sou · H3B374 · 2015-08-18 00:00:00 — Det ska dock anmärkas att det förhållandet att den som utövar myndighet, enligt utredningens bedömning, omfattas av konven- tionens myndighetsbegrepp innebär att även andra organ och en- skilda individer än de som nämnts kan beröras av konventionen. Det gäller till exempel läkare i viss verksamhetsutövning. Beslut inom hälso- och sjukvården i som innefattar myndighetsutövning och som omfattas av konventionens tillämpningsområde Vissa beslut inom hälso- och sjukvården innefattar myndighets- utövning även om det inom detta område kan vara svårt att klar- göra och avgränsa vad som ska anses som myndighetsutövning.19 Beslut som innebär frihetsinskränkningar av det slag som regleras i den psykiatriska tvångslagstiftningen, till exempel beslut av läkare om omhändertagande för undersökning enligt LPT20 eller beslut av chefsöverläkare om intagning för sluten psykiatrisk tvångsvård enligt LPT21 är klara fall av myndighetsutövning22 och måste enligt utredningens bedömning beaktas som myndighetsåtgärder i konven- tionens mening. Även beslut om besöksrestriktioner när det gäller dem som är tvångsintagna för vård enligt bland annat LVM, LVU och LPT och som under vissa förutsättningar får beslutas av huvud- mannen för vårdinstitutionen eller sjukvårdsinrättningen skulle kunna betraktas som exempel på myndighetsutövning.23 vård- och behandlingsåtgärder i sig faller emellertid utan- för området för myndighetsutövning. Detta innebär att läkare eller annan vårdande personal i sin vårdande och behandlande verksam- 15Se 5 kap. 9 § SoL. 16Se 6 kap. 1 § SoL. 17Se 47 § LPT. 18Se 30 § LPT. 1992/93:43, s. 7 och 22. 20Se 4 § andra stycket LPT. 21Se 6 b § andra stycket LPT. 2004/05:89, s. 11. 23Se 3 § lagen (1996:981) om besöksinskränkningar vid viss tvångsvård. het, enligt utredningen, normalt inte betraktas som myndigheter i konventionens mening. I den förklarande rapporten bekräftas också att medicinska åtgärder i sig, som faller inom området för medicinsk behandling och läkarnas verksamhetsfält, inte omfattas av konven- tionen.24 Det ankommer emellertid slutligen på domstolarna att efter hand genom rättspraxis utvisa var gränserna går för konventionens tillämplighet. Frågan om vem som är behörig företrädare för en skyddsbehövan- de vuxen vid ställningstagande till medicinsk behandling omfattas dock av konventionen.25 För medicinska åtgärder eller behandling i krävs som regel att den vuxne själv samtycker och ett sam- tycke för den vuxnes räkning kan enligt svensk intern rätt inte lämnas av en företrädare eller en myndighet.26 Däremot kan det i andra länder finnas en sådan möjlighet. Inom hälso- och sjukvården kan det därför bli aktuellt att i detta avseende beakta konventionens bestämmelser. 7.2.3Fastställande av tillämplig lag (artiklarna 1.2.b och 1.2.c) Andra ändamål med konventionen är att fastställa vilken lag behö- riga myndigheter ska tillämpa och vilken lag som är tillämplig på före- trädande av den vuxne (artiklarna 1.2.b och 1.2.c). Bestämmelser om tillämplig lag finns i kapitel III i konventionen.27 Situationen när en vuxen själv ger eller har gett någon en bestå- ende fullmakt för att användas till skydd för den vuxne i händelse av att han eller hon är förmögen att bevaka sina intressen, en så kallad framtidsfullmakt, omfattas av konventionen (se artik- larna 15 och 16 samt kapitel 10). Konventionen reglerar och ger effekt åt framtidsfullmakter genom bestämmelser om tillämplig lag och inte genom särskilda bestämmelser om erkännande.28 Det bör här nämnas att åtgärder till skydd för en vuxen som vidtas av ett ombud med stöd av en vanlig fullmakt faller utanför konventionens tillämpningsområde. 24Se , Explanatory Report, paragraf 42. 25Se artikel 4.2, , Explanatory Report, paragraf 42, och avsnitt 7.5.11. 26Se 4 kap. 2 § patientlagen (2014:821). 27Se närmare kapitel 9. 28Se , Explanatory Report, paragraf 13. 