sou · H3B381 · 2015-10-02 00:00:00 — Här menar man att det snarare bygger på en förlegad myt om hur skolans verksamhet fungerar och att det finns ett likartat för- hållningssätt i förskola, förskoleklass och skola där omsorg, trygghet och välbefinnande anses vara grunden till allt lärande. lyfter annan forskning fram att det är det individuella deltagandet som blir mer synligt i årskurs 1 jämfört med i förskole- klassen. En samstämmig bild bland forskarna är emellertid att barn Två alternativ till utbildning för sexåringar som tidigt vistas i stimulerande lärmiljöer, där det erbjuds tillfällen till interaktion och lek med kamrater och med kunniga och intresserade vuxna, får bättre möjligheter att utvecklas och lära sig än barn som inte har tillgång till dessa miljöer. Det framkommer i olika undersökningar att förskoleklassens syfte och verksamhet behöver tydliggöras. Enligt intentionerna i förskoleklassreformen var det meningen att förskolans pedagogiska förhållningssätt skulle påverka . När har gått är forskningen överens i bedömningen att samverkan har varit svårare än förväntat och att de olika skolformerna har hållit på sina olika traditioner och vanor. Förskoleklassen definie- ras både som en ö och en oas i grundskolan.1 I en avhandling konstaterar författaren att förskoleklassen ännu inte funnit sin egen skolform med avseende på att finna en balans mellan lek och lärande där eleverna är delaktiga och undervisningen anpassad efter elevernas olika behov.2 Det kan också finnas ett konkurrensförhållande mellan lek och skolarbete i förskoleklassen och inriktningen mot den ena eller det andra i hög utsträckning påverkas av de rumsliga förutsättningar som råder.3 Man kan hitta forskning som visar på att likheterna är större än skillnaderna mellan förskoleklassen och skolan men att det skol- förberedande arbetet skiljer sig åt mellan olika förskoleklasser. handlar det skolförberedande arbetet i förskole- klassen om att få barnen att bli trygga i den nya skolmiljön. Att bli bekant med rutinerna i matsalen och på skolgården och fokusera mer på kunskap om skolan verkar mer centralt än att skapa kunskap för skolan.4 Det finns risker med en allt för lång förberedelse innan skolan börjar på riktigt. Att först ha en särskild femårsgrupp i förskolan, som ofta är inriktad mot att börja skolan (förskoleklass) som följs av ett skolförberedande år och först därefter börja i skolan (årskurs 1) kan verka förvirrande för barnen. Å andra sidan visar studier att 1Ackesjö, H (2010). Läraridentiteter i förskoleklass. Berättelser från ett gränsland. 2Simeonsdotter , A. (2009). Den pedagogiska samlingen i förskoleklassen. Barns olika sätt att erfara och hantera svårigheter. : Acta Universitatis Gothoburgensis. 3Thörner, A. (2007). Att vara och gå i förskoleklass – projektrapport från . 4Ackesjö, 2010, se ovan. Två alternativ till utbildning för sexåringar en för tidig formaliserad vuxenstyrd utbildning missgynnar elever i deras fortsatta utbildning.5 har inför sin kvalitetsgranskning av förskoleklassen sammanfattat forskningsläget på följande sätt i sin kunskapsöversikt: Mot bakgrund av de resultat som framkommer från utredningar och inom aktuell forskning framträder bilden av en verksamhet där aktiviteter, inriktning och omfattning varierar. Det finns exempel på verksamheter där barnen i hög utsträckning förbereds för en mer formell skolundervisning och det finns exempel där den fria leken dominerar och skolförberedande arbete som läs- och skrivundervisning i högre utsträckning sker på barnens egna initiativ. I flera utredningar understryker författarna att det är en stor utmaning i förskoleklassverksamheten att erbjuda en stimulerande lärandemiljö som anpassas till barnens olika behov av lärande. En annan utmaning är samverkan mellan lärare i och lärare i förskoleklass.6 I betänkandet I rättan tid? Om ålder och skolstart (SOU 2010:67) hävdar utredaren att det finns ett behov av att tydliggöra förskoleklassens syfte och verksamhet. Förskoleklassen är enligt utredningen en verksamhet som inte har synliggjorts tillräckligt och det råder en vilsenhet om dess syfte. 