sou · H3B385 · 2015-10-05 00:00:00 — Andelen invånare är också generellt sett störst i gles- bygdskommunerna, särskilt i norra och men även på och i . I kommuner som , och är mer än femton procent av invånarna . Det innebär förstås på många sätt en helt annan situation än den i storstäderna, där inte har fyllt 75. Källa: SCB, Statistikdatabasen, egen bearbetning. Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta Även kommuner som präglas av turism- och besöksnäring har ofta en hög andel äldre i befolkningen. Bland dem finns till exempel och , där drygt femton procent av befolkningen är . Övriga kommungruppers genomsnittliga befolk- ningssammansättning ligger mellan dessa ytterligheter men enskilda kommuner kan avvika. I till exempel i , är också mer än femton procent av invånarna , trots att är en pendlingskommun, för vilka genomsnittet ligger betydligt lägre. Uppgifter om befolkningens sammansättning finns tillgängliga på kommunnivå och för delområden i kommunen. Skillnaderna i åldersstruktur mellan kommuntyperna består som andelen äldre ökar i alla kommuntyper förväntas skillnaderna mellan olika kommuntyper bestå. SCB presenterade en studie av utvecklingen när det gäller åldersstruk- turen och förväntad utveckling för kommuntyperna storstad, större stad, förort och glesbygd5 se figur 6.7. Storstäderna har som vi sett den lägsta andelen invånare men så har det inte alltid varit. var andelen invånare förhållandevis hög i storstäderna. Sedan minskade den kraftigt och har storstäderna den lägsta andelen äldre av de undersökta kommuntyperna. Men väntas andelen öka från i genomsnitt 15 pro- cent till . I förortskommunerna var andelen eller äldre – 1990-talen betydligt lägre än i de andra studerade kommuntyperna, utgjorde de äldre av befolkningen. Andelen hade stigit till och förväntas öka ytter- ligare, till . Befolkningsstrukturen i de större städerna liknar den i riket som helhet, med stadigt ökande andel invånare . Glesbygdskommunerna, slutligen, har som vi sett en högre andel äldre än de andra kommuntyperna. 5 SCB (2015) befolkning ökar – men inte i hela landet. Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta invånare fyllt och 2013 var andelen äldre och ökningen väntas fortsätta ännu ett tag. Men som framgår av figur 6.7 förväntas den utvecklingen vända . Sammantaget ökar andelen äldre i alla de här kommuntyperna och kommer skillnaderna mellan dem att bestå men mot slutet av den här prognosperioden ser det ut som om skillnaderna kommer att minska något och att andelen äldre i glesbygdskommunerna minskar. Källa: SCB, webbartikel (Obs, baserad riksprognos). I avfolkningsbygd kan antalet äldre minska Den förväntade folkökningen i fördelas ytterst ojämnt över landet, koncentrationen till storstäderna ökar medan befolkningen kommer att minska ytterligare på många håll utanför tillväxt- regionerna. Kommuner där befolkningen minskar får ofta en suc- cessivt ökande andel äldre, men det innebär inte alltid att antalet äldre ökar. Om befolkningen minskar totalt sett så kan även de äldre bli färre. Det kan göra det extra svårt att bedöma efterfrågan på bostäder för de äldre. Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta 6.1.3Det behövs 360 000 fler bostäder för seniorerna Frågan är hur många bostäder som kommer att behöva byggas, alternativt göras tillgängliga, för att tillgodose behovet från det ökade antalet seniorer. Enligt en undersökning som gjordes av konsultföretaget skulle det behöva byggas cirka 600 000 nya bostäder , för att klara efterfrågan från seniorerna. Därmed skulle denna grupp svara för av det framtida behovet av tillskott på bostäder. Ökningen är störst i början av perioden och bara skulle det behövas 350 000 fler bostäder för pensionärshushållen.6 7 har presenterat en analys av bostadsbyggnads- behovet –2025. Den visar på en ökning av antalet hushåll med nästan 350 000, vilket motsvarar drygt två tredjedelar av den totala hushållsökningen . prognos visar också