7.2.4Föreskrivande av erkännande och verkställighet (artikel 1.2.d) Ytterligare ett ändamål med konventionen är att föreskriva erkän- nande och verkställighet av skyddsåtgärder (artikel 1.2.d). Bestäm- melser om detta finns i kapitel IV i konventionen.29 Vid erkännande och verkställighet av en skyddsåtgärd som har vidtagits i en annan fördragsslutande stat kan fråga uppkomma om åtgärden omfattas av konventionen eller inte. Som har redovisats i det föregående ska, enligt artikel 1.2.a), en åtgärd ha vidtagits av en internationellt behörig myndighet för att omfattas av konventionen. Enligt utredningen bör, som ovan konstaterats, begreppet myndig- het i konventionens mening tolkas vidare än det svenska myndig- hetsbegreppet och vid bedömningen av om det utländska organet eller den enskilda individen kan betraktas som en myndighet bör beaktas om beslutet har innefattat vad som enligt svensk rätt avses med myndighetsutövning (se avsnitt 7.2.2). 7.2.5Samarbete mellan myndigheterna (artikel 1.2.e) Slutligen anges som ändamål att upprätta ett samarbete mellan myn- digheterna i de fördragsslutande staterna (artikel 1.2.e). Frågor om samarbete regleras i konventionens kapitel V.30 7.3Definition av en vuxen (artikel 2) 1.Med en vuxen avses i denna konvention en person som har fyllt . 2.Konventionen ska tillämpas även på åtgärder som avser en vuxen som inte hade fyllt när åtgärden vidtogs. En vuxen definieras i konventionen som en person som har fyllt (artikel 2.1). Gränsen sammanfaller med den övre åldersgräns som anges . Enligt artikel 2.2 är kon- ventionens bestämmelser också tillämpliga på åtgärder som avser en 29Se närmare kapitel 11. 30Se närmare kapitel 12. vuxen som inte hade fyllt när åtgärden vidtogs. Detta medför att tillämpningsområdet tar vid där tillämpningsområde tar slut.31 Till exempel omfattas vissa åtgärder enligt LVU av fram till dess att personen fyller och därefter, för tiden , tillämpas på åtgärden (1 § tredje stycket LVU). En sådan skyddsåtgärd som har vidtagits med som grund fortsätter dock att gälla och ha verkan också efter 18- årsdagen. Om åtgärden ska omprövas efter det att personen har fyllt ska emellertid tillämpas (jämför 13 § andra stycket LVU). Även i en situation då ställning ska tas till om ett beslut enligt ska erkännas eller verkställas i en annan fördragsslutande stat efter 18- årsdagen ska tillämpas. ska tillämpas fram till dess att ett barn fyller , även om barnet enligt den tillämpliga lagen anses som myndigt vid en annan ålder. På motsvarande sätt ska Haag- konvention tillämpas oavsett vad den tillämpliga lagen föreskriver i fråga om myndighetsålder. Artikeln innebär så- ledes inte att det i konventionen har uppställts en materiell bestäm- melse som stadgar att myndighetsåldern är i alla stater.32 II-förordningen är tillämplig för alla EU:s medlemsstater utom och kommer därför för svenskt vidkommande att tillämpas oftare än . Förordningen saknar en definition av barn utifrån ålder, men på samma sätt som när det gäller upphör förordningen formellt att gälla när barnet fyller . Även II-förordningen och kan därför sägas komplettera varandra genom att tar vid där II-förord- ningen upphör. 31Se , Explanatory Report, paragraf 15. 32Jämför SOU 2005:111, s. 120. 7.4Åtgärder som omfattas av konventionen (artikel 3) De åtgärder som avses i artikel 1 kan i synnerhet gälla a)fastställande av den nedsatta eller bristande personliga förmågan och förordnande av en skyddsåtgärd, b)förordnande att ställa en vuxen under en rättslig eller administrativ myndighets skydd, c)förvaltarskap, godmanskap och liknande institut, d)förordnande av och uppgifter för en person eller ett organ som ska ansvara för den vuxnes person eller egendom, eller som ska företräda eller bistå den vuxne, e)placering av den vuxne på en institution eller något annat ställe där skydd kan tillhandahållas, f)förvaltning av, bevarande av eller förfogande över den vuxnes egen- dom, g)beviljande av tillstånd till ett särskilt ingripande för att skydda den vuxne eller dennes egendom. I artikel 3 anges konventionens tillämpningsområde genom