sou · H3B343 · 2015-04-01 00:00:00 — Av Kemikalieinspektionens årsredovisning framgår att handläggningstiderna för växtskyddsmedel för nyansökningar där är det utvärderande landet är 12 månader enligt nyare EU- regler, medan den är för handläggning av ansökningar enligt de äldre EU-reglerna.40 Handläggningstiderna för biocid- produkter för nyansökningar där är det utvärderande landet är enligt EU-regler, medan den är för handläggningar enligt nationell rätt.41 Kemikalieinspektionen uppger i årsredovisningen att inspektionen har kvalitetssäkrat och utvecklat redo- visningen av handläggningstiderna och att det därför inte finns motsvarande uppgifter att jämföra med. Hos Justitiekanslern pågår sju ärenden som rör Kemikalieinspektionens handläggningstider. Ärendena rör både till- ståndsprövning av växtskyddsmedel och biocidprodukter. Anmä- larna hävdar bl.a. att Kemikalieinspektionen visar passivitet i hand- läggningen av ansökningar samt att inspektionen inte fullgör sina uppgifter enligt , sin instruktion samt EU:s regelverk.42 39Regleringsbreven för budgetåren 2014 och 2015 avseende Kemikalieinspektionen. 40Enligt de nyare EU-reglerna (1107/2009) finns en fastställd tidsgräns som myndigheten ska fatta beslut inom, medan det enligt de äldre EU-reglerna (91/414/EG) inte finns någon fastställd tidgräns. När det gäller ärenden som inte har någon fatställd tidsgräns hänvisar Kemikalieinspektionen i årsredovisningen till ”förvaltningslagens bestämmelser om att handlägga dessa ärenden så skyndsamt som möjligt.” 41Enligt EU-reglerna (528/2012) finns en fastställd tidsgräns som myndig- heten ska fatta beslut inom, medan det enligt nationell rätt inte finns någon fastställd tids- gräns. När det gäller ärenden som inte har någon fatställd tidsgräns hänvisar Kemikalie- inspektionen i årsredovisningen till ”förvaltningslagens bestämmelser om att hand- lägga dessa ärenden så skyndsamt som möjligt.” 42Svenskt Växtskydd (5635-14-21), Dansk Plantevaern (10033-14-21), (AG10678-14-21), (638-15-21), (748- 15-21), (850-15-21) och (). Kemikalieinspektionen beskriver i sina yttranden till Justitiekans- lern vilka åtgärder man vidtagit för att förkorta handläggningstiderna. Inom område beslutar om tillstånd för gränsöverskridande transporeter av avfall. fattade beslut i 854 ärenden . fattade verket 701 sådana beslut och fattades 758 beslut. Det beror främst på en ökad handel med avfall för återvinning. Som framgått ovan är C-verksamheter anmälningspliktiga och ska anmälas till en nämnd.43 C-verksamheter är av många olika slag och med ett mycket stort antal verksamhetsställen, till exempel bil- och kemtvättar, bensinstationer, tryckerier, livsmedels- tillverkning och anläggningar för hantering av avfall. Handläggningen av mål och ärenden i mark och miljödomstol och Mark- och samt i regleras i 21–23 kap. och i lagen (2010:921) om mark- och miljö- domstolar. Ett mål eller ärende vid en mark- och miljödomstol kan inledas på två sätt. Antingen kan processen inledas genom en ansökan om stämning eller en annan ansökan till mark- och miljödomstolen, eller genom att en förvaltningsmyndighets eller en kommuns beslut överklagas till mark- och miljödomstolen. En dom från en mark- och miljödomstol får överklagas till Mark- och miljööverdomsto- len, om inte annat är föreskrivet. Mark- och domar och beslut får överklagas till , om inte annat är föreskrivet. Det finns fem mark- och miljödomstolar samt en Mark- och miljööverdomstol. Mark- och miljödomstolarna är en del av tings- 43 Miljöprövningsförordningen (2013:251). rätterna i , , , och medan Mark- och är en del av . Källa: årsredovisning 2014 7.3Myndigheters möjlighet att tillvarata miljöintressen och andra allmänna intressen I 22 kap. 6 § finns en regel som innebär att Natur- vårdsverket, Havs- och vattenmyndigheten, Kammarkollegiet, Myn- digheten för samhällsskydd och beredskap och länsstyrelserna, när det behövs, ska föra talan i ett mål vid mark- och miljödomstolarna för att tillvara ta miljöintressen och