sou · H3B340 · 2015-04-09 00:00:00 — Ef tersom målet för detta direktiv, nämligen att skapa en effektiv och konkurrenskraftig inre marknad för kredit avtal som avser bostadsfastighet och säkerställa ett starkt konsumentskydd, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens verkningar, kan uppnås bättre på unions nivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidia ritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unio nen (). I enlighet med proportionalitetsprin cipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (83)Medlemsstaterna får besluta att vissa aspekter som om fattas av detta direktiv ska införlivas genom tillsyns bestämmelser i nationell lagstiftning, till exempel bedöm ningen av konsumentens kreditvärdighet, och att andra ska införlivas i civil- eller straffrätt, till exempel kraven vad gäller ansvarsfulla låntagare. (84)Medlemsstaterna har i enlighet med medlemsstaternas och kommissionens gemensamma politiska förklaring om förklarande dokument av (1) åtagit sig att, i motiverade fall, till anmälan av deras införlivandeåtgärder bifoga ett eller flera dokument i vilka förhållandet mellan ett direktivs beståndsdelar och mot svarande delar i de nationella införlivanderättsakterna re dovisas. Med avseende på detta direktiv anser lagstiftaren att översändandet av sådana dokument är berättigat. (85)Europeiska datatillsynsmannen avgav ett yttrande (2) på grundval av artikel 28.2 i Europapar lamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av om skydd för enskilda då (1) EUT C 369, 17.12.2011, s. 14. (2) EUT C 377, 23.12.2011, s. 5. gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen be handlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (3). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE, DEFINITIONER OCH I detta direktiv fastställs ett gemensamt ramverk för vissa aspek ter på medlemsstaternas lagar och andra författningar om avtal som gäller konsumentkredit som garanteras av en inteckning eller på annat vis avser bostadsfastighet, inklusive en skyldighet att genomföra en kreditprövning innan en kredit beviljas, som en grund för utvecklingen av effektiva kreditriskprinciper när det gäller bostadsfastigheter i medlemsstaterna, samt för vissa försiktighets- och tillsynskrav, inbegripet för etablering och övervakning av kreditförmedlare, utsedda representanter och andra tillhandahållare än kreditinstitut. 1.Detta direktiv ska inte hindra medlemsstaterna från att behålla eller införa striktare bestämmelser för att skydda kon sumenterna, förutsatt att sådana bestämmelser står i överens stämmelse med deras förpliktelser enligt unionsrätten. 2.Trots vad som sägs i punkt 1 får medlemsstaterna inte behålla eller införa bestämmelser i sin nationella rätt som av viker från de som fastställs i artikel 14.2 och del A i bilaga II avseende standardinformation innan avtal ingås genom ett stan dardiserat EU-faktablad och artikel 17.1–17.5, 17.7 och 17.8 och bilaga I vad gäller en gemensam, konsekvent unionsstan dard för beräkning av effektiv ränta. 1.Detta direktiv ska tillämpas på a)kreditavtal som garanteras av en inteckning eller annan i en medlemsstat allmänt förekommande jämförbar säkerhet i bostadsfastighet eller för vilka det som säkerhet finns en rättighet med anknytning till bostadsfastighet, och b)kreditavtal i syfte att förvärva eller behålla äganderätt till mark eller till en befintlig eller planerad byggnad. (3) EGT L 8, , s. 1. Europeiska unionens officiella tidning L 60/49 Detta direktiv ska inte tillämpas på följande: a)Kapitalfrigörningskreditavtal där kreditgivaren i)bidrar med en klumpsumma, periodiska betalningar eller andra former av kreditbetalningar mot ett belopp som härrör från den framtida försäljningen av bostadsfastighet eller en till bostadsfastighet knuten rättighet, och ii)inte kommer att kräva återbetalning av krediten förrän en eller flera angivna situationer uppkommer i konsumen tens liv, så som fastställts av medlemsstaterna såvida