3.2.2Skolinspektionens kvalitetsgranskning om undervisning i förskoleklassen Skolinspektionen har undersökt hur undervisningen i förskoleklassen utgår från de övergripande målen i läroplanen, specifikt kunskapsmålen, och hur lek och skapande arbete utgör väsentliga delar i undervisningen. Rapporten publicerades den 5 maj 2015.7 5I rättan tid? Om ålder och skolstart (SOU 2010:67). 7Undervisning i förskoleklass – När vi har jobbat får vi leka, Skolinspektionen 2015. Två alternativ till utbildning för sexåringar Trygg miljö men ovanligt med medveten planering utifrån läroplanen Den sammantagna bilden är att de besökta skolorna i ganska liten utsträckning medvetet planerar, genomför och följer upp undervis- ningen. I endast en fjärdedel av förskoleklasserna får eleverna en undervisning som i huvudsak planeras och genomförs och följs upp utifrån läroplanens övergripande mål för kunskaper. Granskningen visar också att lärarna i förskoleklassen i liten utsträckning arbetar med att klargöra för eleverna varför de ska arbeta med olika aktiviteter eller uppgifter. Skolinspektionen anser att det behövs förbättringar när det gäller hur undervisningen anpassas efter elevernas individuella behov för att skapa utmaningar på rätt nivå. Det finns också en utvecklingspotential i fråga om hur utveckling och lärande följs upp på individnivå, men framförallt på klass- och skolnivå, för att utveckla verksamheten mot de nationella målen för utbildningen. som granskningens resultat visar på viktiga utvecklingsområden framgår det av resultaten att lärarna i de flesta granskade förskoleklasser i stor utsträckning skapar en trygg, stödjande och uppmuntrande lärandemiljö, där eleverna får möjlighet att utforska och undersöka utan rädsla för att riskera att misslyckas. Lärarna säkerställer oftast att eleverna förstår vad som förväntas och vad som ska hända under arbetspass och aktiviteter och använder sig av olika arbetsformer och arbetssätt i undervisningen. I de flesta besökta förskoleklasser präglas lärandemiljön av ut- veckling och lärande, där skapande arbete och lek är väsentliga delar av undervisningen. Undervisningsmiljöerna är oftast utformade för att stimulera rörelse och lek. Dock förekommer den elevinitierade leken eller den så kallade fria leken alltför ofta utan aktivt stöd från lärarna. I många förskoleklasser vilar undervisningens inriktning på enskilda lärares engagemang och drivkraft i stället för på ett tydligt uppdrag från rektorn. Ofta saknas ett pedagogiskt samarbete mellan lärarna i förskoleklassen och lärare i i arbetet med elevernas progression i utvecklingen mot de nationella målen, trots att förskoleklasslärarna oftast ingår i arbetslag tillsammas med lärare som undervisar i de tidiga åren. Två alternativ till utbildning för sexåringar Granskningen pekar på att rektorn på många skolor behöver ge ett tydligare stöd till lärarna hur undervisningen i förskoleklassen ska planeras, genomföras och följas upp samt skapa förutsättningar för planering, uppföljning, utvärdering och reflektion. Flera lärare och rektorer uttrycker att skolformen har en otydlig styrning. För utredningen är de resultat av Skolinspektionens granskning som berör styrning och likvärdighet av särskilt stort intresse. Vi refererar därför Skolinspektionens iakttagelser och bedömningar på dessa punkter mer utförligt än övriga delar av rapporten i avsnittet nedan. Förskoleklassen är en egen skolform, en kombination av förskola och skola, men utan tydliga styrdokument. Skolinspektionen anser att denna otydlighet bidrar till att skapa brister i skolledningens styrning av verksamheten och till att undervisningen inte är målstyrd i tillräcklig utsträckning. Att förskoleklassen, till skillnad från andra skolformer som för- skola och grundskola, inte har något eget specifikt styrdokument (läroplan eller