andra allmänna intressen. Enligt bestämmelsen får även en kommun föra talan för att till- varata miljöintressen och andra allmänna intressen inom kommu- nen. Motsvarande möjlighet för myndigheterna gäller i ärenden som prövas av länsstyrelser eller kommunala nämnder.44 Någon all- män möjlighet att överklaga tillsynsbeslut finns inte enligt balken. Regeln om rätten att föra talan innebär att myndigheterna intar partsställning i fråga om miljöintressen och andra allmänna intressen. Att vara part innebär i sin tur att myndigheterna kan framställa yrkanden i domstolen och även överklaga domstolens beslut. 44 19 kap. 5 § och 22 kap. 6 § . I propositionen om motiverades bestämmelsen på följande sätt.45 , Kammarkollegiet och länsstyrelserna bör inom pröv- ningssystemets ram, såsom varande myndigheter med ett vidsträckt verksamhetsområde, få föra talan för att tillvarata miljöintressen och andra allmänna intressen. Övriga myndigheter som berörs av ett mål eller ärende bör i stället vara remissinstanser. Därigenom kommer deras sakkunskap att kunna tas till vara. bevakar det allmänna miljövårdsintresset i mål och ärenden där tillämpas. I årsredovisningen anger verket att man eftersträvar att lämna synpunkter tidigt i processen och att man deltar i miljöprövningar som gäller frågor som är principiellt viktiga eller har stor betydelse för miljön. I arbetet med mål och ärenden samverkar med andra myndigheter, däribland länsstyrelser och Havs- och vatten- myndigheten. Av de cirka 4 900 ärenden som kom till deltog verket i 821. Motsvarande siffror var cirka 4 800 respektive 1 074. Verket prioriterar de ärenden där de bedömer att störst miljönytta kan uppnås, ofta tillståndspliktiga verksamheter där beslut om tillstånd fattas av mark- och miljö- domstol. Verket understryker att man ofta får gehör för de all- männa miljöintressena hos domstolar, verksamhetsutövare, myndig- heter och andra aktörer och att det allmänna miljöintresset blir mer genomlyst i ärenden när verket medverkar.46 Havs- och vattenmyndighetens framhåller att myndighetens deltagande i miljöbalksärenden är viktiga för att uppnå miljökvali- tetsmålen och miljökvalitetsnormer. Eftersom ett stort antal ären- den kommer till myndigheten har man beslutat om priori- 1997/98:45 Miljöbalk. Ytterligare myndigheter har lagts till genom senare riksdagsbeslut. teringsgrunder som baseras på miljökvalitetsmålen. inkom 3 062 ärenden, varav myndigheten yttrade sig till domstol, lämnade remissyttranden till andra myndigheter eller lämnade sam- rådsyttranden i 226 ärenden. Motsvarande siffror var 3 940 inkomna ärenden och 267 yttranden.47 7.3.3Myndigheten för samhällsskydd och beredskap Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) får ett stort antal ärenden enligt 6, 19 och 21 kap. från företag, länsstyrelsernas miljöprövningsdelegationer samt mark- och miljödomstolarna. MSB prioriterar deltagande i processer som rör lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor samt ärenden enligt för- ordningen (2013:319) om utvinningsavfall.48 Kammarkollegiet företräder miljöintressen och andra allmänna in- tressen vid den rättsliga prövningen enligt , främst inom området vattenverksamhet. Det gäller framför allt vid tillstånds- prövning av exploateringsverksamheter som berör vatten. Kammar- kollegiet kan också ta initiativ till att befintliga tillstånd och villkor till vattenverksamhet omprövas. Kollegiet samverkar med bland andra , Havs- och vattenmyndigheten och läns- styrelserna. Kollegiet företräder också staten i processer om ersätt- ning enligt 31 kap. som avser ersättningsfrågor i anslut- ning till bland annat bildande av naturreservat. Kollegiet ska i miljömål föra talan då detta är motiverat för att ta tillvara allmänna intressen eller utifrån rättsliga aspekter. De ansökningar om ompröv- ning som kollegiet ger in till miljödomstol ska resultera i klargör- ande av rättsfråga eller bidra till ytterligare skydds- eller miljöför- bättrande åtgärder. deltog Kammarkollegiet i 19 47Havs- och vattenmyndighetens årsredovisningar . 