sou · H3B335 · 2015-03-31 00:00:00 — För att uppnå syftet att i särskilt sårbara och utsatta områden skapa goda förutsättningar för människors och företags tillgång till en grundläggande nivå av kommersiell service krävs, enligt utredningen, att stöd lämnas kontinuerligt och till Utredningens överväganden och förslag Det föreslås därför att frågan om stöd ska lämnas prövas särskilt men utan begränsning . I enlighet med artikel 1.2 h) i kommissionens förordning nr 360/2012 bör det även framgå av de nu föreslagna bestämmelserna att stöd inte får lämnas till ett företag i svårigheter, dvs. företag som har skulder för svenska skatter eller avgifter hos eller som är i likvidation eller försatt i konkurs. Vidare framgår det av artikel 3.1 i nämnda förordning att om en medlemsstat har för avsikt att bevilja ett företag stöd av mindre betydelse i enlighet med förordningen, ska medlemsstaten skriftligen underrätta företaget om bl.a. den tjänst av allmänt ekonomiskt intresse för vilken den beviljas. För att uppfylla kravet i artikel 3.1 räcker det inte att stödmyndigheten endast hänvisar till de allmänna stödvillkoren i den föreslagna förordningen. måste i beslutet upplysa om innehållet i tjänsten för försäljningsstället. Det kan t.ex. se ut så här. X-företaget åtar sig att på försäljningsstället, adress, den X till den X, tillhandahålla minst 1 000 dagligvaruartiklar, varav varugrupperna mejeri- och charkvaror, ägg, färskt bröd, frukt och grönsaker ska finnas representerade. Försäljningsstället ska hålla öppet på åretruntbasis, under i genomsnitt . Tjänsterna kan se olika ut beroende på vilka försäljningsställen som är aktuella för stöd. Det är nämligen ingenting som hindrar att tjänsten, med hänsyn till behoven i området, innebär fler dagligvaruartiklar och generösare öppettider än vad minimikraven anger. Är så fallet måste tjänsten också beskrivas i enlighet därmed. Utredningens överväganden och förslag 12.2.3Stöd till servicestrategiska försäljningsställen för dagligvaror Förslag: Ett nytt stöd, stöd till servicestrategiska försäljningsställen för dagligvaror, ska kunna ges till fasta försäljningsställen för dagligvaror som bedöms vara betydelsefulla för tillgängligheten även till annan grundläggande kommersiell service än försäljning av dagligvaror. Stödet får lämnas till ett försäljningsställe som är beläget mer än 15 kilometer från ett annat försäljningsställe för dagligvaror som bedöms vara betydelsefullt för tillgängligheten även till annan grundläggande kommersiell service än försäljning av dagligvaror, har sina lokaler öppna så att kunder kan få tillgång till dagligvaror och annan grundläggande kommersiell service på åretruntbasis, under i genomsnitt , och har en nettoomsättning för dagligvaror som inte uppgick till mer än vid senaste årets årsredovisning, årsbokslut eller liknande underlag. Stöd får lämnas med högst till samma försäljningsställe. Av de kartläggningar och undersökningar som utredningen tagit del av framkommer att i de mest sårbara och utsatta områdena finns flera små försäljningsställen för dagligvaror som bedriver sin verksamhet med en minimal omsättning. Sådana försäljningsställen klarar sig genom stora ideella insatser från ortsbefolkningen. Utredningens uppfattning är att det är viktigt att från statens sida ekonomiskt stödja även dessa mindre försäljningsställen eftersom de ofta är betydelsefulla för tillgängligheten till flera olika slag av grundläggande kommersiell service. De kan i vissa fall, förutom försäljningen av dagligvaror, ha en drivmedelspump och även vara ombud för t.ex. apoteks- och postservice. Utredningens förslag är att ett mindre ekonomiskt stöd ska kunna lämnas till sådana försäljningsställen för dagligvaror. Utredningens överväganden och förslag Stödet ska kallas stöd till servicestrategiska försäljningsställen för dagligvaror. Utredningens förslag är att utforma stödet så att det är förenligt med kommissionens förordning nr 1407/2013, dvs. som ett stöd av mindre