sou · H3B388 · 2015-10-14 00:00:00 — Additiv tillverkning, ofta kallad 3D-printing, har börjat få en allt större inverkan på produktionsprocessen. Tekniken ger möjlighet till mikroproduktion som öppnar andra vägar för designer och företag att ta fram såväl färdiga produkter och reservdelar som allt mer avancerade prototyper. Den förändrade produktionen har också lett till att så kallade maker spaces växer fram i stora delar av västvärlden. Det är sociala platser som öppnar upp för experimenterande och gemensamt görande. Här skapas möjlighet till en innovativ teknikutveckling som utgår från människors nyfikenhet och behov. I maker spaces skapas möjligheter till en lokal och öppen produktionsplats för 3D–tekniken. Smart cities är ett begrepp som används för att beskriva en utveckling där städernas traditionella system ska göras mer effektiva för invånare och näringsliv genom användning av digitala tjänster och telekommunikationsteknik.12 Tekniken stödjer stadens fysiska och sociala infrastruktur. Ett exempel på satsningar inom området är Smart Built Environment, ett omfattande innovationsprogram för samhällsbyggnad som genomförs av , och . 9Debbie Wosskow, Unlocking the shared economy. An independent report, , Innovations and Skills, 2014. 10Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, INT/686 Samverkans- eller deltagarkonsumtion, . . Shor, Ett delat ägande ställer dubbelt så höga krav, 150623 & /technology/2015/jun/26/uber-backlash-taxi-drivers-protests- Perspektivet gestaltad livsmiljö och utmaningar för området I utvecklingen av smart cities erbjuder digital tjänstedesign stora möjligheter och blir en allt viktigare del av svenska myndigheters arbete. Många svenska invånare möter myndigheter och organisationer genom tekniska lösningar och den digitala kommunikationen är viktig för att få tillgång till det offentliga. som tekniken ger möjligheter bidrar systemet till ett starkare teknikberoende i samhället. Att vara bunden till teknik skapar sårbarhet för samhället om extrema händelser eller olyckor hindrar eller skadar de tekniska systemen. som tekniken öppnar för möjligheter till gemenskap finns det svårigheter i denna utveckling. Då allt mer samhällsservice och inköp kan ske från hemmet finns det risk för en ökad ensamhet, inte minst bland äldre.13 Det blir därför allt viktigare att planera staden så att gemensamma och öppna mötesplatser skapas där det finns möjligheter till gemenskap. Gestaltningen av offentliga rum måste bidra till att göra dem öppna och tillgängliga för alla, oavsett ekonomi och social bakgrund. En konstnärlig kompetens i utformningen av gemensamma miljöer gör det möjligt att åstadkomma en sammansatt gestaltning utifrån platsens historia, dess funktion och sociala kvaliteter. Offentliga ytor där människor möts och olika åsikter bryts är viktiga. Behovet av fysiska mötesplatser understryks av hur den digitala sfären blir allt mer uppdelad och specialiserad. Sökmotorers algoritmer registrerar brukarens preferenser vilket begränsar träffytan och de perspektiv som synliggörs vid varje enskild sökning. Teknikutvecklingens konsekvenser är uppenbara men de riktigt långsiktiga effekterna är svåra att bedöma . 4.3.3Urbanisering, stadens och landsbygdens utveckling har en stark urbaniseringstrend som är jämförbar med andra likartade länder i . Urbaniseringsgraden, det vill säga en geografisk koncentration av befolkningen, är relativ hög i 13 , The in 2030, trends for the Built Environment, Business in the Community. Perspektivet gestaltad livsmiljö och utmaningar för området av befolkningen bor i tätorter.14 I de tre FA- regionerna , och bor av hela befolkning.15 Storstäderna, förortskommunerna och de större städerna växer, medan situationen i små kommuner är den motsatta. I Service i glesbygden (SOU 2015:35) pekas på en sviktande befolkningsutveckling i glesbygdskommuner. –2013 minskade befolkningsmängden i 129 av 290 kommuner. När staden upplevs som en mer attraktiv miljö med