exem- pel på vilka åtgärder som kan omfattas av konventionen. Tillämp- ningsområdet är mycket vitt och omfattar både privat- och offent- ligrättsliga skyddsåtgärder. Skyddsåtgärderna kan vara olika i konventionsstaternas rätts- system och därför är uppräkningen exemplifierande utan att vara uttömmande. Vissa av punkterna i artikeln kan vidare förefalla att överlappa varandra. Detta är emellertid utan betydelse för tillämp- ningen eftersom åtgärderna lyder under samma bestämmelser. Några av de uppräknade åtgärderna är okända i vissa rättssystem. Åtgär- derna behöver inte heller stå till buds för de myndigheter som är behöriga enligt konventionen, utan åtgärderna får vidtas om de är möjliga enligt den lag som konventionen anger ska tillämpas och om de i den situationen omfattas av konventionens tillämpningsområde.33 Listan över skyddsåtgärder omfattar inte beslut att inte vidta några åtgärder. Enligt den förklarande rapporten ansågs det vid tillkomsten av konventionen inte finnas något behov av en sådan 33 Se , Explanatory Report, paragraf 18. bestämmelse.34 I konventionen accepteras emellertid sådana beslut, till exempel i artikel 7.3 där det har införts en skyldighet för de fördragsslutande staterna att erkänna ett negativt beslut av en be- hörig myndighet. 7.4.2Fastställande av den nedsatta eller bristande personliga förmågan och förordnande av skyddsåtgärder (artikel 3.a) På engelska lyder artikel 3.a) ”the determination of incapacity and the institution of a protective regime” och på franska ”la déter- mination de l'incapacité et l'institution d'un régime de protection”. I den förklarande rapporten anges att omfattningen av den nedsatta eller bristande personliga förmågan i vissa rättssystem är avgörande för det sätt på vilket den vuxne skyddas; i till exempel genom godmanskap eller förvaltarskap. Fastställandet av den ned- satta eller bristande personliga förmågan och förordnande av skydds- åtgärder är enligt den förklarande rapporten därför åtgärder som omfattas av konventionen (punkten a).35 Artikel 3.a) översätts i den finska propositionen som ”fastställande av begränsningar i handlingsbehörigheten och förordnande av ett skyddssystem”. Mot bakgrund av den engelska och franska lydelsen och den förklarande rapporten omfattar konventionen, enligt utredningen, bedömningen av den vuxnes förmåga att ta tillvara sina intressen när den bedöm- ningen är en förutsättning för att kunna förordna om skyddsåtgärder. Som exempel kan tänkas en bedömning i form av ett läkarintyg eller annan likvärdig utredning när en vuxen inte har lämnat sitt sam- tycke till godmanskap enligt 11 kap. 4 § FB (11 kap. 17 § FB). Utred- ningen anser därför att lydelsen av artikel 3.a) på svenska bör vara ”fastställande av den nedsatta eller bristande personliga förmågan och förordnande av skyddsåtgärder”. Skyddsåtgärderna enligt artikel 3.a) kan vara generella eller endast avse vissa av den vuxnes handlingar eller ett visst område, till exempel en viss egendom eller samtliga ekonomiska angelägenheter. I kon- ventionstexten nämns inte uttryckligen att ett upphävande av ett beslut som fastställer den nedsatta eller bristande personliga för- 34Se , Explanatory Report, paragraf 28. 35Se , Explanatory Report, paragraf 20. mågan ska betraktas som en skyddsåtgärd enlig konventionen. Av den förklarande rapporten framgår emellertid att avsikten är att även ett upphävande av ett sådant beslut ska omfattas av konventionen.36 Enligt den finska propositionen utgörs åtgärder enligt artikeln till exempel av en begränsning av handlingsbehörigheten och för- ordnande av en intressebevakare med stöd av lagen om förmyndar- verksamhet (442/1999).37 7.4.3Förordnande att ställa en vuxen under en rättslig eller administrativ myndighets skydd (artikel 3.b) Att vara ställd under en rättslig eller administrativ myndighets skydd betraktas som en skyddsåtgärd enligt konventionen (punk- ten b). En skyddsåtgärd för en vuxen behöver enligt den förklarande rapporten inte alltid inbegripa