får inte utsättas för kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling. Av 6 kap. 2 § framgår att bedömningen av barnets bästa ska särskilt fästa avseende vid risken för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa, samt vid barnet behov av en nära och god kontakt med båda föräldrarna. Bedömningen ska också ta hänsyn till barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mog- nad. Inom hälso- och sjukvården Hälso- och sjukvårdslag (1982:763) Enligt hälso- och sjukvårdslagen ska hälso- och sjukvården verka för en god vård på lika villkor för hela befolkningen. Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Patientsäkerhetslag (2010:659) Patientsäkerhetslagen ska främja en hög patientsäkerhet inom hälso- och sjukvården. Skollag (2010:800) Skollagen reglerar bestämmelser om skolan. Där finns bestämmel- ser bl.a. om vilka rättigheter och skyldigheter barn, elever och deras vårdnadshavare har samt om skolans ansvar. Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande Diskrimineringslag (2008:567) Diskrimineringslagen har till ändamål att motverka diskriminering. Lagen ska även på andra sätt främja lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk till- hörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder. 6.10Myndigheterna och deras ansvar Myndigheternas uppdrag regleras i lag, förordning (myndighetsin- struktion), föreskrifter och via årliga regleringsbrev eller andra sär- skilda regeringsbeslut. Myndighetsförordningen (2007:515) gäller för förvaltnings- myndigheter under regeringen. Flera myndigheter ansvarar för olika delar av regeringens politik inom området mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. Nedan följer en kortare redogörelse av olika myndighet- ers ansvar och uppdrag inom området. Inledningsvis följer de myndigheter som har haft mest regeringsuppdrag och ansvar inom området : är en statlig myndighet med uppdrag att före- träda barns och ungas rättigheter och intressen utifrån FN:s kon- vention om barnets rättigheter, . verksamhet regleras av en lag och en för- ordning. Lag (1993:335) om och förordning (2007:1021) med instruktion för . bevakar hur efterlevs i samhället och driver på genomförandet i kommuner, lands- ting/regioner och myndigheter. ska uppmärk- samma brister i tillämpningen av och föreslå förändringar i lagar och förordningar. Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande lämnar en rapport till regeringen. rapportering Signaler handlade om våld i nära relationer och barn och ungdomars berättelser om att leva med våld.70 Brottsförebyggande rådets uppdrag regleras av förordning (2007:1170) med instruktion för . Brå verkar för att brottsligheten ska minska och tryggheten ska öka i samhället. Det gör Brå bl.a. genom att ta fram fakta, statistik och sprida kunskap om brottslighet, brottsförebyggande arbete och rättsväsendets reaktioner på brott. Nationell trygghetsundersökning (NTU) och statistik om brott mot kvinnor såsom kvinnofridsbrott, våldtäkt etc. presenteras årligen.71 Brå producerar även den officiella kriminalstatistiken, utvärderar reformer, bedriver forskning för att ta fram ny kunskap samt stödjer lokalt brottsförebyggande arbete. har nationellt ansvar för tre verksamhets- områden: handlägga ärenden om brottsskadeersättning, administrera Brottsofferfonden och vara ett informations- och . Förordning (2007:1171) med instruktion för Brottsoffermyndig- heten reglerar myndighetens verksamhet och Skadeståndslagen (1972:207) och Brottsskadelagen (2014:322) har ett nära samband med myndighetens uppgifter. har på uppdrag av regeringen samt på eget initiativ genomfört ett flertal utbildningsprogram, liksom tagit fram olika typer av informationsmaterial till brottsutsatta. I sam- verkan med andra myndigheter har man utvecklat en särskild webbsida för barn, Jag vill veta, om brott och vilka rättigheter de har i en sådan situation.72 70Barnombudsmannen (2012). 71Brå (2015), Brå (2014). Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande är en statlig myndighet som är en serviceorganisa- tion till domstolarna i landet. har ingen bestäm- manderätt över domstolarnas dömande verksamhet eller deras domslut. har till uppgift att ansvara för över- gripande samordning och gemensamma frågor inom Dom- stolar. tillhandahåller bl.a. utbildningar om allmän straffrätt, sexual- och fridskränkningsbrotten och om hedersrelate- rat våld och förtryck. Utbildningarna är dock inte obligatoriska utan domare får själva söka de utbildningar de vill delta i. Verksamheten vid domstolarna styrs av , genom lag- stiftning. Domstolarna utgör grunden i det svenska rättsväsendet. De är oberoende och självständiga i förhållande till riksdag, regering och andra myndigheter. Med respekt för varje individ och genom ett objektivt och opartiskt synsätt strävar domstolarna efter att uppnå målet för det svenska rättsväsendet – den enskildas rättstrygghet och rättssäkerhet. Inspektionen för vård och omsorg ansvarar för tillsyn över hälso- och sjukvård, socialtjänst och verksamhet enligt lagen om stöd och service till vissa funktions- hindrade (LSS). Tillsyn innebär en oberoende och självständig granskning av att lagar och förordningar följs. Myndigheten ansvarar också för viss tillståndsprövning inom dessa områden. I tillsynsuppdraget ingår handläggningen av anmälningar enligt t.ex. lex och lex . Förordning (2013:176) med instruktion för Inspektionen för vård och omsorg styr myndighetens uppdrag och verksamhet. –2013 genomförde en nationell tillsyn av hälso- och sjukvårdens, kommunernas och kvinnojourernas arbete med våldsutsatta kvinnor och barn.73 73 (2014). Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande Kriminalvården är en statlig myndighet med ansvar för häkten, fängelser och frivård. I förordning (2007:1172) med instruktion för Kriminalvården framgår myndighetens uppdrag. Kriminalvårdens uppgift är att tillsammans med polis, åklagare och domstolar minska brottsligheten och öka människors trygghet. Kriminalvårdens viktigaste uppdrag är att verkställa straff och minska återfall i brott. Kriminalvården arbetar med att minska antalet återfall i brott genom bl.a. olika behandlingsprogram, t.ex. IDAP74, för män dömda för våldsbrott mot kvinnor, och ROS75, för män dömda för sexualbrott. Inom verksamheter bedrivs motivations- och behandlingsarbete för dömda förövare samt även brottsofferarbete. Länsstyrelserna är 21 självständiga myndigheter med samma upp- drag inom jämställdhetsområdet och i arbetet mot mäns våld mot kvinnor, våld i nära relationer och hedersrelaterat våld och förtryck. Länsstyrelsernas arbete styrs av Förordning (2007:825) med länsstyrelseinstruktion och årliga regleringsbrev. Länsstyrelserna är den statliga myndigheten på regional nivå och fungerar som en länk mellan lokal, regional och nationell nivå. Länsstyrelserna ansvarar för samordning och arbete inom området jämställdhet, våld i nära relationer och hedersrelaterat våld och för- tryck. På området mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck har länsstyrelserna haft tre större regeringsuppdrag om: •kompetens- och metodstöd, •hedersrelaterat våld och förtryck. 74IDAP – Intergrated domestic abused program. 75ROS – Relation och samlevnadsprogram. Mäns våld mot kvinnor – samhällets ansvar och åtagande Länsstyrelserna har i samverkan med haft i uppdrag om att utveckla ett kompetensstöd till kommuner. Det stödet har utvärderats av universitet.76