sou · H3B355 · 2015-06-09 00:00:00 — Internationellt är unga mäns våld mot unga kvinnor i nära relation relativt välbeforskat, men frågan har inte fått lika mycket uppmärksamhet i som i exempelvis och USA.113 I är våld i ungas nära relationer ett eftersatt område, både i forskningen och när det gäller stöd och hjälpinsatser.114 Det finns dock studier som belyser några aspekter av våld i ungas nära relationer. NTU visar att utsattheten för våld är högre bland yngre per- soner115 och även Brås nationella kartläggning av brott i nära rela- 110Jeffner (1998), (2005). 111Se t.ex. Orchowski et al. (2009). 112Andersson (2001), Diesen & Diesen (2009). 113Eriksson (2014). 114SKL (2011). 115Brå (2014a). Centrala begrepp, historik och omfattning tioner pekar i en liknande riktning.116 Ung ålder är en av de starkaste bakgrundsfaktorerna och åldersmässigt är utsattheten störst i gruppen 16 till . Den särskilda sårbarheten syns även när det gäller upprepad utsatthet. Enligt Brå rapporterar yngre personer generellt mer återkommande utsatthet än äldre, och den högsta andelen personer som utsatts för återkommande psykiskt våld återfinns i åldersgruppen 20–(8,av kvinnorna och av männen ). I figur 2.5 visas den uppskattade andelen av befolkningen som i en nära relation utsatts för fysiskt våld i form av misshandel och sexualbrott, samt hot, trakasserier och verbala kränkningar. Figur 2.5 Andel av befolkningen som uppgav att de blev utsatta för fysiskt våld i form av misshandel och sexualbrott, eller/och hot, trakasserier och verbala kränkningar i en nära relation Särredovisning för kön och ålder Källa: Nationella trygghetsundersökningen, Brå. En relativt ny studie om våld i ungas parrelationer pekar på att skuldbeläggandet av offret kan vara starkare när det handlar om ungdomar, jämfört med synen på vuxna förövare och våldsutsatta. Vissa unga män som slår sina flickvänner får stöd från omgivningen och skulden läggs på den unga kvinnan. Vidare pekar studien på att många unga kvinnor har ett stort behov av och stora förväntningar på stöd från sina närmaste, men att stödet inte alltid finns där och kanske inte så snabbt som kvinnan önskat. Även kunskapsbrister och avsaknad av lämpliga hjälpinstanser kan bidra till utsattheten. 116 Brå (2014b). Centrala begrepp, historik och omfattning Förutom bristen på kunskap om ungas sårbarhet för våld handlar det bl.a. om att många hjälpinstanser inriktade på våld framförallt riktar sig till vuxna, medan myndigheter och organisationer med ungdomar i fokus kan sakna särskild kompetens om våld.117 I en studie som genomfördes av unga som om- händertagits av på grund av begränsningar, hot, tvång och våld i förhållande till normer kring äktenskap, oskuld, sexua- litet, skam och heder, framträder en bild av den särskilda sårbar- heten hos flickor och unga kvinnor utsatta för hedersrelaterat våld och förtryck.118 Utifrån de 32 flickorna i studien framgår att de har uppfostrats till att inte uttrycka egna tankar och åsikter och att de begränsades vad gällde att umgås med pojkar, att vara ensamma utanför hemmet, att bestämma över kläder och utseende, vad de skulle tro på, tänka och tycka, utbildning, framtid och äktenskap. Alla flickor uppgav att de hade utsatts för psykisk misshandel av sin mamma, pappa, syskon och/eller annan släkting i form av kränk- ningar, nedvärderingar, utfrysning, isolering eller hot. Hoten handlade om att misshandlas, vanställas, uteslutas från familjegemen- skapen eller att giftas bort. Hälften av flickorna hade utsatts för dödshot. För flera handlade det om upprepade dödshot i samband med svår misshandel. Dödshoten kom i de flesta fallen i samband med att familjemedlemmar fått veta eller höra att flickan hade varit borta , haft en pojkvän eller haft sex. Få av flickorna uppgav att de hade stöd av någon i familjen. En tredjedel av flickorna uppgav att också mamman varit utsatt för misshandel av pappa eller bröder. Av de 32 flickorna uppgav 28 att de hade utsatts för fysisk misshandel, främst av pappan. De fem flickor som inte hade miss- handlats av sin pappa utan av någon annan släkting hade inte haft någon pappa närvarande i hemmet. En tredjedel uppgav att de hade misshandlats av mamman och nästan lika många av sin bror eller sina bröder. I studien framkom att inga pojkar hade omhänder- tagits av på grund av begränsningar, hot, tvång och 117Ungdomsstyrelsen (2013). 