större tillgång till service, studier och arbete avfolkas landsbygden. Effekten blir att underlaget för infrastruktur och offentlig service minskar, att landskapet växer igen om åkrar, betesmarker och skog inte används. Avfolkningen av gles- och landsbygdskommuner får demografiska konsekvenser, vilket påverkar möjligheterna för den framtida utvecklingen. Utbildningsnivån är högre i större tätorter och städer, vilket kan förklaras av närheten till universitet och högskolor samt en stor arbetsmarknad. Yngre personer flyttar i stor utsträckning till större städer medan den åldrande befolkningsgruppen stannar kvar. Konsekvensen blir dels en bristande kompetensförsörjning vilket påverkar näringslivets möjligheter, dels en skev åldersstruktur där allt fler äldre måste försörjas av allt färre yngre kommunmedlemmar.16 Stadens upplevda attraktivitet förknippas med innovation, kreativitet och även med hållbarhet. Diskussionen om den täta staden har fått en allt mer positiv laddning, inte minst i FN:s klimatpanel IPCC som framhåller att en urban täthet ses som ett viktigt verktyg för att skapa hållbarhet.17 En studie från visar att detta synsätt riskerar att ske på bekostnad av landsbygden. Ett så kallade ”urbant tolkningsföreträde” innebär att i viktiga styrdokument för har staden och stadsbor en priviligierad position i förhållande till landsbygden och lands- 14Tillväxanalys, Urbanisering, PM, 150618. Med tätorter avses sammanhängande bebyggelse med minst 200 invånare och högst mellan husen. Ingen hänsyn tas till kommun- eller länsgränser. Indelningen uppdateras av . 15FA-regioner, Funktionella Analysregioner, avser människors genomsnittliga vardagsregioner och baseras på arbetspendling mellan kommuner. Regioner som avgränsas på det sättet är en utgångspunkt för många jämförande regionala analyser. 17Climate Change : Mitigation of Climate Change. Perspektivet gestaltad livsmiljö och utmaningar för området bygdsbor.18 Staden kan ses som en symbol för potential, möjligheter, modernitet, framgång och utveckling. Inflyttningen till städerna har lett till att stadsrummet har kommit att förtätas, vilket som helhet innebär ett minskat behov av transporter och att man sparar natur- och utanför staden. Konsekvensen blir att en mindre yta ska tillgodose allt fler människor. Detta kan påverka tillgången till lättillgängliga områden för lek och vardagsrekreation. Den förändring som förtätningen innebär måste ske med varsamhet i relation till stadens befolkning, dess bebyggelse, grönområden och infrastruktur. Staden ska förtätas på ett resurseffektivt och jämlikt sätt, med en blandad bebyggelse av attraktiva och gröna offentliga rum och underlag för service och kultur. Därför måste stadsplaneringen utveckla staden i nära samarbete mellan olika former av kompetenser. Livsmiljön ska vara tillgänglig för alla, oavsett fysiska eller skilda sociala och kulturella förutsättningar. Genom att förbättra kollektivtrafiken på ett hållbart sätt och därmed pendlingsmöjligheterna är det möjligt att utveckla väl sammanbundna och större funktionella regioner. Detta ger bland annat en bättre matchning av utbud och efterfrågan på arbetskraft samt en mer differentierad och dynamisk arbetsmarknad. Stads- och regionplaneringen bör spegla ett mer dynamiskt förhållande och en större symbios mellan stad och land, så att omkringliggande område har möjlighet att utvecklas, liksom en regional samverkan mellan orter med en flerkärnig stadstruktur. Regionförstoringen kan även innebära ett förändrat synsätt på stadsbegreppet, dels vad gäller dynamiken mellan små och stora orter, dels i en omdefiniering av landskapet som resurs för stadens försörjning. Staden måste planeras så att människor med olika förutsättningar och varierande inkomster ska kunna bo. Verksamheter med skiftande inriktning och olika ekonomiska förutsättningar måste få plats. Ökade markpriser kan påverka städernas utveckling och dynamik. Förändringen kan medföra högre boende- och lokalkostnader vilket begränsar tillgången till staden för både boende och företag. 