kursplaner) kan vara en delförklaring till den bristande målstyrning som konstateras i granskningen. Det är ett stort steg för lärarna själva att konkretisera de övergripande kunskapsmålen, mål som eleverna ska nå efter avslutad grundskola, till ett gripbart och anpassat innehåll för elever i förskoleklassen (avsnitt 2.2 Kunskaper, Läroplan för , förskoleklassen och fritidshemmet, 2011). Det står helt klart att vissa av dessa målformuleringar inte kan anses tillämpbara i undervisningen i förskoleklassen. Konsekvensen av brist på samsyn kring vilka övergripande kunskapsmål som ska tillämpas kan bidra till en brist på likvärdighet i elevernas utveckling och lärande beroende på i vilken förskoleklass eleven får sin undervisning. I granskningen framkommer att samarbetet om progression i elevernas utveckling mot de nationella målen och i övergången mellan förskoleklassen och tidiga år behöver utvecklas. Inte minst gäller det utmaningen att skapa förut- sättningar för progression i elevernas lärande när undervisningens Två alternativ till utbildning för sexåringar innehåll och arbetsmoment i vissa skolor tenderar att vara likartad i förskoleklassen och i årskurs 1, vilket också uppmärksammas i forskningen. Konsekvenserna av detta kan bli att eleverna inte upplever någon progression i lärande och utveckling och i värsta fall att eleverna får uppleva samma undervisning och innehåll i förskole- klassen som i skolan. Här åligger det enligt Skolinspektionen både rektorn och huvudmannen att ta ett större ansvar än för en målstyrd planering, uppföljning och utvärdering som kan utveckla verksamheten i förskoleklassen och säkra en progression i elevernas utveckling och lärande. Granskningen pekar på ett övergripande problem med styrningen av skolformen förskoleklassen, syftet och målen i förhållande till styrdokumenten samt till den frivilliga verksamheten förskola och den obligatoriska . Huvudmannens uppfattning om innehållet i verksamheten får stort genomslag på kvaliteten, då styrdokumenten ger ett kanske alltför stort friutrymme för hur verksamheten ska utformas. Därmed skapas också olika grundförutsättningar för eleverna, vilket i förlängningen får konsekvenser för den grundläggande principen om alla elevers rätt till en likvärdig utbildning. En förutsättning för att stimulera elevers utveckling och lärande och förbereda dem för fortsatt utbildning är att arbetet i verksamheten bedrivs genom målstyrda processer, att det finns tydliga mål för vad man vill uppnå med aktiviteterna. Granskningen visar att såväl planering som genomförande och uppföljning enligt skollag och läroplan är otillräcklig i många av förskoleklasserna. Det finns därför enligt Skolinspektionen anledning att från lagstiftarens sida tydliggöra undervisningens syfte och innehåll i likhet med förskolans och styrdokument. I detta bör ingå att i högre grad konkretisera var förskoleklassen tar vid efter förskolan och hur progression kan skapas i en likvärdig utbildning när eleverna lämnar förskoleklassen och börjar i . Det är enligt Skolinspektionen inte rimligt att uttolkningen av läroplanen är något som ska lämnas till varje lärare att fundera på och bestämma. Om utbildningen i förskoleklassen ska ske på ett likvärdigt sätt på alla skolor och hos alla huvudmän krävs en tydligare styrning från lagstiftaren, det vill säga tydliga styr- dokument som ligger nära verksamheten och som på ett lämpligt Två alternativ till utbildning för sexåringar sätt ger en logisk och progressiv koppling av målformuleringarna i förskola och skola. I var likvärdigheten ett tungt vägande skäl när förskole- klassen (børnehaveklassen) för sexåringar blev obligatorisk 2008. Liksom i har man inte skolplikt utan en tioårig under- visningsplikt. Vårdnadshavarna kan alltså välja att till exempel undervisa sina barn själva eller låta dem gå i en privatskola. De flesta väljer dock den kommunala børnehaveklassen för sina sexåringar. Hela (folkeskolen) i reformeras just nu och børnehaveklassen