118Studien genomfördes av genom en genomgång av länsrätternas domar avseende ungdomar aktuella för vård enligt 1 och 2 §§ LVU. Av totalt 174 ung- domar i som var föremål för en ansökan om vård enligt LVU utifrån brister i hemförhållandena, fann 32 stycken unga vars fria vilja i förhåll- ande till äktenskap och partnerval var tydligt begränsade av vårdnadshavare utifrån normer i familjen kring oskuld, sexualitet, skam eller heder. Av dessa var samtliga flickor. Ungdoms- styrelsen (2009). Centrala begrepp, historik och omfattning våld i förhållande till normer kring äktenskap, oskuld, sexualitet, skam och heder . Däremot hade flera av de omhänder- tagna flickorna bröder som deltog i att begränsa, kontrollera och i vissa fall kränka och misshandla sina systrar. Fem av de 32 omhän- dertagna flickorna som ingick i studien hade äldre systrar som tidigare brutit upp ur förtryck och sökt stöd och skydd från familje- medlemmars våldsutövande.119 2.12Våldsutsatta kvinnor med särskild sårbarhet Särskild sårbarhet kan handla om att vissa grupper av kvinnor löper en högre risk att utsättas för våld än kvinnor i allmänhet, om att de utsätts för en specifik typ av våld, och om att myndigheter och frivilligorganisationer kan ha dålig beredskap för att möta vissa utsatta kvinnor och deras behov av stöd och hjälp.120 Begreppet sårbarhet i samband med brott innefattar en förhöjd risk att ut- sättas, både för enstaka och upprepade brott, brottens konsekven- ser och gruppens resurser eller förmåga att utnyttja sina resurser (ekonomiska, sociala och politiska).121 Utredningen väljer att lyfta upp ett antal grupper av våldsutsatta kvinnor med särskild sårbarhet: •Våldsutsatta kvinnor i ekonomisk utsatthet •Våldsutsatta kvinnor med funktionsnedsättning •Våldsutsatta kvinnor som tillhör en minoritetsbefolkning122 •Våldsutsatta kvinnor med missbruks- och beroendeproblematik •Våldsutsatta kvinnor som är mammor •Våldsutsatta kvinnor i prostitution 119Ungdomsstyrelsen (2009) s. 195 ff. visade tillsynen som utfördes av (2014) och (2009) att bristerna är ännu större när det gäller särskilt sårbara grupper som funktionsnedsatta, hbtq, missbruk, äldre, än vad gäller övriga våldsutsatta kvinnor. 121Lindgren et al. (2004). 122Vi har fem nationella minoritetsgrupper i : judar, romer, samer, sverigefinnar och tornedalingar. Samerna räknas även som ett urfolk. Se lag (2009:724) om nationella minori- teter och minoritetsspråk. Centrala begrepp, historik och omfattning •Våldsutsatta kvinnor med utländsk bakgrund Kännetecknande för många våldsutsatta kvinnor med särskild sår- barhet är att kännedomen om deras utsatthet är låg och att mör- kertalen ofta är mycket höga. Till exempel våld mot kvinnor med grava funktionsnedsättningar eller kvinnor med kommunikations- svårigheter kan antas vara underrepresenterat i de omfångsstudier som har gjorts. Likaså när det gäller våld mot kvinnor med utländsk bakgrund, som kanske hålls åtskilda från det svenska samhället och förhindras att lära sig språket. Vidare vill vi nämna andra faktorer som kan vara gemensamma för våldsutsatta kvinnor med särskild sårbarhet. Att vara beroende av andra är också något som flera grupper av våldsutsatta kvinnor kan ha gemensamt. Många kvinnor med funk- tionsnedsättning, såväl som många äldre kvinnor kan ha ett hjälp- och vårdberoende och utsätts för våld av personer som de på olika sätt är beroende av för att klara sitt liv och sin vardag. Beroende- ställningen ökar risken för kontroll, våld och kränkningar, och att våldsutövaren ofta är någon som förutsätts ge stöd och hjälp kan öka utsattheten och känslan av maktlöshet. är