48Internt beslut, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap . ansöknings- och omprövningsärenden som vunnit laga kraft, och i 36 ärenden.49 7.4Rätt att överklaga tillståndsbeslut I 16 kap. regleras rätten att överklaga. Av 12 § framgår att den som domen eller beslutet angår, om avgörandet har gått honom eller henne emot har rätt att överklaga, liksom arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer samt konsumentsammanslutningar i vissa fall. Vidare har den myndighet, kommunala nämnd eller annan som enligt vad som är särskilt föreskrivet i balken, i föreskrifter meddelade med stöd av balken eller i lagen (2010:897) om gräns- älvsöverenskommelse mellan rätt att överklaga. Av 13 § framgår att även en ideell förening kan ha rätt att överklaga bl.a. domar och beslut om tillstånd, godkännande eller dispens en- ligt . 7.4.1Myndigheternas rätt att överklaga Vilken möjlighet och andra statliga myndigheter har att överklaga domar och beslut regleras både direkt i miljö- balken och i de underliggande förordningarna. I anges att domar och beslut får överklagas av den myndighet, kommunala nämnd eller annan som enligt vad som är särskilt föreskrivet i balken eller föreskrifter meddelade med stöd av balken har rätt att över- klaga. överklagade tio ärenden och tio under 2014.50 Utredningen om den statliga regionala förvaltningen resonerade i sitt slutbetänkande Statens regionala förvaltning – förslag till en angelägen reform om nationella myndigheters rätt att överklaga länsstyrelsernas beslut.51 Utredningen menade att brister i samverkan mellan statliga myndigheter inte kan lösas genom att myndigheterna överklagar varandras beslut. Utredningen föreslog att möjligheten för och andra statliga myndig- heter att överklaga beslut enligt och tillhörande förordningar skulle tas bort. 7.4.2Sakägarnas rätt att överklaga I propositionen om föreslog regeringen att skulle ha ett enhetligt sakägarbegrepp för att avgöra vem som har rätt att föra talan och att överklaga.52 Regeringen konstaterade att det självfallet var av stort intresse för tillämpning vem som har klagorätt mot domar och beslut som fattas med stöd av balken eller föreskrifter meddelade med stöd av balken. Regeringen anförde följande. Det är svårt, för att inte säga omöjligt, att ge en entydig definition av sakägarbegreppet. uttrycks det på det enkla sättet att sakägare är den som saken angår. Klart är dock att en person på ett mer konkret sätt måste vara berörd av ett beslut för att anses som sakägare. Ett annat ibland använt uttryckssätt är att beslutet antingen måste påverka vederbörandes rättsställning eller beröra ett intresse som på något sätt är erkänt av rättsordningen. Exempel på ett sådant erkännande är att det i en författning eller dess förarbeten anges att myndighetens prövning skall föregås av samråd med vissa intressenter eller, att i annat fall vissa intressenter skall beaktas vid prövningen. Med ställning som sakägare följer bl.a. rätt att föra talan mot domar och beslut. En sakägare kan åberopa enbart allmänna intressen så länge han eller hon är sakägare. Enskilda – icke sakägare – kan inte överklaga med hänsyn till allmänt miljöintresse. I propositionen om menade regeringen att det knappast är möjligt att direkt i lagtexten ange vem som är att anse som sakägare, men man menade att tillämpningen ska vara generös. Frågan fick enligt regeringen i övrigt överlämnas till rättstill- lämpningen i likhet vad som gäller inom andra rättsområden. 