sou · H3B357 · 2015-06-11 00:00:00 — Vid en tolkning av den nationella rätten ska alltså dessa konventioner tas i beaktande. I förarbetena till fängelselagen nämns också att det vid sidan av konventionsåtagandena finns ett flertal internationella rekommenda- tioner som gäller behandlingen av den som är intagen i fängelse.5 Som exempel på rekommendationer nämns för behand- ling av interner6 och ministerkommittés rekommenda- tioner Rec(2006)2 till medlemsstaterna avseende de europeiska fängelsereglerna. Nedan följer andra exempel på icke-bindande internationella dokument som berör Kriminalvården. FN:s principer till skydd för alla personer under någon form av frihetsberövande (resolution 43/173 ) FN:s regler om skydd av ungdomar som berövats sin frihet (resolution 45/113 ) De så kallade Bangkokreglerna, dvs. för behandlingen av kvinnliga fångar och ickefrihetsberövande åtgärder för kvinnliga förbrytare (resolution 65/229 ) De så kallade Tokyoreglerna, dvs. United Nations Standard Minimum Rules for Non-custodial Measures (resolution 45/110 ) 6Förenta nationernas standardminimiregler för behandling av interner, antagen genom ECOSOC-resolutionerna 663 C (XXIV) av och 2067 (LXII) av . Kontroll av regelefterlevnad i Kriminalvårdens verksamhet Europarådets ministerkommittés 20 principer för påtvingat återvändande ()7 Vid tolkning av bindande rättsakter kan även domstolspraxis, för- arbeten, litteratur och beslut av andra tillsynsorgan vara av betydelse. 10.3.2Vilka bindande föreskrifter som tillsyn kan ske mot ska inte begränsas En möjlighet är att kontrollen av regelefterlevnaden ska kunna ske mot samtliga bindande föreskrifter som reglerar Kriminalvårdens utförande av uppgifterna. Ett alternativ till det är någon form av avgränsning.8 Enligt kommittén är det emellertid inte lämpligt att i författning ange att kontrollen endast ska avse vissa specifika föreskrifter. En sådan uppräkning skulle leda till ett alltför inrutat uppdrag och minska förutsättningarna för en dynamisk verksamhet som förändras i takt med omvärlden. Det är svårt att på förhand identifiera precis vilka författningar som kommer att vara mest angelägna att kunna kontrollera efterlevnaden av. Det finns en överhängande risk för att en sådan uppräkning snart skulle bli inaktuell. För berörda enskilda vore det olyckligt om ett allvarligt fall där Kriminalvården brutit mot en bindande föreskrift faller utanför tillsynsansvaret på grund av en ofullständig uppräk- ning i författningen. Det skulle också påverka förtroendet för tillsynsmyndigheten negativt. Kontrollen ska alltså kunna ske mot samtliga lagar och andra bindande föreskrifter som reglerar Kriminalvårdens utförande av uppgifter, inklusive så kallade ekonomiadministrativa författningar. Enligt kommittén är det inte alltid möjligt att dra någon klar gräns mellan vad som är att betrakta som administrativ respektive operativ verksamhet utan dessa går in i varandra. Med ett mandat att granska Kriminalvårdens verksamhet med beaktande av hela det regelverk som myndigheten har att tillämpa ges också bättre förutsättningar för helhetssyn. Att tillsynen kan avse samtliga 7Angående betydelsen av dessa se “Return Directive” (2008/115/EC), . Outcome of 8 , , and 11 February 2010 meetings, s. 2. 8Jfr t.ex. 1 § andra stycket lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet. Kontroll av regelefterlevnad i Kriminalvårdens verksamhet uppgifter och ske i förhållande till samtliga bindande föreskrifter som styr hur dessa ska utföras innebär dock inte att tillsynsmyndig- heten måste utöva tillsyn mot hela området. bör fortlöpande bedöma vad som är mest angeläget att granska. Kommitténs bedömning: Uppdraget att utöva tillsyn innefattar en befogenhet att kontrollera om Kriminalvården uppfyllt kraven i bindande föreskrifter avseende intern styrning och kontroll. Denna möjlighet bör i första hand användas om tillsynsmyndigheten i tillsynen över den operativa verksamheten uppmärksammar återkommande