den vålds- utövande också den närstående som hjälper till med kvinnans kom- munikation med omgivningen, vilket skapar extra beroende, ytter- ligare kontrollmöjligheter och minskade möjligheter att söka hjälp. I många kvinnors liv finns ett stort antal personer som hon kan stå i beroendeställning till, vilket också skapar fler arenor för vålds- utsatthet, t.ex. i relation till kontaktperson, personligt ombud, boendestödjare, vårdbiträde, vårdare, personlig assistent, avlösare, elevassistent, färdtjänst, gode män och förvaltare.123 Beroendet kan göra att våldet tar sig andra uttryck; våldet blir inte bara aktiva handlingar utan kan också handla om försummelse, att inte få till- 123 (2011), NCK (2013). Centrala begrepp, historik och omfattning räckligt att äta eller dricka, inte få tillgång till sin medicin, inte få hjälp med sin hygien, inte få tillgång till de hjälpmedel man behöver eller att inte få hjälp att kontakta myndigheter.124 Våldet kan på så vis handla om frånvaro av handlingar, som kan få särskilt förödande konsekvenser då någon är i behov av stöd och hjälp för att få sina behov tillgodosedda. Ett flertal studier både internationellt och i tyder på att moderskap innebär en höge risk för våld.125 Ensamstående mammor är också en riskgrupp som återkommer i Brås undersökningar.126 Som vuxen och förälder tvingas en våldsutsatt mamma ofta hantera inte bara sin egen utsatthet och säkerhet, utan också barnens. ökar sårbarheten i de fall våldsutövaren är barnens pappa eftersom han då har en rad rättigheter i kraft av sin position som förälder. En familjerättslig politik och praktik som lägger fokus på gemensamt föräldraskap och samarbete får som konsekvens att många mammor tvingas upprätthålla en relation till barnens pappa, i alla fall så länge barnen är omyndiga. är det inte säkert att alla inblandade professionella har fokus på frågor om säkerhet och fortsatt skydd, vilket gör såväl mamman som barnen sårbara för upprepat våld.127 En våldsutsatt kvinna som har barn är också i en extra sårbar situation eftersom hon som barnets huvudsakliga omsorgsperson görs ansvarig för barnens trygghet och läkningsprocess i betydligt högre utsträckning än den våldsutövande pappan. Dessutom är pappans våld mot mamman inte bara en attack mot henne utan också mot relationen barn- mamma, och i vissa fall behöver båda hjälp med att bygga upp relationen igen.128 Det är dock inte alltid kvalificerade insatser inriktade på barn-föräldrarelationen finns att tillgå, bl.a. eftersom många barn- och ungdomspsykiatriska mottagningar inte arbetar med målgruppen och/eller metoder med forskningsstöd.129 124Socialstyrelsen (2011). 125Eriksson (2014b). 126Brå (2014). 127Eriksson (2007), (2011), Jaffe et al. (2003). 128Hydén (1995), (2010), (2014). 129Se et al. (2015), (2010). Centrala begrepp, historik och omfattning Osynlighet och komplext hjälpbehov Osynlighet och komplext hjälpbehov är andra faktorer som kan vara kännetecknande för många våldsutsatta kvinnor med särskild sårbarhet. Många kvinnor med särskild sårbarhet får inte samma tillgång till samhällets insatser för stöd och skydd som andra vålds- utsatta kvinnor, och de särskilda behov som kvinnor kan ha utifrån sin våldsutsatthet och sin särskilda sårbarhet tillgodoses ofta inte.130 Till exempel är våldsutsatta kvinnor som missbrukar av en rad olika skäl särskilt sårbara och har en förhöjd risk för allvarlig våldsutsatt- het och dödligt våld. Om den våldsutövande mannen bidrar till att upprätthålla hennes missbruk, t.ex. förser henne med alkohol eller droger, blir det svårare för kvinnan att lämna honom. Han kan också hindra henne från att söka hjälp för att komma till rätta med sina missbruksproblem. En våldsam partner kan både utsätta kvinnan för våld och vara den som skyddar henne mot andra för- övare, eftersom kvinnor som missbrukar också ofta är utsatta för våld från flera olika personer. Det är också svårare för en kvinna med missbruk att söka stöd och hjälp då många skyddade boenden inte tar emot