betydelse. I likhet med vad som gäller för stödet till dagligvaruservice av allmänt ekonomiskt intresse innebär inte heller det här stödet statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget och det behöver därför inte anmälas till kommissionen innan det införs. Förordningens gränsvärde på under tre beskattningsår motsvarar . Med hänsyn till de små stödbelopp som det kommer att bli frågan om är utredningens uppfattning att det inte finns risk för att något företag (ekonomisk enhet) kommer att slå i taket. ska göra bedömningen att försäljningsstället är betydelsefullt för tillgängligheten även till annan grundläggande kommersiell service än försäljning av dagligvaror. För att bevilja stödet krävs dock inte att försäljningsstället har ett särskilt varuutbud. I likhet med vad som gäller angående tidigare beskrivet stöd ska även det nu aktuella stödet kunna sökas endast av fasta försäljningsställen för dagligvaror. Förväntningen från utredningens sida är att de försäljningsställen som blir aktuella för stödet normalt är mindre lanthandelsliknande ställen där människor i bygden arbetar på stor ideell basis. Sådana ställen bygger på att de finns tillgängliga som fasta mötesplatser där människor kan få olika saker uträttade, som t.ex. att handla, hämta ut receptbelagda läkemedel, skicka paket och tanka bilen etc. Mot den bakgrunden är det rimligt att ställa kravet att försäljningsstället ska vara fast. I avsnitt 8.4 har närmare redogjorts för varför utredningen anser att det för beviljande av stöd ska finnas ett minsta avstånd mellan den stödsökande butiken och närmaste alternativa butik samt vilket avstånd som ska gälla. När det gäller det nu aktuella stödet krävs alltså att försäljningsstället är beläget mer än från ett annat försäljningsställe som bedöms vara betydelsefullt för tillgänglig- Utredningens överväganden och förslag heten även till annan grundläggande kommersiell service än försäljning av dagligvaror. Ytterligare stödvillkor som föreslås är krav på visst öppethållande och en högsta nettoomsättning för dagligvaror. Det är av stor vikt att även mindre servicestrategiska försäljningsställen normalt håller öppet för kunder för att kunna leva upp till sin status som just ”servicestrategiska”. Ett liknande krav som föreslås för de större försäljningsställena om öppethållande föreslås därför även gälla för att få det nu aktuella stödet. En skillnad blir dock att antalet timmar bestäms till hälften av de som angetts som krav för stöd till dagligvaruservice av allmänt ekonomiskt intresse. Med hänsyn till att stödet ska kunna ges endast till de minsta försäljningsställena som är betydelsefulla i servicestrategisk bemärkelse, bör kravet vara att försäljningsstället får ha en högsta nettoomsättning för dagligvaror om . Utredningens uppfattning är att stöd ska få lämnas med högst cirka en tredjedel av det högsta stödbelopp som gäller för stöd för dagligvaruservice av allmänt ekonomiskt intresse. Beloppet blir då högst till samma försäljningsställe. Visserligen kan beloppet i sig upplevas som något lågt. Man bör dock ha i åtanke att det här stödet riktar sig endast till de riktigt små försäljningsställena för dagligvaror. Ett stöd om runt kommer att vara ett betydelsefullt tillskott, satt i relation till den nettoomsättning som dessa försäljningsställen kan ha. Det föreslås att frågan om stöd även i detta fall prövas särskilt men utan någon begränsning . Förslag: Ansökan om stöd ska ges in till och prövas av , (inklusive ) eller samverkansorganet i det län där verksamheten bedrivs. Innan stöd lämnas ska stödmyndigheten samråda med berörda kommuner. Ett beslut om stöd får förenas med villkor. Villkoren ska framgå av beslutet. Utredningens överväganden och förslag Ansökan om stöd ska ges in till och prövas av i det län där verksamheten bedrivs. I de län som har ett landsting som avses i lag (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar i vissa län, ska ansökan dock ges in till och prövas av