genomgår också en rad förändringar. infördes längre skoldagar, , dvs. Eleverna ska motionera eller röra sig i genomsnitt per dag. En ny uppsättning kompetensområden, som ska styra arbetet i børnehaveklassen, har också införts i skollagen: språk, matematiskt tänkande, naturvetenskapliga fenomen, kreativa och musiska uttrycksformer, kropp och rörelse, engagemang och gemenskap.8 Digital kompetens är ett mål för hela folkeskolen och det ska också integreras i børnehaveklassen. Lokalsamhället ska användas mer i undervisningen, som ska vara varierad och allsidig. Ett ökat fokus på danska och matematik ska genomsyra hela folkeskolen. Varje barn ska genomgå en språkutvärdering (sprogudvurdering) och det ska finnas en elevplan med framåtsyftande information om barnets utveckling. Elevplanen ska innehålla individuella mål för den enskilda eleven och en del som visar på progressionen i förhållande till de uppställda målen. I uppföljningsdelen beskrivs hur målen ska följas upp av lärare, elever och föräldrar. Dessa reformer bygger på att alla elever har gått i børnehaveklassen innan de börjar i folkeskolen. 8 Sprog, matematisk opmærksamhed, naturfaglige fænomener, kreative og musiske udtryks- former, krop og bevægelse, engagement og fællesskab. Två alternativ till utbildning för sexåringar om att sexåringar ska börja i folkeskolen har inte förekommit i samband med den pågående reformeringen, utan inriktningen har varit att børnehaveklassen ska finnas kvar men bli obligatorisk. I blir förskoleundervisning för sexåringar obligatorisk . Liksom i hade kommunerna redan tidigare skyldighet att erbjuda alla sexåringar förskoleunder- visning, men det var frivilligt för barnen att delta. Förskoleunder- visning organiseras i anslutning till dagvård (förskola) eller grund- skolan. har inte skolplikt utan läroplikt, som börjar det år då barnet fyller . ska sexåringar enligt lagen året innan läroplikten inträder delta i ettårig förskoleundervisning eller annan verksamhet genom vilken målen för förskoleundervisningen kan uppnås. Motiven för reformen har varit flera. Liksom i deltar de flesta sexåringar i förskoleundervisningen och därför har man velat anpassa lagen efter praktiken. Även möjligheten att tidigt upptäcka elever i behov av särskilt stöd har spelat in. Enligt uppgifter från Utbildningsstyrelsen, som är motsvarig- heten till i , finns det många olika skäl till varför inte samtliga vårdnadshavare har antagit erbjudandet om förskole- undervisning för sina sexåringar. En orsak är att sexåringar som deltar i privata verksamheter inte syns i statistiken. Utlandsvistelse eller långa geografiska avstånd till förskoleundervisning är andra orsaker, liksom språkliga, religiösa eller kulturella motiv. Kommunen är enligt lagen skyldig att ordna förskole- undervisning i egen regi eller tillsammans med andra kommuner. Andra utbildningsanordnare kan också få tillstånd att anordna förskoleundervisning för sexåringar. Barnets vårdnadshavare ska se till att barnet deltar i förskoleundervisning eller annan verksamhet genom vilken målen för förskoleundervisningen uppnås. Barnet kan också få hemundervisning som uppfyller målen för förskole- undervisningen. Förskoleundervisningen är inte en del av läroplikten och kommunen har ingen övervakningsskyldighet, även om barnet inte deltar i organiserad förskoleundervisning. Två alternativ till utbildning för sexåringar som antagits till förskoleundervisning ska delta i utbildningen om eleven inte av särskilda skäl tillfälligt fått befrielse. Utbildningsstyrelsen har utarbetat övergripande nationella mål (nationella grunder) för förskoleundervisningen. Strävan efter lik- värdighet har varit ett motiv för införandet av de nationella grunderna. Staten har lagt ett ansvar på den lokala nivån att konkretisera de nationella riktlinjerna i en lokal läroplan eller arbetsplan. Anordnaren av förskoleundervisning ska utarbeta en lokal läroplan för förskoleundervisningen och dessutom utveckla den. Det