inte konsumenten bryter mot sina avtalsförpliktelser, vilket ger kreditgivaren rätt att säga upp kreditavtalet. b)Kreditavtal där krediten beviljas en arbetstagare av dennes arbetsgivare, räntefritt eller till en lägre effektiv ränta än på marknaden, som en biverksamhet och inte generellt erbjuds allmänheten. c)Kreditavtal där krediten beviljas räntefritt och utan några andra avgifter än sådana som täcker kostnader som direkt avser ställandet av säkerhet för krediten. d)Kreditavtal i form av kontokredit enligt vilka krediten ska betalas tillbaka inom en månad. e)Kreditavtal som är resultatet av en förlikning i domstol eller annan i lag bemyndigad instans. f)Kreditavtal som avser uppskjuten betalning, utan avgift, av en existerande skuld, och som inte omfattas av punkt 1 a. 3.Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa a)artiklarna 11 och 14 samt i bilaga II på konsumentkredit avtal som garanteras av en inteckning eller annan i en med lemsstat allmänt förekommande jämförbar säkerhet i bo stadsfastighet eller garanteras av en till bostadsfastighet knu ten rättighet, vars syfte inte är förvärv eller behållande av rättighet till bostadsfastighet, under förutsättning att med lemsstaterna tillämpar artiklarna 4 och 5 i samt bilagorna II och III till direktiv /48/EG på sådana kreditavtal, b)detta direktiv på kreditavtal som avser fast egendom om det i kreditavtalet fastställs att den fasta egendomen inte får användas som bostadshus, bostadslägen het eller annan typ av bostad av konsumenten eller en av konsumentens familjemedlemmar och att den ska användas som bostadshus, bostadslägenhet eller annan typ av bostad på basis av ett hyresavtal, c)detta direktiv på kreditavtal som avser krediter som beviljas en begränsad målgrupp enligt en lagbestämmelse med ett allmännyttigt syfte och med en ränta som är lägre än kre diträntorna eller räntefritt eller på andra villkor som är mer fördelaktiga för konsumenten än de som råder på mark naden och till krediträntor som inte är högre än de på marknaden, d)detta direktiv på överbryggningskredit, e)detta direktiv på kreditavtal där kreditgivaren är en organi sation som omfattas av artikel 2.5 i direktiv /48/EG. 4.De medlemsstater som utnyttjar den möjlighet som avses i punkt 3 b ska se till att ett lämpligt ramverk tillämpas på nationell nivå för denna typ av kredit. 5.De medlemsstater som utnyttjar den möjlighet som avses i punkt 3 c eller e ska se till att lämpliga alternativa arrangemang tillämpas för att säkerställa att konsumenterna får information om de huvudsakliga utmärkande dragen för samt riskerna och kostnaderna med sådana kreditavtal innan avtal ingås och att reklamen för sådana kreditavtal är rättvisande, klar och inte vilseledande. I detta direktiv används följande definitioner: 1.konsument: en konsument enligt definitionen i artikel 3 a i direktiv /48/EG. 2.kreditgivare: en fysisk eller juridisk person som inom ramen för sin närings- eller yrkesverksamhet beviljar eller förbin der sig att bevilja en kredit som omfattas av artikel 3. 3.kreditavtal: ett avtal genom vilket en kreditgivare beviljar eller förbinder sig att bevilja en konsument en kredit som omfattas av artikel 3, i form av betalningsanstånd, lån eller annan liknande finansieringslösning. 4.sidotjänst: en tjänst som konsumenten erbjuds i anslutning till kreditavtalet. L 60/50 Europeiska unionens officiella tidning 5.kreditförmedlare: en fysisk eller juridisk person som inte fun gerar som kreditgivare eller notarie och som inte bara an tingen direkt eller indirekt introducerar en konsument för en kreditgivare eller kreditförmedlare och som inom ramen för sin närings- eller yrkesverksamhet mot ersättning, som kan utgöras av pengar eller annan form av avtalad ekono misk förmån, a)presenterar eller erbjuder kreditavtal till konsumenter, b)bistår konsumenter genom att utföra annat förberedelse arbete eller annan administration innan avtal ingås vad gäller kreditavtal, än sådant som avses i led a, eller c)ingår kreditavtal med konsumenter som ombud för kre ditgivaren. 