18 , Ett urbant tolkningsföreträde? En studie av hur landsbygd skapas i nationell policy, 2014. Perspektivet gestaltad livsmiljö och utmaningar för området Inflyttningen ställer höga krav på att staden ska möta de utmaningar som förtätningen innebär, till exempel försörjning av bostäder och grundläggande samhällsfunktioner som boende, välfärdsbyggnader och effektiva transportlösningar. Här finns en utmaning för den traditionella stadsplaneringen. När det visar sig att städerna inte förmår att fullt ut ge människor en , utan tvärtom uppvisar problem med försörjning av boende och grundläggande stadsfunktioner, kan människor välja att bosätta sig på andra platser och urbaniseringstakten avtar. Genom detta finns en möjlighet att utveckla närliggande orters attraktivitet genom bland annat förbättrade boendemiljöer, hållbara kommunikationer och tillgång till grönområden. Det är en förändringsvision som med stöd av teknikutvecklingen kan medföra förbättrade villkor för pendling och arbete och för möjligheten till högteknologisk produktion i stadsnära lägen. Teknikutvecklingen innebär även att utveckling kan ske i glest bebyggda miljöer. Invånarna kan arbeta från sin hemkommun på landsbygden och vara nationellt och internationellt uppkopplade. Satsningar på att utveckla en hållbar natur- och ekoturism stärker också landsbygden. En hållbar sysselsättning bidrar till att utveckla destinationer och skapa upplevelser och här är en småskalig hantverksproduktion en del av utvecklingen. Urbaniseringen får betydelse för människors livsmiljö, både i stadsområden och på landsbygden. Urbaniseringen och den därmed ökande segregationen, högre grad av konsumtion och en ohållbar resursförbrukning, sätter dock staden under press. Begreppet stad som en enkärnig, sammanhållen struktur kan återigen behöva prövas i förhållande till regionförstoringen. Ett ensidigt fokus på urbanisering och stadens företräde riskerar att försvaga det dynamiska perspektiv som relationen mellan stad och land utgör. Behovet av bostäder i är omfattande. Det är en stor utmaning för samhället som inte bara ska betraktas utifrån kravet på ett kvantitativt byggande. Det finns också möjligheter till en SOU 2015:88 Perspektivet gestaltad livsmiljö och utmaningar för området samhällsutveckling som präglas av en god och omsorgsfull gestaltning av tillgängliga och hållbara livsmiljöer. I betänkande En ny regional planering – ökad samordning och bättre bostadsförsörjning (SOU 2015:59) framgår att angav 156 av landets 290 kommuner att det råder bostadsbrist, inte minst i storstäderna , och och i många högskoleorter. Insteget till dagens bostadsmarknad gör att fler och fler hamnar utanför. Dagens bostadsbrist begränsar människors livsval och ökar ohälsan. Bostadsbristen är dock inte jämnt fördelad över landet. har vissa orter på landsbygden problem att fylla det befintliga beståndet av bostäder, vilket medför kostnader för kommuner som i vissa fall får riva hus. Enligt Bostadsplaneringskommitténs betänkande har andelen kommuner med ett överskott på bostäder dock sjunkit , från 52 till 35 kommuner. Överskottet på bostäder finns framför allt i små kommuner med en minskande och åldrande befolkning. Boendefrågan handlar om den vardagliga livsmiljön, både för dem som har bostad och de som saknar ett hem. Att ha tillgång till en bostad är en grundläggande rättvisefråga. Den stora bostadsbristen skapar ojämlikhet och en geografisk uppdelning av sociala grupper. Höga boendekostnader medför att hushåll med låga inkomster får svårare att tillgodose andra basala behov, som till exempel hälsa och transporter.19 Stadsplaneringen berör inte enbart fysiska och praktiska utan också sociala aspekter med en medvetenhet om invånarnas olika ekonomiska förutsättningar. I de segregerade städerna råder en socio-ekonomisk separation. Etnisk bostadssegregation i folkhemmet visas att uppdelningen har en lång historia. Välfärden fördelas ojämnt.20 ökar både de inkomstbaserade och de rumsliga klyftorna. Denna ojämlikhet ger avtryck i människors vardag och livsförutsättningar för den enskilde. Ett exempel på detta är att den förväntade livslängden i varierar med upp till , beroende på i vilken stadsdel man bor.21 Det är en ohälsa som speglar djupa skillnader i 19Delade städer, Tankesmedjan , Rapport 3, 2015. 