kvinnor i ett aktivt missbruk, och det finns få instan- ser som arbetar både med missbruksproblematik och med vålds- utsatthet. Det gör att en kvinna med ett missbruk ofta bemöts som i första hand missbrukare, och att våldsutsattheten främst ses som en konsekvens av beroendet av alkohol eller droger. kan missbruket vara en konsekvens av våldsutsattheten: det kan vara ett sätt att hantera kränkningar, förödmjukelser och trauman som hon har varit med om. Dessutom kan kvinnor som missbrukar uppleva ett kränkande eller fördomsfullt bemötande från olika hjälpinstanser, som kanske tycker att hon har sig själv att skylla. Har kvinnan barn finns en rädsla för att barnen ska omhändertas, och om hon själv har begått brott kan hon ha svårt att lita på polisen och exempelvis ansöka om kontaktförbud eller anmäla det våld hon blivit utsatta för. Kvinnor som missbrukar är en heterogen grupp och situatio- nen kan se olika ut för olika kvinnor, men många har ett omfatt- ande och komplext behov av hjälp och stöd kring t.ex. ekonomiska problem, hemlöshet, kriminalitet och ohälsa.131 130Se (2014). 131Holmberg et al. (2005), (2011), (2014). Centrala begrepp, historik och omfattning Även kvinnor som utnyttjas i prostitution eller blivit offer för människohandel för sexuella ändamål kan ha ett komplext hjälp- behov och det finns få hjälpinstanser som arbetar med både vålds- utsatthet och prostitution. Det är vanligt att kvinnorna antingen tidigare i livet som vuxna eller som en del av utnyttjandet i prosti- tution har blivit utsatta för fysiskt och sexuellt våld. Förövaren kan vara en sexköpare, hallick eller partner. Många har dessutom blivit utsatta för våld eller sexuella övergrepp som barn.132 Liksom för missbrukande kvinnor kan kvinnor som utnyttjas i prostitution ha erfarenheter av kränkande och fördomsfullt bemötande från myndig- heter, och söker endast hjälp vid mycket allvarligt våld. Problema- tiken med utnyttjande i prostitution och missbruk kan också över- lappa varandra. Har kvinnorna i prostitution kommit till genom människohandel har de mycket svårt att söka hjälp från myndigheter om de inte vill eller vågar polisanmäla de brott de utsatts för, och då riskerar att utvisas. Det är inte heller säkert att de får stanna i efter en rättsprocess. kan de bli stigmatiserade på grund av att de varit i prostitution och ha svårt att få den hjälp, stöd och skydd som de behöver i hemlandet.133 En annan faktor som kan vara kännetecknande för många vålds- utsatta kvinnor med särskild sårbarhet är utanförskap. För en del kvinnor med utländsk bakgrund kan den särskilda utsattheten bl.a. vara förknippad med att befinna sig i ett främmande sammanhang. En kvinna som inte kan tala svenska eller engelska tillräckligt bra för att söka hjälp, och som inte har tillgång till ett socialt nätverk har mycket svårt att ta sig ur en relation där hon utsätts för våld. är den våldsutövande mannen kvinnans enda länk till det omgivande samhället och kan isolera och kontrollera henne mycket effektivt. Om kvinnan dessutom har kommit till genom mannen och har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd blir det än svårare för henne att söka hjälp, på grund av rädsla för utvis- ning.134 Detsamma gäller om en våldsutsatt kvinna saknar uppehålls- 132Holmström & Skilbrei (2008), et al. (2003). 133Eriksson (2014). 134SOU 2012:45, Roks (2010). Centrala begrepp, historik och omfattning tillstånd och lever i som papperslös, vilket kan göra att hon är rädd för att söka såväl skydd från våldet som hjälp från hälso- och sjukvården. Flera grupper av våldsutsatta kvinnor kan också ha liknande erfarenheter av fördomar och stereotypa föreställningar som leder till diskriminering, t.ex. hbtq-kvinnor som är utsatta för olika for- mer av våld, trakasserier, hatbrott och diskriminering, inom nära relationer eller utanför. De studier som finns pekar på att inte minst unga hbtq-personer är utsatta för trakasserier, diskriminering och våld, och att detta får allvarliga konsekvenser