att det bara är åldersgrupperna som ökar andelsmässigt – samtliga åldersklasser under minskar sin andel av antalet hushåll i riket.8 SCB:s senaste befolkningsprognos innebär som nämnts att det kommer att finnas bortåt en halv miljon fler seniorer i , där den absoluta merparten av ökningen ligger på personer . Med hjälp av uppgifter om hushållsstruktur i olika åldersgrupper går det att göra en grov uppskattning av hur många bostäder som kommer att behövas för att möta ökningen av befolkningen i dessa åldersgrupper (se tabellen nedan). Den tyder på att det ökade antalet seniorer skulle generera ett behov av cirka 360 000 fler bostäder, inklusive särskilt boende. Det är åldersgrupperna som står för den absolut största delen av denna ökning. I dessa beräkningar har ingen hän- syn tagits till att andelen samboende seniorer förväntas öka men å andra sidan är bostadsbehovet ganska lågt räknat för gruppen övriga hushåll och uppgift saknas (0,67 bostäder per person). 6WSP (2014) Framtida bostadsbehov för äldre. En regional analys av efterfrågan på bostäder. Kompletterande uppgift från PRO avseende . 7Obs att SCB:s senaste prognos () visar på en betydligt större befolkningsökning än den WSP utgått ifrån. Antalet 65+ beräknas öka i stället för . 8Boverket (2015) Behov av bostadsbyggande. Teori och metod samt en analys av behovet av bostadsbyggande . Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta Källa: SCB; Statistikdatabasen, 2015, egna beräkningar Beräkningarna i tabell 6.2 baseras på hur befolkningen i respektive ålder sgrupp fördelade sig över ensamstående, samboende respektive övriga eller uppgift saknas (se tabell 6.3). Ensamstående antas behöva 1 bostad och samboende 0,5 bostäder per person. Övriga hushåll antas godtyckligt bo med i genomsnitt 1,5 äldre person per hushåll och alltså behöva i genomsnitt 0,67 bostäder per person. Det kommer att behöva byggas i alla regioner I WSP:s ovan nämnda analys beräknas bostadsbehovet för 80-89 åringar fördubblas fram och för 90-åringar och äldre beräknas det öka med . Störst ökningar kan förväntas i storstäder och förortskommuner, medan bostads- behovet för pensionärshushåll i glesbygdskommuner enligt WSP:s analys beräknas minska. WSP:s analys tyder på att kommuner som tillhör kommungrupperna Glesbygdskommuner, Kommuner i glesbefolkad region och Varuproducerande kommuner totalt sett kommer att ha ett överutbud av bostäder 2050. Det kan vara en signal att inrikta bostadsförsörjningen på att förbättra det befintliga beståndet snarare än att bygga nytt. Men när det gäller åldersgrupperna beräknas bostadsbehovet öka i samtliga kommungrupper . har i sin analys utgått från en indelning i 72 regioner10 och kommer fram till att antalet hushåll kan förväntas öka i samtliga regioner, även i de 27 regioner som kvantitativt sett inte bedöms ha något bostadsbyggnadsbehov. slutsats är att det sannolikt kommer att behöva byggas nya bostäder även i dessa regioner för att kunna klara behovet för just de äldre: 9WSP (2014)Framtida bostadsbehov för äldre. 10Den indelning som Tillväxtanalys har i 72 funktionella analysregioner, FA-regioner. Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta Detta är således ett starkt skäl till att byggbehovet i dessa regioner trots allt sannolikt är positivt trots att antalet befintliga bostäder för- väntas svara mot antalet framtida hushåll. Det faktum att antalet äldre hushåll ökar över hela landet måste beaktas i alla regioner men effekten blir särskilt tydlig i de regioner som totalt sett inte växer.11 Källa: SCB, Statistikdatabasen, egen bearbetning. 