en begränsning av den vuxnes rätts- handlingsförmåga. Den vuxne kan i stället fortsätta att bestämma över sina angelägenheter utan hjälp av en företrädare, men vara ställd under en rättslig eller administrativ myndighets skydd. En sådan myndighet kan till exempel ogiltigförklara eller få till stånd en ogiltigförklaring av en rättshandling som den vuxne har utfört.38 Ett exempel på en sådan skyddsåtgärd är i fransk rätt ”placement sous sauvegarde de ”.39 Utredningen har inte funnit någon skyddsåtgärd i svensk rätt som omfattas av punkten b). Enligt den finska propositionen kan åtgärder som hör under punkten b) vara till exempel beslut om vård mot patientens egen vilja enligt mentalvårdslagen (1116/1990), eftersom den fortsatta placeringen kontinuerligt måste bedömas av behörig myndighet.40 Utredningen anmärker i anslutning till detta exempel att beslut om tvångsvård enligt LVM, LVU eller LPT närmast faller under arti- kel 3.e) eftersom sådan vård inte i sig skyddar den vuxne mot hans eller hennes eget olämpliga rättshandlande. 36Se , Explanatory Report, paragraf 20. 37Se den finska propositionen RP 61/2010 rd, s. 13. 38Se , Explanatory Report, paragraf 21. 39Se artikel 491 i den franska Code Civil. Sauvegarde de är en skyddsåtgärd med kort varaktighet. Åtgärden omfattar en specifik rättshandling eller transaktion men i övrigt kan den vuxne fortfarande utöva sina rättigheter. 40Se den finska propositionen RP 61/2010 rd, s. 13. 7.4.4Förvaltarskap, godmanskap och liknande institut (artikel 3.c) Förvaltarskap, godmanskap och liknande institut omfattas av kon- ventionens tillämpningsområde (punkten c). Det rör sig enligt den förklarande rapporten om skyddsåtgärder som beslutas när den vuxne på grund av sitt tillstånd fortlöpande behöver bli företrädd, assi- sterad eller övervakad eller få råd i det dagliga livet.41 För svensk del faller till exempel godmanskap och förvaltarskap enligt 11 kap. 4 och 7 §§ FB in under punkten c). Enligt den finska propositionen rör punkten c) åtgärder som gäller intressebevakning och liknande institut samt förordnande av och uppgifter för en person eller ett organ som ska ansvara för den vuxnes person eller egendom, företräda eller bistå den vuxne. Punk- ten överlappar, enligt den finska propositionen, punkten a) i kon- ventionen.42 Utredningen gör motsvarande bedömning för svensk del när det gäller förvaltarskap och godmanskap. 7.4.5Förordnande av och uppgifter för en person eller ett organ som ska ansvara för den vuxnes person eller egendom (artikel 3.d) Förordnande av och uppgifter för en person eller ett organ som ska ansvara för den vuxnes person eller egendom, eller som ska företräda eller bistå den vuxne är åtgärder som ryms inom konventionen (punkten d). Formuleringarna i bestämmelsen är enligt den för- klarande rapporten mycket breda.43 För svensk rätts vidkommande omfattas förordnande av god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 och 7 §§ FB. Även en god man som överförmyndaren har förordnat för den som har god man eller för- valtare, i angelägenheter där den enskilde har ett intresse som strider mot en sådan företrädares eller dennes makes eller sambos intresse ryms inom bestämmelsen (11 kap. 2 § tredje stycket FB).44 Dessutom omfattas ett förordnande av en god man att företräda en enskild och bevaka hans eller hennes rätt i ett ärende om anordnande av 41Se , Explanatory Report, paragraf 22. 42Se den finska propositionen RP 61/2010 rd, s. 13. 43Se , Explanatory Report, paragraf 23. 