eller . Detsamma gäller för samverkansorganet i län. Hur ansökan om stöd ska utformas går utredningen inte in närmare på. I ansökan angående stöd till servicestrategiska försäljningsställen för dagligvaror bör dock sökanden ges möjlighet att ange om försäljningsstället även agerar som post- och/eller apoteksombud, säljer drivmedel och/eller erbjuder betaltjänster. Innan stöd lämnas är det viktigt att stödmyndigheten samråder med den berörda kommunen. Orsaken är att det är kommunen som bäst känner till förhållandena och de särskilda behov som gäller i området där försäljningsstället ligger. Kommunens yttrande när det gäller stödbehovet blir ett viktigt underlag för stödmyndigheten i bedömningen av om det aktuella försäljningsstället ska beviljas stöd eller inte. bör ges möjlighet att förena stödbeslutet med villkor. När det gäller stöd till dagligvaruservice av allmänt ekonomiskt intresse ligger det redan villkor i försäljningsställets särskilda åtagande om att tillhandahålla ett visst utbud och hålla öppet för kunder. Det kan dock finnas andra villkor som stödmyndigheten vill förena beslutet med. När det gäller stöd till servicestrategiska försäljningsställen för dagligvaror kan stödmyndigheten vilja sätta upp särskilda villkor om t.ex. öppettider. Om det i något fall finns indikationer på ett eventuellt ägarbyte, bör det vara fritt fram att förena beslutet med ett villkor om vad som ska gälla vid väsentliga ändringar i äganderätten till den aktuella verksamheten. Kommissionens förordningar nr 1407/2013 och nr 360/2012 kräver att medlemsstaterna inrättar en metod för kontroll av att det totala stödbeloppet som ett företag erhåller under tre beskattningsår ligger under gränsvärdet (artikel 6.1–2 respektive 3.1–2). I enlighet med det kravet föreslås därför att sökanden lämnar in en skriftlig redogörelse för allt annat stöd av mindre betydelse som sökanden fått under de två föregående beskattningsåren och det innevarande beskattningsåret. ska vidare, i samband med att stöd lämnas, upplysa stödmottagaren om stödbeloppet och att stödet har karak- Utredningens överväganden och förslag tären av stöd av mindre betydelse genom att uttryckligen hänvisa till förordningarna nr 1407/2013 eller nr 360/2012 och offentliggörandet av dem i Europeiska unionens officiella tidning (artikel 6.1 förordning nr 1407/2013 respektive artikel 3.1 förordning nr 360/2012). Som redogjorts för ska även stödmyndigheten i samband med att stödet till dagligvaruservice av allmänt ekonomiskt intresse lämnas, upplysa stödmottagaren om innehållet i den specifika tjänst av allmänt ekonomiskt intresse för vilken stödet beviljas. Förslag: eller i förekommande fall , eller samverkansorganet ska svara för uppföljningen av stödärendet och utöva tillsyn över att stödet utnyttjas i överensstämmelse med de åtaganden, villkor och föreskrifter som gäller för stödet. ska förelägga stödmottagande försäljningsställen för dagligvaror att vid ett visst senare datum lämna in en ekonomisk rapport av vilken ska framgå hur försäljning och lönsamhet har utvecklats. En blankett för avläggande av den ekonomiska rapporten ska skickas med beslutet till stödmottagaren. En stödmottagare som önskar göra en förnyad ansökan om stöd ska göra detta på samma blankett som gäller för den ekonomiska rapporten. ska vid domstolar och andra myndigheter bevaka statens rätt mot stödmottagaren. Den myndighet som fattar beslut i stödärendet ska svara för uppföljningen av ärendet och utöva tillsyn över att stödet utnyttjas i överensstämmelse med de åtaganden, villkor och föreskrifter som gäller för stödet. För uppföljningen ska det finnas rutiner som är anpassade för stödformerna och som medger en flexibel tillämpning. Det är angeläget att uppföljning och tillsyn sker så effektivt som möjligt. För att säkerställa en sådan effektivitet bör det krävas att stödmottagarna rapporterar till stödmyndigheten om hur försäljning och lönsamhet har utvecklats efter stödgivningen. Utredningens överväganden