7.4.3Miljöorganisationernas rätt att överklaga Av 16 kap. 13 § framgår att bl.a. överklagbara domar och beslut om tillstånd, godkännande eller dispens enligt 1997/98:45 Miljöbalk. eller i sådana frågor enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av balken, får överklagas av en ideell förening eller en annan juridisk person som 1.har till huvudsakligt ändamål att tillvarata naturskydds- eller miljö- skyddsintressen, 2.inte är vinstdrivande, 3.har bedrivit verksamhet i under , och 4.har minst 100 medlemmar eller på annat sätt visar att verksamheten har allmänhetens stöd.53 Rätten att överklaga gäller dock inte domar och beslut som rör Försvarsmakten, , eller . I propositionen om redogjorde regeringen för skälen att ge miljöorganisationerna talerätt. Man menade att det fanns ett starkt intresse och djupt engagemang i miljöfrågor hos miljöorga- nisationerna och genom att tillerkänna organisationerna talerätt kunde detta intresse och engagemang tas tillvara. Ett ytterligare skäl för att ge miljöorganisationerna talerätt var att detta stämde väl med tankegångarna på det internationella planet. Enligt regeringens uppfattning var invändningarna – att det finns en risk för att miljöorganisationerna skulle processa i obstruerande syfte och att handläggningstiderna kommer att förlängas – överdrivna. Regeringen anförde vidare: För att uppnå de mål som har uppställts för miljöpolitiken krävs enligt regeringen ett omfattande engagemang hos inte bara samhällsorgan utan också enskilda. Företag och enskilda förväntas bidra med bl.a. miljötillvänd produktion och miljöinriktad livsstil. Enskildas och deras organisationers engagemang kan stärkas genom att ge dem ökat inflyt- ande vid miljörättsliga prövningar.54 53Bestämmelsen anger ytterligare möjligheter för miljöorganisationer att överklaga, men också inskränkningar. 1997/98:45 Miljöbalk. 8 Miljötillsyn och tillsynsvägledning Tillsyn bedrivs av både statliga och kommunala myndigheter. Ett 90-tal statliga myndigheter arbetar helt eller delvis med någon form av tillsyn.1 De statliga tillsynsmyndigheterna är verksamma inom i stort sett alla områden i samhället och tillsyn utövas över enskilda, över kommuner och landsting och över andra statliga myndigheter. var det fler än 230 lagar som reglerade tillsynen inom olika sektorer av samhället.2 Flest tillsynsorgan och tillsynsobjekt finns inom miljöområdet. Inom tillsynsområde finns cirka 1 miljon tillsynsobjekt, varav den största gruppen är enskilda avlopp.3 I detta avsnitt redogör vi översiktligt för tillsynen enligt miljö- balken. I skrivelsen Regeringens förvaltningspolitik slår regeringen fast att ett grundläggande syfte med offentlig tillsyn är att stärka efterlevnaden av lagar, förordningar och föreskrifter.4 Tillsynen ska säkerställa att demokratiskt fattade beslut får genomslag i prak- tiken. Den bidrar därigenom både till att reglerna efterlevs och till att bibehålla förtroendet för det demokratiska systemet och för den offentliga förvaltningen. Tillsynsbegreppet var tidigare oklart, men fick genom rege- ringens skrivelse En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn en 2013/14:155 Regeringens förvaltningspolitik. 2009/10:79 En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn. 3Tänk till om tillsynen – Om utformning av statlig tillsyn, Statskontoret 2012. 2013/14:155 Regeringens förvaltningspolitik. gemensam innebörd för de flesta tillsynsområden. Ett område där tillsynen har en delvis annan innebörd är miljöområdet.5 I tillsynsskrivelsen redovisar regeringen generella bedöm- ningar för hur en tillsynsreglering bör vara utformad. Regeringen konstaterar att begreppet tillsyn främst bör användas för verksam- het som avser självständig granskning för att kontrollera om till- synsobjekt uppfyller krav som följer av lagar och andra bindande föreskrifter och vid behov kan leda till beslut om åtgärder som syftar till att åstadkomma rättelse av den objektsansvarige. Enligt regeringen är tillsyn en självständig granskning som bör utföras av ett organ som är självständigt från den verksamhet som tillsynen riktas mot. Om ansvaret för tillsynen inom ett visst område ska vara uppdelat mellan centrala myndigheter, regionala myndigheter och kommuner, bör uppdelningen av ansvar göras tydlig genom att respektive myndighets uppgifter anges specifikt.6 I riksdagsbehand- lingen välkomnade finansutskottet regeringens skrivelse som man menade kunde utgöra ett stöd och en vägledning för det fortsatta