6.koncern: en grupp av kreditgivare som ska omfattas av en sammanställd redovisning enligt och rådets direktiv /34/EU av om års bokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag (1). 7.anknuten kreditförmedlare: en kreditförmedlare som verkar som ombud för och under fullt och ovillkorligt ansvar av a)endast en kreditgivare, b)endast en koncern, eller c)ett antal kreditgivare eller koncerner som inte företräder huvuddelen av marknaden. 8.utsedd representant: en fysisk eller juridisk person som utövar verksamhet som avses i led 5 och som agerar som ombud för och under fullt och ovillkorligt ansvar av endast en kreditförmedlare. 9.kreditinstitut: enligt definitionen i artikel 4.1.1 i förordning (EU) nr 575/2013. 10.andra tillhandahållare än kreditinstitut: kreditgivare som inte är kreditinstitut. a)varje fysisk person som arbetar för kreditgivaren eller kreditförmedlaren som direkt deltar i verksamhet som (1) EUT L 182, 29.6.2013, s. 19. omfattas av detta direktiv eller som har kontakt med konsumenter i samband med verksamhet som omfattas av detta direktiv, b)varje fysisk person som arbetar för en utsedd represen tant som har kontakt med konsumenter i samband med verksamhet som omfattas av detta direktiv, c)varje fysisk person som direkt leder eller övervakar fysiska personer som avses i leden a och b. 12.sammanlagt kreditbelopp: sammanlagt kreditbelopp enligt de finitionen i artikel 3 l i direktiv /48/EG. 13.konsumentens sammanlagda kreditkostnad: kreditens totala kostnad för konsumenten enligt definitionen i artikel i direktiv /48/EG, inklusive kostnaden för fastighets värdering om sådan värdering krävs för att få krediten men exklusive avgifter för överföring av äganderätt till fastighet. Denna omfattar inte avgifter som ska betalas av konsumen ten på grund av bristande efterlevnad av de skyldigheter som fastställs i kreditavtalet. 14.sammanlagt belopp som ska betalas av konsumenten: samman lagt belopp som ska betalas av konsumenten enligt defini tionen i artikel 3 h i direktiv /48/EG. 15.effektiv ränta: konsumentens sammanlagda kreditkostnad, uttryckt i procent av den sammanlagda krediten, i förekommande fall med tillägg av de kostnader som avses i artikel 17.2, och motsvarande på årsbasis det samlade nu värdet av alla nuvarande och framtida åtaganden (kreditut nyttjanden, avbetalningar och avgifter) som avtalats mellan kreditgivaren och konsumenten. 16.kreditränta: kreditränta enligt definitionen i artikel 3 j i direktiv /48/EG. 17.kreditprövning: bedömning av utsikterna att den skuldförbin delse som följer av kreditavtalet kommer att fullgöras. 18.varaktigt medium: varaktigt medium enligt definitionen i artikel 3 m i direktiv /48/EG. a) om kreditgivaren eller kreditförmedlaren är en fysisk person, den medlemsstat där denne har sitt huvudkontor. Europeiska unionens officiella tidning L 60/51 b)om kreditgivaren eller kreditförmedlaren är en juridisk person, den medlemsstat där dennes säte är beläget, eller om denne enligt sin nationella rätt inte har något säte, den medlemsstat där dennes huvudkontor är be läget. 20.värdmedlemsstat: den medlemsstat, utom hemmedlemsstaten, där kreditgivaren eller kreditförmedlaren har en filial eller tillhandahåller tjänster. 21.rådgivningstjänster: tillhandahållande av personliga rekom mendationer till en konsument avseende en eller flera kre ditavtalstransaktioner som utgör en verksamhet som är skild från beviljandet av en kredit och från den kreditför medlingsverksamhet som anges i led 5. 22.behörig myndighet: en myndighet som utsetts som behörig av en medlemsstat i enlighet med artikel 5. 23.överbryggningskredit: ett kreditavtal som antingen har obe stämd löptid eller som ska återbetalas , som används av konsumenten som en tillfällig finansie ringslösning under övergången till ett annat finansiellt ar rangemang för den fasta egendomen. 