och förslag rapport visar om stödet fått avsedd positiv effekt på verksamheten och ligger även till grund för prövningen av kommande års stöd. Ett föreläggande om att stödmottagaren vid ett visst senare tillfälle ska lämna in en ekonomisk rapport tas in i stödbeslutet. ska i samband med beslutet skicka med en blankett för avläggande av den ekonomiska rapporten. Utredningen menar att det är viktigt att förenkla så mycket som möjlighet för de enskilda handlarna när det kommer till ansökningsförfarandet. Ett led i den riktningen är att ge handlarna möjlighet att göra en förnyad ansökan om stöd på samma blankett som gäller för den ekonomiska rapporten. På det sättet minimeras den administrativa bördan för handlarna, vilket är extra viktigt då stödet gäller för endast i taget och följaktligen måste sökas om på nytt . Ett sådant förfarande bör även leda till en effektivare handläggning för stödmyndigheten eftersom både uppföljning och ny ansökan kan hanteras på samma gång. Med hänsyn till den kompetens som har byggt upp när det gäller domstolsprocesser, ackordsförfaranden m.m. i liknande typer av ärenden, föreslår utredningen att får i uppgift att vid domstolar och andra myndigheter bevaka statens rätt mot stödmottagaren. ska om vissa omständigheter föreligger kunna besluta att beviljat stöd helt eller delvis inte ska betalas ut. Utbetalning ska kunna nekas om den som ansökt om stödet genom att lämna oriktiga uppgifter eller på något annat sätt förorsakat att det beviljats felaktigt eller med för högt belopp. Så ska även kunna ske om stödet av något annat skäl beviljats felaktigt eller med för högt belopp och stödmottagaren borde ha insett detta. Vidare ska utbetalning kunna nekas om stödet utan tillstånd har använts i strid med de åtaganden, villkor och föreskrifter som gäller för stödet. En stödmottagare kan dessutom bli återbetalningsskyldig om någon av de ovan angivna omständigheterna föreligger. Om en stödmottagare är återbetalningsskyldig ska beslutsmyndigheten besluta att helt eller delvis kräva tillbaka stödet. Utredningens överväganden och förslag myndigheten får efterge krav på återbetalning helt eller delvis om det finns särskilda skäl. Beslutet om stöd ska innehålla upplysningar om de bestämmelser som gäller för återbetalning och återkrav. Som tidigare redan redogjorts för, innebär inte de föreslagna stöden civila rättigheter för de enskilda försäljningsställena. Några andra beslut än sådana där stödmyndigheten bestämt att beviljat stöd helt eller delvis inte ska betalas ut, får därför inte överklagas. Förslag: får meddela föreskrifter om hur stödområdet närmare ska bestämmas, föreskrifter om hur stödets storlek ska beräknas, och ytterligare föreskrifter om verkställighet av förordningen. Den av utredningen föreslagna förordningen behöver fyllas ut med föreskrifter. är den myndighet som är mest lämpad att utfärda föreskifter med hänsyn till dess uppdrag från regeringen att främja tillgängligheten till kommersiell och offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden. bör därför meddela föreskrifter som dels närmare bestämmer stödområdet, dels beskriver hur stödens storlek ska beräknas. Se vidare kap. 9 för frågan om beräkning av stödbeloppets storlek när det gäller stödet till dagligvaruservice av allmänt ekonomiskt intresse. förutsätts också meddela ytterligare föreskrifter om verkställighet av förordningen. Utredningens överväganden och förslag 12.3Stöd till glesbygdskommuners arbete med att främja samordnade servicelösningar Förslag: bör medverka till att det inom ramen för Landsbygdsprogrammet genomförs insatser till stöd för glesbygdskommuner som vill utveckla lokala servicelösningar. Kommuner som helt eller delvis ligger i områden med låg eller mycket låg tillgänglighet till tätorter bör prioriteras. Erfarenheterna från arbetet med regionala serviceprogram och från en rad projekt visar att kommunernas och den ideella sektorns engagemang är avgörande för att initiera och skapa