6.1.4Vad utmärker målgruppen ”äldre”? Olika åldersgrupper står för delvis olika efterfrågan och behov på bostadsmarknaden, kanske inte så mycket utifrån åldern i sig som utifrån skede i livet – studenter och barnfamiljer brukar till exempel ha rätt olika syn på var och hur man vill bo. En ofta förekommande avgränsning av gruppen ”äldre” är , som ju fortfarande mar- kerar den gräns vid vilken de flesta går i pension. Förutom mer fri tid, innebär det i många fall att arbetsplatsens belägenhet inte längre spelar någon roll för valet av bostad. Det kan också innebära att den ekonomiska situationen förändras i ett slag. Och för några markerar kanske pensioneringen ett nytt skede i livet, som ger anledning att ompröva sitt boende. Men det finns mycket stora skillnader i boendepreferenser bland nyblivna pensionärer. Direkt åldersrelaterade behov i relation till bostaden och boendemiljön uppträder vanligen i livet. I kapitel 5 konstaterades att: 11 (2015) Behov av bostadsbyggande. Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta Även 95-åringarna bor oftast i vanlig bostad men … Fram till bor fortfarande nästan alla i en vanlig bostad och de allra flesta klarar sig själv utan hemtjänst. Men som också framgick i kapitel 5 ökar inte sällan hjälpbehoven efter 80. Å andra sidan är det är det inte ens hälften av dem som bor i särskilt boende (avsnitt 5.1.5). … var fjärde 75–84-åring har nedsatt rörlighet … Med stigande ålder ökar sannolikheten för att man får försämrad rörlighet och andra funktionsnedsättningar som har betydelse för hur man vill och kan bo. Antalet invånare i de äldre åldersgrup- perna har alltså stor betydelse för vilka krav som ställs på bostads- utbudet i kommunen. Enligt SCB:s undersökningar om levnads- förhållandena har av de yngre seniorerna nedsatt rörelseförmåga medan samma sak gäller var fjärde person i ålders- gruppen 75–mer än hälften av dem som är (avsnitt 5.2.2). … och många äldre hör illa Något som är ännu vanligare än nedsatt rörlighet är att äldre per- soner hör dåligt. Nedsatt hörsel är kanske inget som i sig ställer långtgående krav på bostadens utformning, men kan leda till eller förstärka en känsla av ensamhet och isolering (avsnitt 5.2.2). Fler friska år framöver – men inte Vid jämförelser av äldres levnadsförhållanden och 2003 fram- går en positiv utveckling i äldres förmåga att klara dagliga sysslor. Olika hjälpmedel har ökat möjligheterna att klara sig själv, inte minst rollatorerna har bidragit till detta. De största förbättringarna har skett i åldersgrupperna . Men huvudparten av förbätt- Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta ringarna skedde och första halvan av . Därefter är utvecklingen mindre tydlig.12 Det sistnämnda kan tyda på att vi inte kan förvänta oss någon dramatisk förbättring framöver. Man måste nog räkna med att en betydande del av de äldsta åldersgrupperna har nedsatt funktions- förmåga och att bostäderna behöver utformas med tanke på det. Inte minst för att det handlar om en generation som är van vid ett bekvämt och självständigt liv. (se även avsnitt 5.2.2) Andelen singelhushåll ökar med åldern Den vanligaste hushållstypen i är ensamstående utan barn. Grovt räknat består fyra av tio hushåll av endast en person. Men enpersonhushållens andel verkar ha minskat något , då den sista folk- och bostadsräkningen genomfördes – från av alla hushåll. Ser man i stället till antalet individer, så är det faktiskt inte av invånarna i som bor ensamma. De flesta människor ingår alltså i ett hushåll med minst två personer.13 Men andelen ensamhushåll ökar markant med stigande ålder. Bland dem ökade andelen ensamboende under 1900- talet, men är lägre än 1990. Anledningen är att allt fler har sin make eller maka kvar i livet, vilket i sin tur hänger samman med att det var många som gifte sig eller blev samboende och framåt. Och flyttar även de som är ihop i allt högre utsträckning. Det är en tredjedel av alla som bor ensamma och då ingår de knappa som bor i särskilt boende. Inte oväntat är det skillnad mellan män och kvinnor: av kvinnorna bor ensamma, jämfört med av männen. är de ensam- boende i majoritet bland kvinnorna, medan motsvarande ålder för män är 90 år.14 12Parker, och (2006) Utvecklingen av de äldres funktionsförmåga. I SCB (2006) Äldres levnadsförhållanden. Arbete, ekonomi, hälsa och sociala nätverk 1980–2003. 