44Jämför , Explanatory Report, paragraf 23. förvaltarskap eller utvidgning av ett förvaltarskaps omfattning, där den enskilde uppenbarligen inte förstår vad saken gäller eller skulle lida skada av att få del av handlingarna i ärendet (20 kap. 2 § andra stycket FB). Därtill omfattas utseendet av en stödperson som ska bistå en patient i personliga frågor så länge han eller hon tvångs- vårdas enligt LPT (30 §). Också utseendet av en kontaktperson med uppgift att hjälpa den enskilde i personliga angelägenheter enligt 3 kap. 6 b § SoL omfattas av konventionen. Ett annat exempel är en personlig assistent eller en kontaktperson enligt 9 § 2 och 4 LSS. Även beslut om tvångsvård enligt LVM, LVU och LPT är exempel på skyddsåtgärder enligt artikeln. Enligt den förklarande rapporten omfattar bestämmelsen också ett äldreboende som behöver fatta medicinska beslut i avsaknad av en rättslig företrädare, etc.45 Svensk rätt förutsätter som huvudregel samtycke från den vuxne till medicinsk behandling, vilket inte kan lämnas av en svensk myndighet.46 Uteblivet samtycke utgör emeller- tid inte något hinder i nödsituationer.47 Enligt den finska propositionen rör punkten d) åtgärder som gäller intressebevakning och liknande institut samt förordnande av och uppgifter för en person eller ett organ som ska ansvara för den vuxnes person eller egendom, företräda eller bistå den vuxne. I den finska propositionen görs bedömningen att punkten d) överlappar punkten a).48 För svensk del gör utredningen motsvarande bedöm- ning när det gäller förvaltarskap och godmanskap. 7.4.6Placering av den vuxne på en institution eller något annat ställe där skydd kan tillhandahållas (artikel 3.e) Placering av den vuxne på en institution eller något annat ställe där skydd kan tillhandahållas omfattas av konventionen (punkten e). Tillämpningsområdet för bestämmelsen är enligt den förklarande 45Se , Explanatory Report, paragraf 23. 46Se 4 kap. 2 § patientlagen (2014:821). Utredningen om beslutsoförmögna personers ställ- ning i hälso- och sjukvård, tandvård, socialtjänst och forskning (dir. 2012:72 samt tilläggsdir. 2013:96 och 2014:119) ska lämna förslag till en enkel och ända- målsenlig reglering avseende personer som på grund av att de är beslutsoförmögna helt eller delvis saknar möjlighet att fullt ut vara delaktiga eller på annat sätt utöva sitt självbestäm- mande i situationer då detta förutsätts inom hälso- och sjukvård, tandvård eller forskning. 47Jämför 24 kap. 4 § . 48Se den finska propositionen RP 61/2010 rd, s. 13. rapporten mycket brett och omfattar såväl en frivillig placering utan restriktioner avseende den vuxnes frihet som en placering utan samtycke från den vuxne eller mot hans eller hennes vilja (tvångs- vård).49 Såväl beslutet om placering som själva placeringen omfattas av punkten. Frågan om placering av vuxna i en annan fördrags- slutande stat behandlas i kapitel 13. Åtgärderna omfattas enligt den förklarande rapporten av kon- ventionen eftersom det är svårt att skilja mellan offentligrättsliga och privaträttsliga skyddsåtgärder och för att sådana åtgärder om- fattas av Haagkonvention.50 I omfattar punkten e) bland annat boende för service och omvårdnad för äldre människor som behöver särskilt stöd (5 kap. 5 § SoL) liksom frivilligt boende på ett hem för vård eller boende som en kommun ska anordna för vuxna som behöver vårdas och bo utanför det egna hemmet (6 kap. 1 § SoL). Med hem för vård eller boende avses enligt 3 kap. 1 och 2 §§ socialtjänstförord- ningen (2001:937) ett hem inom som tar emot en- skilda för vård eller behandling i förening med ett boende. Därtill omfattas tvångsvård på ett LVM-hem eller ett sjukhus till följd av att en vuxen missbrukar alkohol, narkotika eller flyktiga lösnings- medel enligt 4 och 22–24 §§ LVM och tvångsvård på en sjukvårds- inrättning på grund av att en vuxen lider av en allvarlig psykisk stör- ning enligt 3 och 15 §§ LPT. Även tvångsvård av personer enligt 3 § LVU omfattas av konventionen. Enligt den finska propositionen omfattar punkten e) till exem- pel förordnande till missbrukarvård oberoende av en persons vilja med stöd av lagen om missbrukarvård (41/1986).51 7.4.7Förvaltning av, bevarande av eller förfogande över den vuxnes egendom (artikel 3.f) Förvaltning av, bevarande av eller förfogande över den vuxnes egen- dom ses som skyddsåtgärder enligt konventionen (punkten f). En- ligt den förklarande rapporten omfattar bestämmelsen all verksam- 49Se , Explanatory Report, paragraf 24. 