för deras hälsa. De kan vara utsatta för våld såväl av sina jämnåriga, som av exem- pelvis föräldrar eller syskon på grund av homofobi och intolerans. Dessutom pekar de studier som finns på att unga transpersoner drabbas särskilt hårt av stigmatisering och diskriminering.135 I av- snitt 2.16 återkommer vi till våld i hbtq-relationer. Andra vålds- utsatta kvinnor som ofta är osynliga i forskning och som kan bli diskriminerade är de som tillhör våra svenska minoritetsgrupper (judar, sverigefinnar, tornedalingar, romer och samer). Bl.a. kan det vara svårt för dem att få använda sitt eget språk i olika typer av möten med myndigheter.136 Samverkande former av social ojämlikhet Våldsutsatta kvinnor lever ibland med flera sårbarhetsfaktorer. En gemensam nämnare för kvinnor i särskilt sårbara positioner är att de är utsatta för flera former av social ojämlikhet. Förutom att de är kvinnor i ett samhälle präglat av ojämlikhet kopplad till kön, drabbas de av konsekvenserna av ojämlikhet kopplad till exempelvis funktionalitet, etnicitet, sexualitet, och ålder: de utsätts för hetero- normativitet, rasifiering och ålderism riktad mot såväl yngre som äldre, för att nämna några former av ojämlikhet.137 I forskningen om våld mot kvinnor talar man om betydelsen av ett inter- sektionellt perspektiv där man uppmärksammar olika ojämlikheter 135Ungdomsstyrelsen (2010). 136Folkhälsoinstitutet (2010). 137Eriksson (2014). Centrala begrepp, historik och omfattning och hur de interagerar med varandra, ofta så att de förstärker en redan utsatt situation.138 Att möta behoven hos våldsutsatta kvinnor med särskild sårbar- het ställer ibland extra höga krav på samhället, vilket kan leda till att våldsutsattheten i stället osynliggörs eller negligeras. Professio- nella vittnar om flickor och kvinnor som befinner sig i en extremt utsatt livssituation med mycket hög våldsutsatthet, som det krävs särskilda resurser, kompetens och en särskild flexibilitet från samhället för att möjliggöra stöd och skydd. Sammantaget riskerar de mest utsatta flickorna och kvinnorna att bli de mest över- givna av samhället. Arbetsrelaterat våld är ett växande problem, särskilt för kvinnor. uppgav av kvinnorna och av männen att de varit utsatta för våld eller hot om våld på sin arbetsplats det senaste året.139 Flickor och kvinnor är även den mest utsatta gruppen när det gäller sexuella trakasserier i arbetslivet. Studier av Arbets- miljöverket om sexuella trakasserier i arbetslivet visar att 14 pro- cent av unga kvinnor i åldern 16–29 har utsatts för sexuella tra- kasserier av kunder, gäster brukare m.fl. Vanligast förekommande är trakasserierna inom vård- och omsorg och hotell- och restaurang- branschen.140 Inom vissa yrkesgrupper är hot och våld på arbetsplatsen mer vanligt än inom andra. Bland kvinnor återfinns särskilt utsatta grupper framförallt inom vård- och omsorgsarbete. Bland män rör det sig om service-, omsorgs- och säkerhetsarbete, där polis och väktare ingår. I dessa grupper är det hälften som uppger att de varit utsatta för våld eller hot på arbetet . Av samtliga sysselsatta inom vården uppger var tredje att de varit utsatta för våld eller hot om våld . 138Ett intersektionellt analytiskt perspektiv riktar uppmärksamheten på hur olika sociala kategorier, såsom kön, etnicitet, ras, sexualitet och klass samverkar. En viktig utgångspunkt för intersektionella analyser är att människors erfarenheter, identiteter och möjligheter är givna utifrån en rad olika positioner i samhället som inte kan förstås isolerade från varandra, menar (1993). Se även , M. (2008). 139Arbetsmiljöverket (2010). 