överträdelser av gällande rätt. Systemtillsyn är kontroll av den interna styrningen och kontrollen Systemtillsyn används ofta i bemärkelsen granskning av om den objektsansvarige har tillfredsställande metoder för att själv upp- märksamma fel och brister samt att korrigera dessa. Systemtillsyn ska alltså främst vara inriktad på processer och organisation.9 Flera myndigheter har ett uttryckligt uppdrag att utöva system- tillsyn. Inspektionen för socialförsäkringen har till uppgift att genom systemtillsyn och effektivitetsgranskning värna rättssäkerheten och effektiviteten inom socialförsäkringsområdet. Med systemtillsyn avses enligt instruktionen för inspektionen att granska om tillsynsobjektets egna system för styrning och kontroll säkerställer en korrekt och enhetlig tillämpning av det regelverk som tillsynsobjektet ska Inspektionen för vård och omsorgs tillsyn innefattar 9 Statskontoret, rapport . Tänk till om tillsynen – Om utformningen av statlig tillsyn, 2012, s. 25. 10 1 § förordning (2009:602) med instruktion för Inspektionen för socialförsäkringen. Regeringen har i direktiven inför bildandet av inspektionen beskrivit uppgiften att utföra systemtillsyn som att utifrån risk och väsentlighet granska hanteringen av ärenden och rutiner för handläggning. Se kommittédirektiv 2008:136. Inrättande av Inspektionen för socialförsäkringen. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen har ett liknande uppdrag. Inspektionen ansvarar enligt sin instruktion för tillsyn över arbetslöshetsförsäkringen, arbetslöshetskassorna och Arbetsförmedlingens handläggning av ärenden som har samband med arbetslöshetsförsäkringen. i instruktionen står att inspektionen ska granska Kontroll av regelefterlevnad i Kriminalvårdens verksamhet kontroll av hur verksamheterna fullgör sin skyldighet att bedriva egenkontroll.11 Skyldigheten att bedriva egenkontroll följer av föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete.12 Enligt tillsynsskrivelsen bör tillsynsorgan ha möjlighet att ålägga en objektsansvarig ansvar för att utöva egenkontroll av sin verk- samhet, eftersom en sådan kontroll kan skapa goda incitament för regelefterlevnad och minska beroendet av att tillsynsorganen har kapacitet att utföra inspektioner av alla objekt.13 Den bedömningen ska ses mot bakgrund av att tillsynsobjekten är privata objekt. I det här fallet ska tillsyn utövas över en myndighet som lyder under regeringen. Det är då lämpligare att regeringen i t.ex. förordning ställer krav på att Kriminalvården ska utöva egen- kontroll, vilket också görs. Det finns alltså inte anledning att ge tillsynsmyndigheten rätt att ålägga Kriminalvården att utöva egen- kontroll. Regeringens uttalande i tillsynsskrivelsen understryker dock egenkontrollens betydelse för regelefterlevnaden. kan kontrollera om en reglerad skyldighet att utöva intern styrning och kontroll uppfyllts I betänkandet Tillsyn över polisen kunde kommittén inte se att det fanns behov av att redan från början ge tillsynsmyndigheten i uppdrag att utöva systemtillsyn över polisen.14 Ett skäl för det var att både och Säkerhetspolisen kommer att vara stora myndigheter med kapacitet att bygga upp goda funktioner för intern- kontroll. Ett annat var att organisationerna för respektive Säkerhetspolisen höll på att ta form.15 Även Kriminalvården är en stor myndighet med kapacitet att bygga upp en god intern- handläggningen av och rutinerna för handläggning av vissa ärenden. Se 1–2 §§ förordningen (2007:906) med instruktion för Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. 111–2 §§ förordningen (2013:176) med instruktion för Inspektionen för vård och omsorg. 