13SCB , Två personer i snitthushållet. Webbartikel Nr 2014:10. 14SCB Var tredje äldre bor ensam. Webbartikel Nr 2014:5. Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta Dubbelt så många äldre kvinnor som bor ensamma Behovet av bostäder för dessa hushåll i kommunerna påverkas för- stås mer av antalet än av andelen ensamboende och eftersom antalet personer totalt sett har ökat, så har även det absoluta antalet ensamboende ökat, faktiskt mer än fördubblats sedan 1960.15 Fram är det fler män än kvinnor som bor ensamma men därefter är det tvärtom. Totalt sett är det fler kvin- nor än män som är ensamboende och i åldrarna är det mer än dubbelt så många kvinnor som män som lever ensamma. Andelen ensamboende ökar med åldern och i de fall det beror på att ena parten avlider är det kvinnorna som oftast lever . Källa: SCB; Statistikdatabasen, egen bearbetning. Det finns en betydande variation mellan kommunerna. I bor till exempel av alla över 60 ensamma, jämfört med i Mullsjö16. 15SCB Var tredje äldre bor ensam. Webbartikel Nr 2014:5. 16SCB Var tredje äldre bor ensam. Webbartikel Nr 2014:5. Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta statistiken gör att varje kommun kan ta fram andelen och antalet ensamboende i olika åldersgrupper. Många har god betalningsförmåga – men inte alla Samboende seniorer har generellt sett goda ekonomiska förutsätt- ningar att klara ganska höga boendekostnader och har ofta möjlig- het att efterfråga även nybyggda bostäder. Men andra grupper har betydligt sämre betalningsförmåga. Det gäller många av de utrikes födda, i synnerhet de som kommer från länder utanför . Och ensamstående kvinnor, i synnerhet i de äldsta åldersgrupperna, har ofta mycket små marginaler. De kan ha svårt att klara hyrorna i nybyggda bostäder och får därmed problem om de behöver flytta för att anpassa sitt boende till en nedsatt funktionsförmåga. (Mer om detta i avsnitt 5.4-5.6) Var femte storstadspensionär har utländsk bakgrund En annan faktor som kan ha betydelse för bostadsefterfrågan är att allt fler av de äldre har utländsk bakgrund. Det ser väldigt olika ut i olika kommuner och man ser också tydliga skillnader mellan kommungrupperna. I storstäderna har mer än var femte senior utländsk bakgrund och i förorter till storstäderna är andelen i genomsnitt sjutton procent. Vissa kommuner som har många invånare som härstammar från är så kallat finskt förvaltningsområde, vilket innebär att de finskspråkiga invånarna har uttrycklig rätt att använda sitt moders- mål i offentliga sammanhang. Det ska till exempel gå att få tala med en tjänsteman på finska och det ska finnas finsktalande personal på äldreboenden. Kommunen får statsbidrag för att kunna täcka merkostnader för detta. Cirka 40 kommuner ingår i det finska förvaltningsområdet. Det finns förvaltningsområde för samiska och meänkieli också.17 17 Muntliga källor i besökta kommuner, samt i (2011) Nationella minoriteter. Rapport om tillämpningen av lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk . Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta Efterhand som seniorer av utländsk härkomst blir äldre kan man förvänta sig en viss ökad efterfrågan på boendeformer som riktar sig till särskilda språkgrupper. För dem som flyttat till rela- tivt sent i livet kan språksvårigheter bidra till ökad otrygghet och social isolering och även en osäkerhet i förhållande till de insatser samhället kan erbjuda i den egna bostaden. Men behovet av att få stöd och hjälp på sitt eget språk kan också tillgodoses genom språkkunnig personal i hemtjänst och hemsjukvård. Källa: SCB, Statistikdatabasen. 