finns olika delområden i läroplanen, till exempel verksam- hetskultur, arbetssätt, mångsidig kompetens, bedömning och utvärdering och individuellt stöd och elevvård. Dessutom finns fem lärområden som ska styra undervisningen: Mina många uttrycks- former, Språkets rika värld, Jag och vår gemenskap, Jag utforskar min omgivning och Jag växer och utvecklas (Grunder för läroplanen för förskoleundervisningen, Utbildningsstyrelsen, 2014). I är den obligatoriska skolan tioårig . Sexåringarna går i den första obligatoriska årskursen och eleverna har tioårig undervisningsplikt (opplæringsplikt). Intentionerna bakom reformen (Reform 97) var ungefär desamma som när förskoleklassen infördes i . Traditionerna både från förskolan (barnehagen) och från grund- skolan skulle enligt läroplanen prägla undervisningen för de yngsta barnen. Lek och undervisning utomhus (uteskole) framhölls som viktiga pedagogiska redskap. Avsikten var att förskollärare och grundskollärare skulle dela på ansvaret för undervisningen av sexåringarna. Systematisk läsinlärning skulle påbörjas i årskurs 2. I utvärderingar av Reform 97 har forskarna9 gjort liknande iakttagelser som Skolinspektionen gjorde i sin kvalitetsgranskning av förskoleklassen i (se avsnitt 3.2.2). Bland annat såg man att den fria leken hade stort utrymme men att den inte användes 9 m fl (2003), och (2003). Två alternativ till utbildning för sexåringar som ett pedagogiskt verktyg för att utveckla elevernas språkliga kompetens eller deras förtrogenhet med bokstäver och text. Det fanns inte heller tillräcklig progression i elevernas lärande. Lärarna kopplade inte lek med temaarbete eller ämnen, vilket förutsattes i läroplanen. I resultat från både och PIRLS framgick att elevernas läs- färdighet hade sjunkit efter införandet av Reform 97. Som tänkbara orsaker angavs förskollärarnas bristande kompetens i läs- och skrivinlärning och att eleverna inte fick påbörja läsinlärningen förrän i årskurs 2. Med anledning av detta infördes obligatoriska kartläggningsprov i läsning i årskurs 2 och 2000. Det gjordes stora satsningar på läsning –2007, bland annat genom fortbildning av lärarna. Enligt den senaste läroplanen (Kunnskapsløftet 2006) ska läsinlärning påbörjas redan i årskurs 1. resultat i läsförståelse har också förbättrats i de senaste PISA- och PIRLS-undersökningarna. Utredningen har intervjuat företrädare för utbildningsförvalt- ningen (Utdanningsetaten) i kommun om erfarenheterna av med skolstart för sexåringar. Precis som i förskoleklassen i har det inte varit helt lätt att smälta samman förskole- och grundskolepedagogik. Klassen med sexåringar fick dock goda förutsättningar med stora lokalytor, material och utrustning och hög personaltäthet, vilket underlättade införandet. En erfarenhet är att kontakten och övergången mellan förskola och grundskola har förbättrats genom reformen. Satsningarna på åldersblandade grupper och flexibel skolstart under läsåret, som ingick i reformen , har tonats ner. är inslagen av temaarbete, lek, utforskande och andra arbetssätt, som är inspirerade av förskolans pedagogik, större i årskurs 1 än längre upp i . Den förberedande läsinlärningen har dock numera stor plats i verksamheten för sexåringarna. Förskollärarna var vid införandet av reformen behöriga att undervisa i årskurs 1. De måste dock förbinda sig att genomgå en fortbildning för att bli behöriga att undervisa upp till och med årskurs 4. Skolorna får själva bestämma hur bemanningen ska se ut och är det ovanligt att ha både en förskollärare och en grundskollärare i årskurs 1. En sammanfattande slutsats är att undervisningen i årskurs 1 allt eftersom har anpassat sig till traditioner. Två alternativ till utbildning för sexåringar förandet av den nya läroplanen 2006 (Kunnskapsløftet) är som tidigare nämnts betoningen av läs- och skrivfärdigheter mycket starkare i de lägsta årskurserna . Skolplikt och rätt till utbildning tre deluppdrag (två alternativ till utbildning för sexåringar, förlängd