12I föreskriften definieras egenkontroll som ”systematisk uppföljning och utvärdering av den egna verksamheten samt kontroll av att den bedrivs enligt de processer och rutiner som ingår i verksamhetens ledningssystem”. Därefter föreskrivs att vårdgivaren ska utöva egen- kontroll med den frekvens och i den omfattning som krävs för att kunna säkra verksam- hetens kvalitet. Se 2 kap. 1 § och 5 kap. 2 § föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete. 2009/10:79. En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn, s. 54. Tillsyn över polisen, s. 156 f. Kontroll av regelefterlevnad i Kriminalvårdens verksamhet När det gäller Kriminalvårdens internkontroll har den historiskt varit bristfällig, men är under förändring (avsnitt 5.2.1). Samma skäl som anfördes i betänkandet Tillsyn över polisen mot ett särskilt uppdrag att utöva systemtillsyn i förhållande till polisen kan alltså åberopas mot ett sådant särskilt uppdrag för tillsynsmyndig- heten i förhållande till Kriminalvården. Kommittén gör dock numera bedömningen att kontroll av regel- efterlevnaden i en myndighets verksamhet innefattar viss system- tillsyn, förutsatt att myndigheten i föreskrift är förpliktad att utöva intern styrning och kontroll samt den föreskriften inte är undantagen tillsynsansvaret. Enligt 3 § myndighetsförordningen (2007:515) ska myndig- hetens ledning se till att verksamheten bedrivs effektivt och enligt gällande rätt, att den redovisas på ett tillförlitligt och rättvisande sätt samt att myndigheten hushållar väl med statens medel. Enligt 4 § samma förordning ska myndighetens ledning säkerställa att det vid myndigheten finns en intern styrning och kontroll som fungerar på ett betryggande sätt. Förordningen (2007:603) om intern styrning och kontroll gäller för Kriminalvården. Av den förordningen följer att det ska göras en riskanalys för att identifiera omständigheter som utgör risk för att de krav som framgår av 3 § myndighetsförordningen inte fullgörs. Med ledning av riskanalysen ska åtgärder vidtas som är nödvändiga för att kraven ska fullgöras med rimlig säkerhet. Därtill ska den interna styrningen och kontrollen systematiskt och regelbundet följas upp och bedömas. Riskanalysen, kontrollåtgärderna samt uppföljningen och bedöm- ningen ska dokumenteras.16 Om Kriminalvården inte vidtar dessa åtgärder står underlåtenheten i strid med gällande rätt. Ett uppdrag att utöva kontroll av regelefterlevnaden i Kriminal- vårdens verksamhet innefattar således en möjlighet att kontrollera om Kriminalvården har vidtagit de åtgärder som krävs för att upp- fylla den föreskrivna skyldigheten att utöva intern styrning och kontroll. Den interna styrningen och kontrollen är enligt kommittén central för regelefterlevnaden i en verksamhet. En betydande fördel uppnås för det fall tillsynsmyndigheten, om den uppmärksammar överträdelser av gällande rätt, kan vidga perspektivet och kontrollera om orsaken till det kan vara bristande intern styrning 16 3–6 §§ förordningen (2007:603) om intern styrning och kontroll. Kontroll av regelefterlevnad i Kriminalvårdens verksamhet Kommittén anser därför inte att myndighets- förordningen eller förordningen om intern styrning och kontroll bör undantas från tillsynsmyndighetens tillsynsansvar. Bedömningen nedan att tillsynsmyndigheten inte ska utöva effektivitetsgranskning har betydelse för hur möjligheten att kontrollera efterlevnaden av föreskrifter om intern styrning och kontroll kan användas (avsnitt 14.2.1). I praktiken innebär möjlig- heten att myndigheten kan utöva tillsyn över att Kriminalvården har vidtagit nödvändiga åtgärder för att verksamheten, med rimlig säkerhet, ska bedrivas enligt gällande rätt. Möjligheten bör i första hand användas om tillsynsmyndigheten i tillsynen över den operativa verksamheten uppmärksammar återkommande överträdelser av gällande rätt. kan alltså inom ramen för till- synen granska om en del av bakgrunden till återkommande över- trädelser av gällande rätt i visst avseende är brister i den interna styrningen (t.ex. riktlinjer, handböcker och utbildningar) eller i den interna kontrollen (t.ex. klagomålshantering och ärendegenom- gångar i kollegium). Tillsyn över att Kriminalvården uppfyllt sin skyldighet att utöva intern styrning och kontroll liknar den typ av granskning