arbetet med att se över sektorslagar och deras tillsynsbestämmelser och utgöra en utgångspunkt när regler för tillsyn på nya områden utformas.7 Regeringen resonerar om tillsynens innehåll också i den förvalt- ningspolitiska propositionen 2010. Regeringen menar att för att tillsynen ska bli mer effektiv och rättssäker bör den vara tydligare och mer enhetlig. Genom tillsynen ska medborgare och företag kunna vara förvissade om att deras intressen tas till vara.8 I skrivelsen Regeringens förvaltningspolitik utvecklar regeringen sin syn på tillsynen. Tillsyn över regelefterlevnad i olika verksamheter är ett centralt offentligt åtagande. Ett grundläggande syfte med offentlig tillsyn är att stärka efterlevnaden av lagar, för- ordningar och föreskrifter. Tillsynen ska säkerställa att demokra- tiskt fattade beslut får genomslag i praktiken. 2009/10:79, En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn. 2009/10:79, En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn. 2009/10:FiU12, En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn. 2009/10:175, Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt. både till att reglerna följs och till att behålla förtroendet för det demokratiska systemet och för den offentliga förvaltningen. Regeringen upprepade att begreppet tillsyn främst bör användas för verksamhet som avser självständig granskning för att kontrollera om tillsynsobjekt uppfyller krav som följer av lagar och andra bind- ande föreskrifter och vid behov kan leda till beslut om åtgärder som syftar till att åstadkomma rättelse av den objektsansvarige.9 I propositionen om menade regeringen att man kan dela in tillsynsverksamheten i dels den myndighetsutövande verksamheten, dvs. tillsynen över efterlevnaden av eller regler utfärdade med stöd av , dels tillsynsmyndig- heternas andra uppgifter av förebyggande och stödjande karaktär.10 I 26 kap. 1 § 1 stycket slås fast att tillsynen ska säkerställa syftet med balken och föreskrifter som har meddelats med stöd av balken. Av 1 § 2 stycket i samma kapitel framgår att tillsynsmyndigheten på eget initiativ eller efter anmälan i nödvän- dig utsträckning ska kontrollera efterlevnaden av samt föreskrifter, domar och andra beslut som har meddelats med stöd av balken. ska också vidta de åtgärder som be- hövs för att åstadkomma rättelse. I fråga om miljöfarlig verksamhet eller vattenverksamhet som omfattas av tillstånd ska tillsynsmyn- digheten även fortlöpande bedöma om villkoren är tillräckliga. I propositionen om en ny miljöbalk underströk regeringen att det är angeläget att tillsynen över efterlevnaden av lagstiftningen inte bara samordandes utan också skärptes i syfte att mål skulle kunna nås. Tillsynen måste effektiviseras och tillsyns- myndigheterna måste med kraft verka för att överträdelser beivras. Regeringen framhöll att tillsynen utgör en avgörande länk i kedjan mål, hänsyn, tillstånd, tillsyn, omprövning, överträdesle, straff. Det framhölls också att det var av största vikt att säkerställa hög kompetens och högt ställda krav på rättsäkerhet och effektivitet i tillsynsarbetet, inte minst enhetlig tillämpning.11 2013/14:155, Regeringens förvaltningspolitik. 1997/98:45Miljöbalk. 1997/98:45Miljöbalk. Av 26 kap. 1 § tredje stycket framgår att tillsynsmyn- digheten dessutom ska, genom rådgivning, information och liknan- de verksamhet, skapa förutsättningar för att balkens ändamål ska kunna tillgodoses. Dessa uppgifter har en mer förebyggande karak- tär. Enligt propositionen om är sådan verksamhet ett annat sätt att inom ramen för tillsynen skapa förutsättningar för att reglerna efterlevs.12 De stödjande åtgärderna kan enligt regeringen bl.a. bestå av information och rådgivning angående gällande regler i enskilda fall eller i kampanjform. I tredje avdelning med särskilda bestämmelser om vissa verksamheter finns en rad tillsynsområden. Av tabellen nedan framgår vilka myndigheter som i huvudsak svarar för tillsynen inom de olika områdena. Källa: Egen bearbetning. 