20Irene , Stadens rasifiering. Etnisk bostadssegregation i folkhemmet, , 1997. 21Rapport 2014: Skillnader i livsvillkor och hälsa i . Perspektivet gestaltad livsmiljö och utmaningar för området människors förutsättningar för att leva sina liv. Ett fungerande bostadsbyggande bör därför motverka segregation och skapa ett samhälle som bättre håller ihop. Uppdelningen skapar tillhörighet för invånarna i ett område men kan också verka exkluderande. I utredningar och rapporter diskuteras även mediernas roll i att förstärka dessa strukturer genom att kontinuerligt beskriva vissa stadsdelar som problemtyngda.22 Istället för att understryka problemen bör segregationen hanteras genom att lösa den fysiska, ekonomiska och sociala uppdelningen som orsakar ojämlika livsvillkor. Boendeutmaningen omfattar också förvaltning av det befintliga, att rusta upp och utveckla bostäder och bostadsområden, både i staden och på landsbygden. En stor fråga som flera svenska kommuner brottas med är renovering av miljonprogrammets flerbostadshus. Det är en upprustning som måste ske på ett socialt och miljömässigt hållbart sätt. Det omfattande behovet av bostäder är en stor utmaning, men här finns också positiva möjligheter. Genom byggandet av nya bostäder kan städernas strukturer utvecklas med större mått av resurseffektivitet, attraktivitet och hållbarhet. Ett väl avvägt och planerat bostadsbyggande kan också användas som verktyg för att skapa sammankoppling och rumsliga förutsättningar för att motverka geografisk uppdelning och uppfylla invånarnas behov av grönområden. I förändrade demografi med en allt äldre befolkning finns en stor utmaning i att möjliggöra för äldre invånare att bo hemma . I en medveten arkitektur och design finns det möjlighet att utforma äldres boende med hänsyn till deras säkerhet och möjlighet till sociala kontakter. Genom en brukarfokuserad designpraktik skapas möjlighet till utformningen av vård och omsorg som utgår från de äldres situation och behov. Barn och unga bör vara delaktiga i utformningen av sin livsmiljö. I samverkan kan olika kompetenser åstadkomma goda miljöer utifrån barnets perspektiv och behov. I allt tätare städer riskerar dock barnens utemiljö att begränsas till små och hårt utnyttjade 22 Se även: Bortom vi och dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering (SOU 2005:41), Den segregerande integrationen (SOU 2006:73) & de los , , med flera, Bilen brinner … med problemen är kvar, Berättelser om Husbyhändelserna , Stockholmia förlag, 2014. Perspektivet gestaltad livsmiljö och utmaningar för området områden som har blivit kvar när marken har exploaterats för byggnader och infrastruktur. Unga vuxnas svårighet att hitta bostad har lett till initiativ där unga engagerar sig för att belysa boendesituationen. Ett sådant initiativ är Jagvillhabostad.nu som är en partipolitiskt obunden organisation som drivs av och för unga bostadssökande. Unga arkitekter deltar i organisationens arbete för att söka nya kreativa vägar för att göra något åt bostadsbristen. Familjekonstellationer ser olika ut. har till exempel en stor andel enpersonhushåll. Arkitektur, form och design bidrar till utformningen av bostäder som utgår utifrån människors olika behov, förutsättningar, värderingar och levnadssätt. Bostäder ska utformas med en medvetenhet om skiftande behov, oavsett ekonomi, ålder, funktionsförmåga, olika familjekonstellationer eller kulturella förståelser. har godkänt FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Det ställer krav på bostäder med en utformning så att de fungerar för