som kan utföra. Ett exempel är revisions- rapport om bland annat Kriminalvårdens verkställighetsplanering. I rapporten fann att flera verkställighetsplaner var klarmarkerade, fast de inte var fullständiga. Rekommendationen till Kriminalvården var bland annat att förbättra arbetet med systematisk uppföljning och att vidta åtgärder för att säkerställa att obligatoriska moment genomförts innan verkställighetsplaner klarmarkeras.17 skulle i sin tillsyn kunna få indikationer på generella brister i verkställighetsplaneringen som gör att den vid upprepade tillfällen inte är förenlig med gällande rätt.18 Utöver att kontrollera om verkställighetsplaneringen vid ett antal tillfällen skett i enlighet med gällande rätt, skulle tillsynsmyndigheten kunna 17Riksrevisionen, revisionsrapport , dnr 32-2013-0552. Rapport löpande gransk- ning av Kriminalvården . 18Se t.ex. regleringen i 6–9 §§ fängelseförordningen (2010:2010). Kontroll av regelefterlevnad i Kriminalvårdens verksamhet vidga perspektivet och även kontrollera om bakgrunden till eventuella felaktigheter varit brister i skyldigheten att utöva intern styrning och kontroll. kontroll görs dock utifrån ett rättssäker- hetsperspektiv. granskar främst ur ett effektivitets- perspektiv. Kommittén anser därför inte att den omständigheten att även kan uttala sig om huruvida Kriminalvården lever upp till skyldigheten att utöva intern styrning och kontroll innebär att myndighetsförordningen eller förordningen om intern styrning och kontroll bör undantas tillsynsmyndighetens tillsynsansvar. Kommitténs bedömning: Uppdraget att utöva tillsyn innefattar en befogenhet att granska om en åtgärd eller underlåtenhet är förenlig med gällande rätt, även om det innebär granskning av en proportionalitets- och lämplighetsbedömning. Tillsynsmyndig- heten bör dock inte ha till uppgift att uttala sig om lämplighets- bedömningar som inte styrs av bindande föreskrifter. 10.5.1Befogenhet att granska proportionalitets- och lämplighetsavvägningar som styrs av bindande föreskrifter och har i remissyttrandena över betänkandet Tillsyn över polisen påtalat att kommitténs överväganden är otydliga när det gäller den föreslagna tillsynsmyndighetens möjligheter att granska lämpligheten av vissa vidtagna åtgärder mot bakgrund av och rättig- hetskatalogen i 2 kap. regeringsformen.19 Båda har också framhållit vikten av att tillsynsmyndigheten kan kontrollera om polisen har överträtt dessa rättsakter.20 19Europakonventionen gäller som lag, se lagen (1994:1219) om den europeiska konven- tionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. 20Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden, remissyttrande , dnr 122-2013. Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). , remissyttrande , dnr UFV 2013/1030. Yttrande över betänkandet SOU 2013:42 Tillsyn av polisen. Kontroll av regelefterlevnad i Kriminalvårdens verksamhet Vare sig när det gäller tillsyn över polisen eller tillsyn över Kriminalvården bör det råda någon oklarhet i denna fråga. Uppdraget att utöva tillsyn innefattar en befogenhet att granska om en åtgärd eller underlåtenhet är förenlig med 2 kap. regerings- formen, eller andra bindande föreskrifter, även om det innebär granskning av en proportionalitets- och lämplighetsbedömning. Om myndigheten inte skulle få göra det krävs en avgränsning med den innebörden i regleringen. Någon sådan avgränsning bör inte införas. De bindande föreskrifter som styr Kriminalvårdens verksamhet bygger till betydande del på proportionalitets- och lämplighetsavvägningar, se exemplen nedan. Många av de för enskilda mest ingripande åtgärderna regleras i bestämmelser som innefattar sådana avvägningar. Utan möjlighet att granska i vad mån proportionalitets- och lämplighetsbedöm- ningar är förenliga med gällande rätt skulle tillsynen bli starkt beskuren. Möjligheten att granska proportionalitets- och lämplighets- bedömningar som styrs av bindande föreskrifter kan jämföras med Datainspektionens