140Arbetsmiljöverket (2014). Centrala begrepp, historik och omfattning svarar för hälften av dessa anmälningar. Drygt två av tre utsatta är kvinnor.141 Detta är också en utmaning för arbetsgivare. Arbets- platser som frekvent drabbas av hot och våld mot anställda har visat sig ha svårt att behålla och nyrekrytera vårdpersonal.142 Enligt SCB:s Undersökning av levnadsförhållanden () var det av kvinnorna och av männen som utsatts för något hot eller våld i samband med sitt arbete i offentligt finansierad verksamhet. Arbetsplatsvåldet är koncentrerat till några få yrkesgrupper och de incidenter som sker i arbetslivet handlar i mycket stor utsträckning om konflikter mellan den an- ställda och personer denna mer eller mindre tillfälligt kommer i kontakt med (patienter, klienter och kunder) – inte våld arbets- kamrater emellan. De som drabbas ofta är främst de som i sin dag- liga verksamhet kommer i kontakt med de delar av allmänheten som har någon form av hjälpbehov, t.ex. poliser och väktare, sjuk- vårdspersonal och andra yrken inom den sociala verksamheten så- som socialsekreterare, kuratorer och skyddskonsulenter. Andra yrken som nämns är spärrvakter, busschaufförer samt servitörer, för- säljare på Systembolaget och annan servicepersonal.143 menar att ett våldsförebyggande arbete utifrån ett arbetsgivarperspektiv handlar om att stärka det lagstadgade sys- tematiska arbetsmiljöarbetet.144 De lyfter också vikten av att det måste bedrivas med ett genusperspektiv. På den svenska arbets- marknaden har endast tre av de 30 vanligaste yrkena en jämn köns- balans och våld förekommer oftare i kvinnodominerade områden som hälso- och sjukvård och utbildning än på mansdominerade områden. Kvinnors arbeten värderas också lägre. menar att en följd av den ojämställda arbetsmarknaden är att kvin- nors arbetsmiljörisker inte synliggörs tillräckligt och därför inte åtgärdas på samma sätt som mäns ofta gör.145 141Arbetsmiljöverket (2010), SCB (2007). 142Arbetsmiljöverket (2011). 143Häll (2004), (2012). 144Arbetsmiljölagen (1977:1160). 145Arbetsmiljöverket (2011), (2015). Centrala begrepp, historik och omfattning 2.14Pojkar och män som utövar våld mot kvinnor I regeringens Handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor poängteras att för att långsiktigt kunna förebygga och motverka våld i nära relationer krävs det ökad kunskap, inte bara om brottets effekter och om offret – utan också om gärningsmannen.146 Den mest utvecklade kunskapen om män som utövar våld mot kvinnor bygger på studier av män som kommit till myndigheters kännedom och varit föremål för något slags insats, som t.ex. ett program för våldsutövare. Det är dock värt att hålla i minnet att detta är en minoritet av våldsutövarna. Eftersom det finns ett stort mörkertal bör det antas att de allra flesta män som utövat våld inte har kom- mit i kontakt med myndigheter. På ett mycket allmänt plan kan man utifrån offerundersökningar å ena sidan hävda att våldsutövande män återfinns i alla samhälls- grupper, och å andra sidan att det tycks finnas riskfaktorer som innebär att i vissa grupper av män utövar en större andel våld. Exempelvis rapporterar unga kvinnor höga nivåer av våld och då inte minst sexuellt våld i nära relationer och från kamrater och andra bekanta.147 Men även om dessa forskningsresultat tyder på att bl.a. ung ålder kan vara en riskfaktor för att utöva våld mot kvin- nor, behövs studier av de våldsutövande män som inte kommer i kontakt med myndigheter som rättsväsende och socialtjänst för att det ska gå att dra säkra slutsatser också om dessa våldsutövare. Det har inom forskningen gjorts försök att identifiera person- lighetsmönster och problemgrupper för att på olika sätt förbättra insatser mot våld. En typologi som fått stor spridning är uppdelning av mönster av våld i heterosexuella parrelatio- ner i kategorierna ”intim terrorism”, ”våldsamt motstånd” och ”van- ligt parrelationsvåld”. Den första kategorin handlar om våld kopp- lat till ett mönster av makt och kontroll (främst utövat av män mot kvinnor), den andra om våld som är kopplat till egen tidigare ut- satthet (exempelvis i form av att en kvinna dödar en man som tidigare utsatt henne för våld), medan den tredje kategorin handlar om ett mer symmetriskt eller ömsesidigt våld, som inte är kopplat till ett mönster av makt och kontroll.148 2007/08:39. 147Brå (2014b), NCK (2014). 148Johnson (2005), (2008).