50Se , Explanatory Report, paragraf 24. 51Se den finska propositionen RP 61/2010 rd, s. 13. het rörande egendom, till exempel bevakning av den vuxnes intressen i kvarlåtenskap efter en annan person.52 I är det vanligt att dessa uppgifter sköts av en god man eller en förvaltare. Det förekommer också att ett ombud får fullmakt av den vuxne att företräda honom eller henne i en viss angelägenhet (något som förutsätter att den vuxne har beslutskompetens). Ett sådant befullmäktigande omfattas emellertid inte av konventionen, om inte fullmakten kan anses utgöra en så kallad framtidsfullmakt (se närmare kapitel 10). Enligt den finska propositionen hör till denna grupp av åtgärder bland annat de i lagen om förmyndarverksamhet avsedda åtgär- derna av förmyndarmyndigheterna som gäller utarbetande av en plan för egendomsförvaltning eller utfärdande av tillstånd för en rätts- handling som intressebevakaren ämnar vidta på huvudmannens vägnar.53 7.4.8Beviljande av tillstånd till ett särskilt ingripande för att skydda den vuxne eller dennes egendom (artikel 3.g) Beviljande av tillstånd till ett särskilt ingripande för att skydda den vuxne eller dennes egendom betraktas som en skyddsåtgärd enligt konventionen (punkten g). Bestämmelsen avser enligt den förklaran- de rapporten en situation där skyddet är begränsat till ett särskilt ingripande, till exempel en kirurgisk operation eller försäljning av en tillgång.54 För svensk del skulle ett godmanskap eller ett förvaltarskap kunna komma i fråga för en skyndsam försäljning av egendom. Också en god man som överförmyndaren har förordnat för den som har god man eller förvaltare, i angelägenheter där den enskilde har ett intresse som strider mot en sådan företrädares eller dennes makes eller sambos intresse kan betraktas som ett särskilt ingripande enligt artikeln (11 kap. 2 § tredje stycket FB). Dessutom kan beslutet att en vuxen ska spännas fast med bälte enligt 19 § LPT betraktas som en åtgärd enligt punkten g). 52Se , Explanatory Report, paragraf 25. 53Se den finska propositionen RP 61/2010 rd, s. 13 f. 54Se , Explanatory Report, paragraf 26. Enligt den finska propositionen utgörs en skyddsåtgärd under artikeln till exempel av utfärdande av tillstånd för avbrytande av havandeskap, om åtgärden verkställs i avsikt att skydda den vuxne.55 7.5Åtgärder som utesluts från konventionen (artikel 4) 1.Denna konvention ska inte tillämpas på a) underhållsskyldighet, b) ingående, annullering och upplösning av äktenskap eller motsva- rande förhållanden eller hemskillnad, c) förmögenhetsförhållanden i äktenskap eller i motsvarande förhåll- anden, d) truster eller arv, e) social trygghet, f) offentligrättsliga åtgärder av allmän karaktär för hälsa, g) åtgärder som vidtas mot en person till följd av att han eller hon har begått brottsliga gärningar, h) beslut i fråga om rätt till asyl och om invandring, i) åtgärder som uteslutande vidtas för att trygga den allmänna säker- heten. 2.Vad som anges i punkten 1 ska inte inverka på en persons behörig- het att verka som den vuxnes företrädare i de frågor som nämns där. Artikel 4 innehåller en uppräkning av de åtgärder som inte omfattas av konventionens tillämpningsområde. Enligt den förklarande rapporten är uppräkningen uttömmande. Alla åtgärder till skydd för en vuxen som inte är uteslutna enligt artikel 4 faller således inom konven- tionens tillämpningsområde. När en fråga är undantagen konventionens tillämpning får varje fördragsslutande stat tillämpa sina egna bestämmelser. 55Se den finska propositionen RP 61/2010 rd, s. 14. 56Se , Explanatory Report, paragraf 29. 7.5.2Underhållsskyldighet (artikel 4.1.a) Underhållsskyldighet omfattas inte av konventionen (punkten a). Internationellt privaträttsliga bestämmelser om underhållsskyldighet finns i ett flertal internationella instrument. De senaste och för svensk del bindande bestämmelserna finns i EU:s underhållsförord- ning57, som även inkorporerar Haagprotokollet av om tillämplig lag avseende underhållsskyldighet (Haagproto- kollet).