6.1.5Behov av ett mer varierat bostadsutbud För den enskilde är det alltså ofta först i 80–som det uppstår ett behov av att bo i en bostad som är tillgänglig för den som har försämrad rörlighet. Det är vanligen först då som man kan bli tvungen att flytta om bostaden inte är tillgänglig och inte låter sig anpassas på ett rimligt sätt. Forskningen visar att det som oftast utlöser en flytt är försämrad hälsa. Studier i tyder på att de flesta flyttningar som äldre gör inte är planerade flyttningar utan uppstår som ett resultat av olika mer eller mindre akuta situationer. Ofta vore det bättre om äldre personer, som bor på ett sätt som inte fungerar vid nedsatt rörlighet, kunde flytta till en ny bostad innan det har gått så långt att flytten i sig känns svåröverstiglig. Å andra sidan pekar flera studier på att tidigare flyttningar inte Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta nödvändigtvis avhjälper behovet av ytterligare en flytt senare i livet. Yngre äldre som flyttar, flyttar oftast till en bostad liknande den de redan bor i. Man efterfrågar det man känner till och har erfarenhet av. 18 Liknande resultat ser vi i den av utredningen beställda studien från Lunds Universitet19. Mindre ägande och mer gemenskap? Nyblivna pensionärer har inte varit särskilt flyttbenägna, men det finns tecken på att detta i någon mån kan komma att ändras. Flera studier visar att det är fler seniorer som anger att de vill bo i en mindre bostad, med mindre inslag av ägande, jämfört med hur de bor idag.20 Uppkomsten av olika boendeformer med inriktning på andra halvan av livet tyder på att dagens och morgondagens äldre är något mer benägna att lämna villan för ett mer bekvämt boende, och att fler än tidigare gör ett medvetet val att prioritera andra saker i livet än att sköta hus och trädgård. Om detta också visar på en viss ökad medvetenhet om betydelsen av en bostad med god tillgänglighet på äldre dar, är kanske mer osäkert. Det som lyfts fram, förutom bekvämligheten, är snarare närhet till service och kultur. Det spelar förstås stor roll att ganska många seniorer faktiskt har råd att efterfråga en förhållandevis dyr bostad och kanske också – med rätt information – kan vara beredda att lägga lite extra för att ta höjd för framtida behov av god tillgänglighet. Det verkar också som om allt fler inser värdet av möjlighet till gemenskap i boendet. Nya alternativ kan utlösa ny efterfrågan Att äldre flyttar i mindre utsträckning än andra grupper kan, för- utom önskan att bo kvar också bero på en brist på lämpliga boendealternativ. En uppföljning som har gjort av vilka som 18Abramsson, M (2015) Bostäder för äldre - äldres bostadsval och preferenser. 19Granbom, M et. (2015) , . 20Abramsson, M (2015) Bostäder för äldre - äldres bostadsval och preferenser. Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta flyttat in i så kallade Kombohus21 visar att dessa lägenheter till stor del lockat äldre personer, varav de flesta lämnat en villa. Detta även om kommunen inte hade planerat särskilt för denna målgrupp eller kanske ens varit medveten om efterfrågan från de äldre villaborna. Det tyder på att när det väl finns ett alternativ som är tillräckligt lockande, så kan en efterfrågan från seniorhushållen utlösas. Möjligen kommer allt fler seniorer framöver att vilja se om sitt hus långt innan – och kanske helt oberoende av om – behov upp- står av fysiska skäl. Oavsett omfattningen av sådana attitydför- ändringar så kommer seniorernas behov och efterfrågan att föränd- ras efter hand som de blir äldre – och fler. Den lokala bostads- marknaden ska kunna möta efterfrågan från friska seniorer i 70–, som är beredda att lämna villan och flytta till något bekvämare. Det måste också finnas överkomliga bostäder med god tillgänglighet för ensamstående personer , som inte längre klarar trapporna upp till sin lägenhet. Och, som framgick i kapitel 5, kan man ana ett ökat intresse för att bo så att man har större möj- ligheter till vardagligt umgänge med sina grannar. Sammantaget kommer det att behövas en större mångfald av olika boendeformer för att möta efterfrågan från en växande men inte alls homogen grupp äldre personer. Såväl ekonomiska förut- sättningar som individuella preferenser varierar och det måste fin- nas förutsättningar att lösa skilda behov av service, omsorg och vård i hemmet framöver. 