långsiktigt hållbara servicelösningar. har gett stöd och svarat för erfarenhetsutbyte i två nationella program som genomförts på regeringens uppdrag. Verket har samordnat en satsning på ”Pilotkommuner för serviceutveckling” där ett antal kommuner fått möjlighet att arbeta konkret med samordnade servicelösningar. Ett ytterligare program har haft till syfte att stimulera lokalt anpassade servicelösningar via sammanlagt 45 projekt. Viktiga erfarenheter från programmen är att kommunerna måste vara delaktiga samt att det behövs en långtgående samverkan mellan offentliga, privata och ideella aktörer på den lokala nivån. En ytterligare erfarenhet är att kommunerna ofta behöver stöd när det gäller hur de ska gå till väga för att utveckla arbetet med kommersiell service. Regeringen har beslutat om ett förslag till Landsbygdsprogram om 36,1 miljarder kronor.2 I programmet finns satsningar på landsbygdsutveckling. En av dessa är en öronmärkt satsning på service om . Till vissa insatser inom Landsbygdsprogrammet behövs medfinansiering från offentliga aktörer. I förslaget till Landsbygdsprogram ges rollen att vara nationell stödmyndighet för frågor som rör tillgänglighet till lokal service och specifikt för de insatser som ska genomföras för utveckling av lokal service . 2 Regeringen beslutade att överlämna förslaget till nytt Landsbygdsprogram för perioden –2020 till . Kommissionen har ännu inte godkänt programmet. Bedömningen är att godkännande kommer att ske . Utredningens överväganden och förslag en vidareutveckling av programmen Lokala servicelösningar och Pilotkommuner för serviceutveckling samt olika slags utvecklingsprojekt i länen. ska ta fram en handlingsplan som beskriver insatserna . Insatsen som är stödmyndighet för omfattar inklusive medfinansiering från offentliga aktörer. Utredningen anser att det behövs stöd till kommuner i särskilt utsatta glesbygdsområden som vill utveckla sitt arbete med lokal service. Utredningen har övervägt olika alternativ för hur ett stöd skulle kunna ges. Ett alternativ är att införa ett särskilt statsbidrag. Utredningens slutsats är dock att det behövs mer än pengar. Det behövs stöd till lokala och regionala processer och till erfarenhetsutbyte. Utredningen anser att inom ramen för Landsbygdsprogrammet bör medverka till att insatser genomförs i länen för att stödja kommuner som vill utveckla lokala servicelösningar. Detta ligger i linje med innehållet i flera regionala serviceprogram. Insatserna bör genomföras i form av utvecklingsprojekt som drivs av länen. Medel kommer att kunna sökas av dessa regionala aktörer, men också av kommunerna. Utredningen anser att kommuner, som helt eller delvis ligger i områden med låg eller mycket låg tillgänglighet till tätorter, bör prioriteras i de insatser inom Landsbygdsprogrammet som är stödmyndighet för. Insatserna bör innehålla stöd för att utveckla lokala servicelösningar men också annan typ av samordning som kan öka tillgängligheten till service och främja lokal utveckling. Flernivåsamverkan, arbete med lokala utvecklingsplaner och kommunala strategier kan också ingå, liksom kunskapsöverföring och erfarenhetsutbyte. 12.3.1Hänsyn till kommunallagen och statsstödsregler Ett generellt arbete med att utveckla lokala servicelösningar måste anses ligga inom den kommunala kompetensen eftersom det ökar förutsättningarna för att skapa en hållbar tillgång till grundläggande kommersiell service i hela kommunen. Inom ett sådant utvecklingsarbete kan det dock förekomma att kommunen betalar enskil- Utredningens överväganden och förslag da handlare för utförande av olika tjänster. Är så fallet finns vissa aspekter inom kommunalrätten och som kommunen bör tänka på. Kommunalrättsligt är sådana betalningar inte problematiska så länge den ersättning som kommunen lämnar utgör betalning för tjänster som de får. Om ersättningen går utöver det kan dock ersättningen betraktas som stöd till enskild näringsidkare enligt 2 kap. 8 § kommunallagen (KL). Sådant stöd