24.ansvarsförbindelse eller garanti: ett kreditavtal som tjänar som garanti för en annan separat men anknuten transaktion, där det kapital som säkrats med fast egendom endast utnyttjas vid inträffande av en händelse eller händelser som särskilt anges i avtalet. 25.värderelaterat kreditavtal: ett kreditavtal där det återbetal ningspliktiga kapitalet är baserat på en i avtalet fastställd procentandel av värdet på den fasta egendomen vid tid punkten eller tidpunkterna för återbetalning av kapitalet. 26.bindningsförfarande: erbjudande eller försäljning av ett kredit avtal i ett paket med andra separata finansiella produkter eller tjänster där kreditavtalet inte görs tillgängligt för kon sumenten separat. 27.paketeringsförfarande: erbjudande eller försäljning av ett kre ditavtal i ett paket med andra separata finansiella produkter eller tjänster där kreditavtalet också görs tillgängligt för konsumenten separat men inte nödvändigtvis på samma villkor som när det paketeras med de kompletterande tjäns terna. 28.lån i utländsk valuta: ett kreditavtal där krediten är a)denominerad i en annan valuta än den i vilken kon sumenten erhåller sin inkomst eller innehar de tillgångar från vilka krediten ska återbetalas, eller b)denominerad i en annan valuta än valutan i den med lemsstat där konsumenten är bosatt. Medlemsstaterna ska utse nationella behöriga myndigheter med befogenhet att se till att detta direktiv tillämpas och verk ställs och ska säkerställa att dessa myndigheter har utrednings- och verkställighetsbefogenheter och tillräckliga resurser så att de kan fullgöra sitt uppdrag på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. De myndigheter som avses i första stycket ska antingen vara offentliga myndigheter eller organ som erkänts enligt nationell rätt eller enligt nationell rätt för ändamålet uttryckligen bemyn digade offentliga myndigheter. De får inte vara kreditgivare, kreditförmedlare eller utsedda representanter. 2.Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndig heterna, alla personer som arbetar eller har arbetat för de be höriga myndigheterna samt revisorer och experter som arbetar på deras uppdrag är bundna av tystnadsplikt. Ingen förtrolig information som erhålls i tjänsten får röjas till någon person eller myndighet utom i sammanfattad eller aggregerad form, dock med förbehåll för fall som omfattas av straffrätt eller detta direktiv. Detta ska emellertid inte hindra de behöriga myndig heterna från att utbyta eller överföra förtrolig information i enlighet med nationell rätt och unionsrätten. 3.Medlemsstaterna ska se till att de myndigheter som givits behörighet att säkerställa tillämpningen och verkställandet av artiklarna 9, 29, 32, 33, 34 och 35 i detta direktiv är någon, eller båda, av följande: a)behöriga myndigheter enligt definitionen i artikel 4.2 i för ordning (EU) nr 1093/2010, eller b)andra myndigheter är de behöriga myndigheter som avses i led a, under förutsättning att nationella lagar eller andra författningar kräver att dessa behöriga myndigheter samarbe tar med de behöriga myndigheter som avses i led a närhelst så krävs för att de ska kunna utföra sitt uppdrag enligt detta direktiv, även när det gäller att samarbeta med europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten) () enligt vad som krävs i detta direktiv. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och om valet av behöriga myndigheter och eventuella ändringar vad gäller detta, med uppgift om eventuell arbetsdelning mellan olika behöriga myndigheter. Den första underrättelsen av detta slag ska ske möjligt och . L 60/52 Europeiska unionens officiella tidning De behöriga myndigheterna ska utöva sina befogenheter i enlighet med nationell rätt antingen a)direkt enligt sina egna befogenheter eller under tillsyn av de rättsliga myndigheterna, eller b)genom ansökan till domstolar som är behöriga att fatta de beslut som krävs, inbegripet när så är lämpligt, genom över klagande om ansökan om att fatta det nödvändiga beslutet avslås, utom för artiklarna 9, 29, 32, 33, 34 och 35. 