6.2Förutsättningar att möjliggöra kvarboende Det har länge funnits en målsättning att äldre personer ska kunna bo kvar i sin bostad så länge det är möjligt och rimligt utifrån såväl ett kommunalt som ett individuellt perspektiv. Andelen äldre som bor i vårdboende har minskat kraftigt. Om inte denna utveckling ska vändas när det blir allt fler i befolkningen som är måste det finnas tillräckligt många bostäder som det går att bo kvar i – och bo bra i – även med nedsatt funktionsförmåga. 21 Mindre (kompletterande) flerbostadshus, som i syfte att hålla kostnaderna nere har upphandlat och tecknat ramavtal för och som kommunala bostadsföretag kan avropa till ett fast pris. Husen är i två våningar med hiss och i övrigt normal tillgänglighet. Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta kapitlet analyseras förutsättningarna för kommunerna att möjlig- göra kvarboende. Begreppet kvarboende inte entydigt Ur den enskildes synvinkel kan kvarboende handla om en önskan att få bo kvar i den bostad man just nu och kanske bor i – man vill helt enkelt inte flytta. Eller också kan man tänka sig att flytta men vill bo kvar i sin invanda miljö, i det bostadsområde eller den del av kommunen där man bor och har sitt sociala nätverk. Ur ett kommunalekonomiskt perspektiv handlar målet om kvarboende snarare om att hålla nere behovet av platser i särskilt boende, dvs. att så många som möjligt ska kunna bo kvar inom det ordinarie bostadsbeståndet. Eller kanske snarare bo kvar tills den brytpunkt nås vid vilken vård och omsorg i hemmet blir så pass omfattande att det skulle vara bättre för den äldre och mer kostnadseffektivt med en plats i särskilt boende. Ur såväl kommunens som den enskildes perspektiv kan det vara rimligt att ”kvarboende” inbegriper en flytt till en boendeform som utan att vara biståndsbedömd är speciellt inriktad på just äldre. Och där kanske – mot bakgrund av att detta bidrar till besparingar i andra led – kommunen bidrar ekonomiskt genom att till exempel helt eller delvis finansiera viss närvaro av personal. Angeläget att hålla tillbaka utbyggnaden av särskilt boende Det finns två huvudsakliga faktorer som utmanar den gängse utform- ningen av boende och omsorg. En är att äldre människor kan betraktas som en minoritetsgrupp, utan kommer att utgöra en allt större del av befolkningen. Den andra utgörs av det faktum att det kommer att bli svårt att rekrytera personal till äldreomsorgen fram- över. Det finns en rad skäl att fortsätta sträva efter att hålla tillbaka utbyggnaden det särskilda boendet: Det är oftast en väldigt dyr lösning jämfört med hemtjänst och hemsjukvård, det kommer att 22 , C och Stolarz, H (2012) Äldres boende – en samhällsfråga, i Abramsson och Nord (red.) (2012) Äldres boende – forskningsperspektiv i . Kommunernas förutsättning att klara bostadsförsörjningen för de äldsta bli svårt att rekrytera personal, de äldre själva vill i de flesta fall inte flytta till vårdboende innan det är absolut nödvändigt och erfaren- heten är att hälsotillståndet försämras snabbt efter flytt till särskilt boende. Något som kan bidra till minskat behov av särskilt boende är ett större och mer diversifierat utbud av boendeformer med gemenskap och samvaro som bärande element. Kvarboende gör bostaden till en arbetsplats Det blir allt vanligare att även de som har omfattande behov av vård- och omsorgsinsatser bor kvar i ordinärt boende. bodde av de mest sjuka äldre i ordinärt boende och motsvarande andel var 74 procent.23 Forskning om hemmet som vårdmiljö visar på stora fördelar med vård i hemmet, inte bara i form av minskade vårdkostnader utan också för den enskilde genom färre sjukresor och mindre oro. Men då behöver bostäderna vara planerade på ett sätt så att hem- sjukvård fungerar. Det kommer troligen att bli mer vanligt med vård i hemmet , vilket kan behöva tas hänsyn till i ny- produktionen. Genom det ökande antalet äldre i samhället ökar också behovet av hjälp i hemmet.