alla människor utan att speciell anpassning behövs. Utövare inom arkitektur, form och design behöver ha kunskap om detta och använda perspektivet i sin utövning. I byggandet av bostäder bör stat, kommun, invånare och marknad verka gemensamt för att åstadkomma kvalitativa och långsiktiga livsmiljöer. Bostadsbeståndet ska underhållas och ha en aktiv förvaltning. De boendes intressen av och delaktighet i sitt bostadsområdes utveckling ska tas tillvara och ses som en resurs. Detta är aspekter som är viktiga i arkitektens eller designerns arbete. Arkitektur, form och design kan som fysisk, social och ekonomisk praktik synliggöra hur sociala strukturer och samhällets kulturella mångfald materialiseras i gestaltningen. Detta arbetssätt utmanar en rådande syn där praxis och ekonomiska modeller ofta gynnar kortsiktiga lösningar. En gemensam syn på samhällets stora utmaningar måste fokusera på en hållbar livsmiljö där långsiktiga värden tas omhand. 5 Lärdomar från andra länder Utredningen ska analysera och beskriva hur en politik för arkitektur, form och design har utformats i några för relevanta länder och vilka lärdomar som kan dras för utformningen av en ny svensk politik för området. 5.2Politiken för arkitektur, form och design i andra länder I följande kapitel beskrivs hur politiken på området har utvecklats i några utvalda länder och hur den rådande situationen för området ser ut . För att ha relevans för utredningens uppdrag har vi valt att inte enbart beskriva vilka lärdomar som kan dras utifrån ländernas arkitektur-, form- och designpolitik, utan även utifrån det utvidgade helhetsperspektivet gestaltad livsmiljö, där området samverkar med andra samhälls- och politikområden och sätter människan i centrum. Utredningen har framför allt valt att granska , , , och arbete med arkitektur- och designpolitiken och hur samverkan ser ut mellan aktörerna inom arkitektur, form och design. Slutligen görs också några generella slutsatser och jämförelser med svenska förhållanden. Utifrån utredningens perspektiv är det också relevant att peka på hur det politiska arbetet med hållbar stadsutveckling ser ut internationellt och vi gör en övergripande kartläggning över några storstäders och länders politiska mål och strategier. Lärdomar från andra länder De nationella politikinriktningarna med olika former av insatser och åtgärder bör i första hand ses som en idékatalog vid utformningen av en ny svensk politik för området. När lärdomar och slutsatser ska dras måste varje åtgärd eller idé prövas i förhållande till den svenska förvaltningsmodellen och ansvarsfördelningen i samhället i stort. Den danska regeringen presenterade en ny arkitekturpolitik, Mennesker i centrum, . Den föregående arkitekturpolitiken, Arkitekturnation : for liv – for vaekst, är och inriktade sig främst på arkitektur som näring och tillväxtfaktor. Den var också tydlig i sin vision om att arkitekturen ska skapa estetiska och funktionella ramar som ger hög livskvalitet.1 politik har ett bredare perspektiv som utgår från att arkitektur kan lösa problem som är kopplade till landets utmaningar. De identifierade utmaningarna är vidare i sin definition än tidigare arkitekturpolitiska program: demografi, tillväxt och välstånd samt digitalisering. Det är hela regeringens arkitekturpolitik – elva departement är avsändare för politiken som omfattar 64 konkreta åtgärder, inom följande fyra insatsområden: •Mötet med arkitekturen – barn, unga och vuxna: En satsning på arkitektur i skolan, med anpassning till nya medier och plattformar, är kopplad till nya ”gemensamma mål” . De är en del av skolreformen som bygger på kompetensmål, till skillnad års mål, som beskriver vad undervisningen ska innehålla. •Arkitektur och demokrati – kommuner och medborgardeltagande: Regeringen framhäver kommunernas stora betydelse för arkitekturutvecklingen i och uppmuntrar kommunerna 1 Kvalitetsbegreppet i de norska och danska nationalla arkitekturpolitiska programmen 1992–2009, , Arkitekturens