6.Om en medlemsstat har mer än en behörig myndighet på sitt territorium ska medlemsstaten se till att deras respektive uppdrag är tydligt definierade och att det råder ett nära sam arbete dem emellan så att de kan fullgöra sina respektive upp drag på ett effektivt sätt. 7.Kommissionen ska minst en gång i Europeiska unionens officiella tidning offentliggöra en förteckning över de behöriga myndigheterna och kontinuerligt uppdatera den på sin webbplats. Finansiell utbildning av konsumenter 1.Medlemsstaterna ska främja åtgärder för att stödja utbild ning av konsumenter när det gäller ansvarsfullt låntagande och skuldhantering, särskilt avseende hypotekslåneavtal. Det är nöd vändigt med tydlig och allmän information om kreditgivnings processen för att ge vägledning åt konsumenter, särskilt åt dem som tar ett hypotekslån . Information om den vägledning som konsumentorganisationer och nationella myn digheter kan ge konsumenter är också nödvändig. 2.Kommissionen ska offentliggöra en bedömning av den finansiella utbildning som finns att tillgå för konsumenter i medlemsstaterna samt redovisa exempel på bästa praxis som kunde utvecklas vidare för att öka konsumenternas finansiella medvetenhet. KRAV PÅ KREDITGIVARE, KREDITFÖRMEDLARE OCH Uppföranderegler vid tillhandahållandet av konsumentkrediter Medlemsstaterna ska kräva att kreditgivare, kreditförmed lare eller utsedda representanter när de sätter samman kredit produkter, beviljar, förmedlar eller tillhandahåller rådgivnings tjänster beträffande krediter och, i förekommande fall, komplet terande tjänster, åt konsumenter och när de genomför ett kreditavtal agerar hederligt, rättvist, transparent och professio nellt, med beaktande av konsumentens rättigheter och intressen. När det gäller beviljande, förmedling eller tillhandahållande av rådgivningstjänster avseende krediter och i tillämpliga fall sido tjänster ska verksamheten grunda sig på information om kon sumentens förhållanden och eventuella särskilda krav som kon sumenten framfört samt rimliga antaganden om riskerna för konsumentens situation under kreditavtalets löptid. När det gäl ler sådant tillhandahållande av rådgivningstjänster ska verksam heten därutöver grunda sig på den information som krävs enligt artikel 22.3 a. 2.Medlemsstaterna ska se till att kreditgivares arvodering av sin personal och sina kreditförmedlare respektive kreditförmed lares arvodering av sin personal och sina utsedda representanter inte inkräktar på skyldigheten som föreskrivs i punkt 1. 3.Medlemsstaterna ska se till att kreditgivare, då de faststäl ler och tillämpar arvoderingssystem för personal som ansvarar för kreditprövningen, följer följande principer på ett sätt och i den utsträckning som är lämpar sig med tanke på deras storlek och interna organisation och deras verksamhets karaktär, om fattning och komplexitetsgrad: a)Arvoderingssystemet ska vara förenligt med och främja en sund och effektiv riskhantering och ska inte ge incitament till risktagande som går utöver kreditgivarens tolererade risknivå. b)Arvoderingssystemet ska överensstämma med kreditgivarens affärsstrategi, mål, värderingar och långsiktiga intressen och omfatta åtgärder för att undvika intressekonflikter, särskilt genom att föreskriva att arvodering inte ska vara avhängig av antalet eller andelen godkända ansökningar. 4.Medlemsstaterna ska, när kreditgivare, kreditförmedlare el ler utsedda representanter tillhandahåller rådgivningstjänster, se till att ersättningsstrukturen för den berörda personalen inte påverkar deras förmåga att agera i konsumentens bästa intresse och i synnerhet att den inte är avhängig av försäljningsmål. För att uppnå det målet kan medlemsstaterna därutöver förbjuda provision som betalas av kreditgivaren till kreditförmedlaren. 