skolplikt för elever som efter årskurs 9 inte är behöriga till ett yrkesprogram i gymnasieskolan samt obligatoriskt erbjudande av lovskola) innehåller alla förslag som mer eller mindre handlar om och påverkar skolplikten. Skolplikten är en central del i skollagen och bestämmelserna har stor och ingripande betydelse för elever, vårdnadshavare och huvudmän. Vi har därför valt att inleda avsnittet om förskoleklassen med ett samlat avsnitt om skolpliktens ställning i lagstiftningen . I avsnitt 4 om förlängd skolplikt upprepas vissa delar av denna redovisning i ett inledande avsnitt om de skolpliktsregler som är aktuella i det sammanhanget. Reglering av skolplikten och rätten till utbildning Skolplikten regleras i 7 kapitlet i skollagen (2010:800). I kapitlet finns bestämmelser som bland annat anger vilka som omfattas av skolplikten, hur skolplikten fullgörs, när skolplikten inträder, när den upphör och vilka parter som har ansvaret för att skolplikten fullföljs. fanns bestämmelserna om skolplikt på olika håll i skollagen och i skolformsförordningarna. För att göra reglerna mer överblickbara och lättare att tillämpa har bestämmelserna samlats i ett kapitel i den nya skollagen. Skolplikten motsvaras av en rätt till utbildning för den enskilde som ytterst har sin grund i 2 kap. 18 § regeringsformen (1974:152), RF, och som upprepas i skollagen (7 kap. 3 §) där det anges att alla barn som omfattas av den allmänna skolplikten har rätt till kostnadsfri grundläggande utbildning i allmän skola. Rätten till utbildning har grundlagsskydd och är även reglerad i FN:s Två alternativ till utbildning för sexåringar konvention om barns rättigheter, FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter samt Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Enligt skollagen har barn som är bosatta i landet skolplikt och en rätt till utbildning som motsvarar skolplikten (7 kap. 2 § första och andra styckena och 3 § första stycket). Med bosatt i landet avses i skollagen den som ska vara folkbokförd här (29 kap. 2 § första stycket). Vid tillämpningen av skollagen ska också vissa barn som inte är folkbokförda här anses som bosatta i landet, bl.a. asylsökande och barn som har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd samt barn som vistas här utan stöd av myndighetsbeslut eller författning, s.k. gömda barn (29 kap. 2 § andra stycket). Barn som enligt dessa bestämmelser ska anses bosatta i landet utan att vara folkbokförda har inte skolplikt, men de har samma rätt till utbildning som skolpliktiga barn (7 kap. 2 § tredje stycket). Skolplikt gäller dock inte barn som varaktigt vistas utomlands eller vars förhållanden är sådana att det uppenbarligen inte kan begäras att barnet ska gå i skola (7 kap. 2 §). Skolplikten inträder vid höstterminens start det kalenderår då barnet fyller . Om det finns särskilda skäl får barnet börja fullgöra sin skolplikt först det kalenderår då barnet fyller . Frågan om uppskjuten skolplikt prövas av hemkommun efter begäran av barnets vårdnadshavare (7 kap. 10 §). Beslut om uppskjuten skolstart kan överklagas till (28 kap. 12 § första stycket 2). Om barnets vårdnadshavare begär det hos hemkommunen ska barnet redan höstterminen det år då barnet fyller jämställas med skolpliktiga barn i fråga om rätten att börja skolan (7 kap. 11 §). Barn som bedöms inte kunna nå upp till kunskapskrav därför att de har en utvecklingsstörning kan fullgöra sin skolplikt i grundsärskolan (7 kap. 5 §). Barn som på grund av sin funktionsnedsättning eller av andra särskilda skäl inte kan gå i eller grundsärskolan ska tas emot i specialskolan om de är dövblinda eller annars är synskadade och har ytterligare funktionsnedsättning, i annat fall är döva eller hörselskadade, eller om de har en grav språkstörning (7 kap. 6 §). Samiska barn, och om SOU 2015:81 Två alternativ till utbildning för sexåringar det finns särskilda skäl även andra barn, får fullgöra sin skolplikt i sameskolan upp till årskurs 6 (7 kap. 7 §).