kvalitetsfrågor, AD234V, Arkitekturskolan, KTH . Lärdomar från andra länder att utveckla en egen arkitekturpolitik och att arbeta strategiskt med medborgardialog, inte minst för att stärka kommunernas konkurrenskraft. En tredjedel av landets kommuner har en särskild arkitekturpolitik och många är under arbete.2 •Arkitektur och hållbarhet – miljömässigt, socialt och kulturellt: Arkitekturen ska utformas med hänsyn till de tre hållbarhetsområdena, inte minst på kommunnivå. Städerna ska utvecklas i balans med landsbygden, som funktionella områden som kompletterar varandra. Inom detta insatsområde lyfts även kulturarvet, en utvecklingspotential som starkt kopplas ihop med social sammanhållning och är betydande för förnyelsen av bostadsområden. •Arkitekturens värdeskapande – kvalitet, innovation och internationell potential: Regeringen gör stora satsningar på kreativa näringar för att skapa tillväxt. Arkitektur ska i högre grad bidra till värdeskapande och kopplas till innovationssatsningar, forskning och upphandlingsstrategier. Arkitektur står för en viktig del av den internationella marknadsföringen av och kvalitativ hållbar arkitektur ska stimuleras för att fortsatt vara en stark exportfaktor. De arkitekturpolitiska målen återfinns även i en ny interdepartemental stadsbyggnadspolitik som presenterades , Bæredygtiga byer – en social og grøn bæredygtig bypolitik (Hållbara städer – stadsbyggnadspolitik för social och miljömässig hållbarhet). Den omfattar sju områden som bedöms vara av särskild betydelse för städernas utveckling. Varje område kompletteras med en fallstudie som visar praktiska exempel. De sju områdena är utmaningar som till stora delar samstämmer med utmaningarna definierade i perspektivet estaltad livsmiljö. Områdena är: Förtätning och snabbare stadsomvandling, Inkluderande städer med plats för alla, Byggnader och bostäder för människor och miljö, Data och teknik i den smarta staden, Levande och flexibla utrymmen, Tillgänglighet och hållbar rörlighet, Städer som 2 Arkitekturpolitiske erfaringer, et demonstrationskatalog om arkitekturpolitik og grøn omstillning, DAC, . Lärdomar från andra länder samlingspunkt för grön omvandling och anpassning till klimatförändringar. var bland de första länderna i världen som utformade en designpolitik. Den första danska designpolitiken publicerades i ett fyraårigt handlingsprogram för design inom de tre områdena offentlig sektor, näringsliv och utbildning. En kunskapssatsning gjordes för upphandlare, i syfte att öka efterfrågan på design inom det offentliga och designtävlingar framhölls som en bra metod. uppdaterades den danska designstrategin då regeringen antog tillväxtprogrammet DesignDanmark, med som avsändare och med syftet att lyfta som designland. En visionsstudie för en ny designpolitik publicerades av regeringen , Vision for Danish Design 2020. Fokusområdena i politiken är design som en innovationsdrivande kraft, designkompetens och designforskning, som bör spela en nyckelroll i utvecklingen av dansk innovation och spridning och branding av dansk design. Dansk designpolitik utgår, vid sidan om utvecklingspotentialen, tydligt från att profilera som designland. MindLab är en tvärdepartemental organisation med syfte att involvera medborgare och näringsliv i utvecklingen av innovation för den offentliga sektorn. Med design för tjänster och social innovation som utgångspunkt startades MindLab 2002 av det dåvarande . MindLabs avsändare är tre departement tillsammans med kommun och fungerar som en plattform för medbestämmande, design för innovation och utveckling av medborgardrivet entreprenörskap, utbildning och digitala tjänster. De danska designorganisationerna driver på för att förnya designpolitiken i . presenterade designorganisationen (numera Design ), Dansk Erhverv (motsvarande ), och en gemensam ingång till regeringens framtida utformning av designpolitiken, Framtidens designpolitik – Visioner og muligheder. Lärdomar från andra länder