5.Medlemsstaterna får förbjuda eller införa begränsningar för betalningar från en konsument till en kreditgivare eller kre ditförmedlare innan kreditavtal ingås. Skyldighet att kostnadsfritt tillhandahålla konsumenterna information Medlemsstaterna ska, när information tillhandahålls konsumen terna i överensstämmelse med kraven i detta direktiv, säkerställa att den informationen tillhandahålls utan kostnad för kon sumenten. Europeiska unionens officiella tidning L 60/53 Kunskaps- och kompetenskrav för personal 1.Medlemsstaterna ska se till att kreditgivare, kreditförmed lare och utsedda representanter kräver att deras personal har och uppdaterar lämpliga kunskaper och kompetens för att sätta samman, erbjuda eller bevilja kreditavtal, för att utföra kredit förmedlingsverksamhet enligt artikel 4.5 eller för att tillhanda hålla rådgivningstjänster. Om ingåendet av ett kreditavtal även inbegriper en kompletterande tjänst ska det krävas lämpliga kunskaper och kompetens för den kompletterande tjänsten. 2.Hemmedlemsstaterna ska, utom under de förhållanden som avses i punkt 3, fastställa minimikrav på kunskap och kompetens för kreditgivares, kreditförmedlares och utsedda re presentanters personal i enlighet med principerna i bilaga III. 3.Om en kreditgivare eller kreditförmedlare tillhandahåller sina tjänster på en eller flera andra medlemsstaters territorium ska följande gälla: i)Om tillhandahållandet sker genom en filial ska värdmedlems staten vara ansvarig för att fastställa minimikrav på kunskap och kompetens som ska vara tillämpliga på filialens personal. ii)Om tillhandahållandet sker enligt friheten att tillhandahålla tjänster ska hemmedlemsstaten vara ansvarig för att fastställa minimikrav på kunskap och kompetens som ska vara till lämpliga på personalen i enlighet med bilaga III. Värdmed lemsstaterna får dock fastställa minimikrav på kunskap och kompetens för de krav som avses i punkt 1 b, c, e och f i bilaga III. 4.Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndig heterna övervakar efterlevnaden av kraven i punkt 1 och att de behöriga myndigheterna har befogenhet att kräva att kreditgi vare, kreditförmedlare och utsedda representanter lämnar de styrkande handlingar som den behöriga myndigheten anser vara nödvändiga för att kunna utföra sådan övervakning. 5.För att det ska ske en effektiv övervakning av kreditgivare och kreditförmedlare som tillhandahåller sina tjänster på en eller flera andra medlemsstaters territorium enligt friheten att tillhan dahålla tjänster ska de behöriga myndigheterna i värd- och hem medlemsstaterna samarbeta nära för en effektiv övervakning och ett effektivt verkställande av värdmedlemsstatens minimikrav på kunskap och kompetens. För det ändamålet kan de delegera uppgifter och ansvar sinsemellan. INFORMATION OCH PRAXIS INNAN KREDITAVTAL INGÅS Allmänna bestämmelser om reklam och marknadsföring Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv /29/EG, ska medlemsstaterna kräva att reklam- och marknadsförings uppgifter om kreditavtal är rättvisande, klara och inte vilsele dande. Förbjudet ska särskilt vara formuleringar som hos en konsument kan skapa falska förväntningar på en kredits till gänglighet eller kostnader. Obligatorisk standardinformation i reklam Medlemsstaterna ska se till att all reklam för kreditavtal som anger en räntesats för eller andra sifferuppgifter om kredit kostnaden för konsumenten innehåller standardinformation en ligt denna artikel. Medlemsstaterna kan föreskriva att första stycket inte ska gälla om nationell rätt kräver angivelse av den effektiva räntan i reklam för kreditavtal som inte anger någon räntesats för eller andra sifferuppgifter om kreditkostnaden för konsumenten i den mening som avses i första stycket. Standardinformationen ska på ett klart, koncist och väl synligt sätt upplysa om följande: a)Kreditgivarens identitet eller i tillämpliga fall kreditförmed eller den utsedda representantens identitet. b)I tillämpliga fall att kreditavtalet kommer att garanteras av en inteckning eller annan i en medlemsstat allmänt förekom mande jämförbar säkerhet i bostadsfastighet eller av en till bostadsfastighet knuten rättighet.