får bara lämnas om det finns synnerliga skäl för det. Som redogjorts för i kapitel 11 har avgöranden visat att kommunen t.ex. har rätt att göra uppoffringar för att garantera en viss minimistandard av dagligvaru- och drivmedelsförsörjning i glesbygd. Frågan om tillåtligheten av ekonomiskt stöd till annan verksamhet som handlare kan bedriva i den mest sårbara och utsatta glesbygden får avgöras från fall till fall. Enligt anses ersättning som en kommun ger inte utgöra stöd under förutsättning att den ges för icke-eko- nomisk verksamhet och det inte sker någon överkompensation. När det gäller ersättning som en kommun lämnar som betalning för ekonomisk verksamhet finns det en risk att den anses utgöra stöd, särskilt om köpet inte har föregåtts av offentlig upphandling. Om kriterierna i kommissionens förordningar om stöd av mindre betydelse är uppfyllda anses dock ersättningen inte utgöra statsstöd enligt artikel 107.1 i EUF-Fördraget (se vidare om kommissionens förordningar i kapitel 11.2.1.). Det är vidare viktigt att uppmärksamma att de stöd som lämnas av kommunerna till enskilda handlare som stöd av mindre betydelse ska läggas samman med andra eventuellt beviljade stöd av mindre betydelse vid kontroll av om stödet totalt sett håller sig inom förordningarnas gränsvärden, dvs. 500 000 respektive under tre beskattningsår. Utredningens överväganden och förslag 12.4Upprätthålla annan grundläggande kommersiell service Centralt samordningsforum bör ta upp frågan om de statliga bolagens samordningsmöjligheter i särskilt sårbara och utsatta områden. Syftet är att identifiera sätt att upprätthålla nuvarande ombudsnät och att få till stånd ytterligare ombudsetableringar. En fortsatt ägaranvisning bör ges till att behålla befintliga apoteksombud i den utsträckning som behövs för att upprätthålla en god läkemedelsförsörjning på den ort ombudet är verksamt. Regionala utvecklingsprojekt bör initieras i syfte att trygga tillgången till postservice i den glesaste glesbygden. 12.4.1En ökad samordning av de Enligt budgetpropositionen (utgiftsområde 19, sidan 56) bör samordningen mellan kommersiell och offentlig service öka där så är ändamålsenligt. Vidare anser regeringen att för att uppnå en ökad samordning av service lokalt och regionalt krävs bl.a. att statliga myndigheter och statligt ägda bolag med uppgift att tillgodose särskilt formulerade och avgränsade samhällsintressen samverkar med varandra och med övriga berörda aktörer. I regeringens förslag till statsbudget står att ”Utgångspunkten för statliga myndigheter och vissa statligt ägda bolag med uppgift att tillgogodose särskilt formulerade och avgränsade samhällsintressen, ska så långt som möjligt vara att ge en likvärdig tillgång till service för alla medborgare och företag.” Det framgår också av föreskrifter eller andra anvisningar till bolagen att , , AB och var och en har någon form av uppdrag att upprätthålla service i glesbygd. Det finns flera mål att förhålla sig till i regeringens bolagsstyrning. Detta har uppmärksammats av riksrevisorerna. Utredningens överväganden och förslag Riksrevisorerna skriver följande i den årliga rapporten . ”Statliga bolag spelar också en viktig roll på de marknader som vi granskat. Det är tydligt att regeringens bolagsstyrning i många fall är för avgränsad till de affärsmässiga målsättningarna och inte anpassad till de samhälleliga målen som bolagen ska bidra till. Risken är därmed att de samhälleliga målen inte nås. Vi vill understryka vikten av att regeringens styrning av bolagen omfattar både ekonomiska mål och samhälleliga mål, så att de övergripande mål som formulerat för olika marknader och verksamheter kan nås.” När försäljningsställen i glesbygd läggs ned får det ofta till följd att de statliga bolagen avvecklar sina ombudsfunktioner. Det är viktigt att sådana beslut övervägs noga och att de statliga bolagen anstränger sig för att finna alternativ. På en del orter finns andra näringsidkare som kan ta över rollen som ombud.