tillsyn. Inspektionens tillsyn avser frågan om personuppgiftsbehandlingen är laglig. Bedömningen av om person- uppgiftsbehandlingen är laglig eller inte kan innehålla en gransk- ning av en lämplighetsbedömning. Enligt 31 § personuppgiftslagen (1998:204) ska t.ex. den personuppgiftsansvarige vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att skydda de person- uppgifter som behandlas. Datainspektionen måste ta ställning till om de åtgärder som vidtagits varit lämpliga vid bedömningen av om 31 § följts eller inte. Datainspektionens tillsyn innefattar också bedöm- ningar av om viss behandling varit kränkande (5 a § andra stycket personuppgiftslagen), nödvändig för vissa ändamål (t.ex. 10 och 16 §§ samma lag) eller klart motiverad (22 § samma lag). Det bör emellertid beaktas att det ofta inte är en rimlig prioritering för tillsynsmyndigheten att göra en så fullständig utredning att den kan uttala sig om en proportionalitets- eller lämplighetsbedömning. Om det finns indikationer på strukturella eller allvarliga regelöverträdelser kan det dock finnas anledning att inleda en granskning. Vid klara överträdelser är det alltid möjligt att uttala sig om bedömningen. Bedömningar som i och för sig kan ifrågasättas, men som ligger inom ramen för vad som kan anses godtagbart, bör inte kritiseras. Kontroll av regelefterlevnad i Kriminalvårdens verksamhet Exempel på bestämmelser innefattande proportionalitets- och lämplighetsavvägningar Varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet, 1 kap. 4 § fängelselagen och 1 kap. 4 § häkteslagen (2010:611). Verkställigheten får inte innebära andra begränsningar i den intagnes frihet än som följer av lagen eller som är nödvändiga för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas, 1 kap. 6 § första stycket fängelselagen och 1 kap. 6 § första stycket häkteslagen. En kontroll- eller tvångsåtgärd får endast användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas, 1 kap. 6 § andra stycket fängelselagen och 1 kap. 6 § andra stycket häkteslagen. En intagens bostadsrum och tillhörigheter får kontrolleras i den utsträckning det är nödvändigt för att ordningen eller säker- heten ska kunna upprätthållas, 8 kap. 2 § fängelselagen och 4 kap. 1 § häkteslagen. En intagen får beläggas med fängsel vid förflyttning inom anstalt/förvaringslokalen och vid transport eller annan vistelse utanför anstalt/lokalen om det är nödvändigt av säkerhetsskäl eller om han eller hon uppträder våldsamt och det är absolut nödvändigt med hänsyn till den intagnes egen eller någon annans säkerhet till liv eller hälsa, 8 kap. 10 § fängelselagen och 4 kap. 10 § häkteslagen. Om den som är berövad friheten rymmer eller gör motstånd mot någon under vars uppsikt han eller hon står, då denne ska hålla honom eller henne till ordningen, får det våld brukas som med hänsyn till omständigheterna är försvarligt för att rymningen ska hindras eller ordningen upprätthållas, 24 kap. 2 § första stycket . Kontroll av regelefterlevnad i Kriminalvårdens verksamhet 10.5.2Ingen befogenhet att kritisera lämplighetsbedömningar som inte styrs av bindande föreskrifter JO har pekat på att många av de frågor gällande Kriminalvården som JO utreder inte i egentlig mening är rättsliga frågor utan handlar om bemötande och levnadsvillkor. Återkommande frågor bland klagomålen till JO är sådana som rör telefon- och besöks- tillstånd samt bevakningen vid sjukhus- och läkarbesök.21 Även Kriminalvården har angett att JO-anmälningarna ofta handlar om bemötande av intagna eller besökare och olika frågor kring intagnas kontakt med omvärlden som t.ex. besök. Därtill har Kriminal- vården angett att anmälningarna rör brister i handläggningen av ett ärende, t.ex. att det har tagit , samt frågor om allmänna handlingar och sekretess.22 Frågor som rör telefon- och besökstillstånd är delvis styrda av bindande föreskrifter.23 Samma sak gäller bevakning vid läkar- besök24 och till stora delar handläggningen av ärenden.25 Likaså