1997/98:45 Miljöbalk. I miljötillsynsförordningen regleras hur den operativa tillsynen fördelas mellan statliga myndigheter och de kommunala nämnderna.13 Operativ tillsyn enligt 1 kap. 3 § innebär tillsyn som utövas direkt gentemot den som bedriver eller har bedrivit en verk- samhet eller vidtar eller har vidtagit en åtgärd. Ett tillsynsobjekt enligt förordingen kan vara en verksamhet, en åtgärd, ett område, ett naturföremål eller en djur- eller växtart. I förordningen regleras bl.a. hur ofta tillsynsmyndigheten ska göra tillsynsbesök vid vissa av de verksamheter som kräver tillstånd enligt miljöprövningsförordningen (2013:251). Om verksamheten innebär betydande risker för miljön ska myndigheten genomföra tillsynsbesök minst en gång , och annars minst . Om myndigheten finner någon allvarlig brist i uppfyllandet av de villkor som gäller för verksamheten ska ett nytt tillsynsbesök genomföras inom sex månader.14 I miljötillsynsförordningens andra kapitel beskrivs hur ansvaret för den operativa tillsynen över hur och bestämmelser meddelade med stöd av balken samt EU-förordningar följs, för- delas mellan de statliga myndigheterna och kommunala nämnderna. De nationella myndigheter som har ansvar för den operativa till- synen är , Havs- och vattenmyndigheten, Kemikalie- inspektionen, , , General- läkaren, , , , , geologiska undersökning och Trans- portstyrelsen. Den operativa tillsynen drivs dock till stor del av länsstyrelserna och kommunerna. ansvar för operativ tillsyn på nationell nivå en- ligt miljötillsynsförordningen regleras i förordningens 2 kap. 24 §. ansvarar för tillsynen i fråga om producent- 13Miljötillsynsförordningen (2011:13). 141 kap. 10 a § miljötillsynsförordningen (2011:13). ansvaret för elektriska och elektroniska produkter, batterier, förpackningar, returpapper och elutrustning, med de undantag som anges i miljötillsynsförordningen.15 har även till- syn i fråga om EU-förordningar i fråga om kväveoxidavgiften och handelssystemet för utsläppsrätter samt återvinning av fartyg.16 Kemikalieinspektionens tillsyn enligt miljötillsynsförordningen framgår av 2 kap. 21 §. Av förordningen framgår att Kemikalie- inspektionen har tillsynsansvar enligt 14 kap. , Kemiska produkter och biotekniska organismer, samt en rad EU-förordningar.17 Kemikalieinspektionen bedriver tillsyn av tillverkare och impor- törer av kemiska produkter, varor med kemiskt innehåll och bekämpningsmedel. Syftet med den operativa tillsynen är att kon- trollera att företag följer de lagar och regler som finns inom Kemikalieinspektionens tillsynsområde. Tillsynsarbetet ska bedrivas på ett sätt som leder till att företag som importerar eller tillverkar kemikalier och varor under samma konkurrensmässiga villkor i för- hållande till gällande regelverk. Kemikalieinspektionen ska också tillhandahålla information som underlättar för företagen att tolka och följa reglerna. Kemikalieinspektionen delar in tillsynen med stöd av i tre huvudområden; kemiska produkter, varor och bekämpningsmedel. Vid inspektionen kontrollerar Kemikalie- inspektionen bland annat: –om varor eller kemiska produkter innehåller förbjudna ämnen, –produktinformationen, det vill säga säkerhetsdatablad, –och förpackningsmärkningar, –företagets rutiner, till exempel för att ta fram och distribuera säkerhetsdatablad, 15 Se vidare förordningen (2005:209) om producentansvar för elektriska och elektroniska produkter, förordningen (2008:834) om producentansvar för batterier, förordningen (2014:1073) om producentansvar för förpackningar, förordningen (2014:1074) om produ- centansvar för returpapper och förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning. 16Se vidare förordning (EG) nr 1013/2006 och förordning (EG) 1257/2013. 17De aktuella EU-förordningarna framgår av miljötillsynsförordningen 2 kap. 19 § 7–9, 11– 14och 16–17. –produktutredningar och bedömningsunderlag, –att företaget är anmält till produktregistret och att produktanmäl- ningarna är fullständiga, –att endast godkända bekämpningsmedel säljs,