är frågor om allmänna handlingar och sekretess styrda av bindande föreskrifter.26 Även frågor som rör bemötande och levnadsvillkor kan ofta hänföras till ett regelverk. JO har anfört att sådana frågor fått en rättslig ram genom en extensiv tolkning av då gällande 9 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, enligt vilken en intagen skulle behandlas med aktning för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med en anstaltsvistelse.27 Den regleringen motsvaras av 1 kap. 4 § fängelselagen. Det finns dock fall där åtgärderna skulle kunna betraktas som olämpliga utan att de kan anses bryta mot något regelverk. 21JO, ämbetsberättelse 2010/11:JO1, s. 26 ff. Se även JO, ämbetsberättelse 2011/12:JO1, s. 17. Vad Kriminalvården får kritik för? JO:s olika nivåer av kritik. Kriminalvarden-far-kritik-for-JOs-olika-nivaer-av-kritik/ (Hämtad ). 23Se t.ex. 7 kap. fängelselagen (2010:610) och 7 kap. Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd (KVFS 2011:1) om fängelse. 24Se t.ex. 9 kap. 1 § andra stycket fängelselagen (2010:610). 25Se t.ex. 7 § förvaltningslagen (1986:223). När det gäller krav på journalföring se följande. 5§ fängelseförordningen (2010:2010), 5 § häktesförordningen (2010:2011), 2 kap. 10 § för- ordningen (1998:642) om verkställighet av frivårdspåföljder, 7 kap. Kriminalvårdens före- skrifter och allmänna råd (KVFS 2011:2) om häkte, 14 kap. Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd (KVFS 2011:11) om fängelse samt 23 § Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd (KVFS 2011:5) om verkställighet av frivårdspåföljder. 26Se t.ex. 2 kap. tryckfrihetsförordningen samt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 27JO, ämbetsberättelse 2010/11:JO1, s. 28. JO, beslut , dnr 5412-2010. Kontroll av regelefterlevnad i Kriminalvårdens verksamhet om tillsynsmyndigheten bör kunna uttala sig med innebörden att en åtgärd av Kriminalvården har varit olämplig, även i de fall bedöm- ningen inte har styrts av en bindande föreskrift. Tillsynsskrivelsen utgår i sin definition av tillsyn från att granskningen ska avse om tillsynsobjekt uppfyller krav som följer av bindande föreskrifter. Kommittén har tidigare anslutit sig till regeringens definition av begreppet tillsyn (avsnitt 9.3.6). Skrivelsen utesluter dock inte att tillsynsmyndigheten även får i uppgift att uttala sig om rena lämplighetsbedömningar, utan koppling till bindande föreskrifter.28 JO:s tillsyn omfattar inte bara frågan om en åtgärd av myndighet eller befattningshavare strider mot lag eller annan författning. Ombudsmännen får också uttala sig om huruvida åtgärden annars är felaktig eller olämplig, dvs. att granska lämplighetsbedömningar utan koppling till bindande föreskrift.29 JO har i flera fall uttalat kritik med anledning av att Kriminalvårdens agerande ansetts olämpligt, utan att JO har dragit slutsatsen att agerandet stått i strid med viss författning.30 En ordinarie tillsynsmyndighet med mandat att kritisera åtgärder utan att konstatera att de står i strid med författning är Inspektionen för vård och omsorg. Med tillsyn enligt patientsäker- hetslagen avses i och för sig granskning av att verksamheten och personalen uppfyller krav och mål enligt lagar och andra föreskrifter samt beslut som har meddelats med stöd av sådana föreskrifter. Inspektionen har dock också rätt att i ett beslut i ett klagomålsärende enligt lagen uttala sig om huruvida en åtgärd eller underlåtenhet, som i och för sig är förenlig med gällande föreskrifter, ändå är olämplig med hänsyn till patientsäkerheten.31 har i remissyttrandet över betänkandet Tillsyn över polisen föreslagit att ett mycket öppet mandat ska prövas för tillsynsmyndigheten. Mandatet skulle innefatta rätt att pröva allt som myndigheten bedömer som förtroendeskadligt.32 har i sitt remissyttrande skrivit att det vore ”anmärkningsvärt om en myndighet som utövar 2009/10:79. En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn, s. 1, 13 f. och 18.