sou · H2B391 · 2015-01-01 00:00:00 — Begreppet anses betona att trakasserier av eller svårigheter för homo- och bisexuella samt transpersoner måste ses som en del av en större samhällsstruktur som ständigt uppvär- derar heterosexualitet. Heteronormativitet kan enkelt uttryckt vara antagandet att alla människor antingen är män eller kvinnor och att män och kvinnor attraheras av varandra. Genom att prata om hetero- normativitet fokuserar man på heterosexualitet som norm.4 Tvåkönsnormen är den norm som säger att det enbart finns två kön i samhället, att alla människor tillhör ett av dessa kön och att det biologiska könet är vad som bestämmer en persons könsidentitet och könsuttryck.5 Tvåkönsnormen kan ses som en del av hetero- och är den norm som mest drabbar transpersoner. Alla människor har en könsidentitet men många har aldrig ägnat någon djupare tanke åt vilket kön man är eller vilket kön man anser sig tillhöra. När kropp, könsuttryck och könsidentitet hänger ihop på så sätt som omgivningen förväntar sig, dvs. är i enlighet med heteronormen eller tvåkönsnormen, uppstår sällan någon allvarlig friktion. 1Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 18. 2Ungdomsstyrelsen (2012), Om unga hbtq-personer, Hälsa, s. 6. 3Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 19. 4Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 14–15. 5Darj och (2008), Är du kille eller tjej? Begrepp och samhälleliga föreställningar och normer Att kroppen är utgångspunkt för om man känner sig som man eller kvinna tar de flesta för givet. Om man däremot identifierar sig på ett annat sätt än ens kropp signalerar, eller inte identifierar sig med något kön alls, blir könsnormerna tydliga.6 Alla påverkas av normerna, oavsett om man följer dem eller inte. Att följa eller passera inom normerna ger ekonomiska, politiska och sociala för- delar. Avvika från dem kan resultera i bestraffning i form av allt från tystnad till våld. Människor bemöts i princip aldrig frikopplade från kön utan be- döms antingen som kvinna eller man redan från födseln.7 Viktigt att ha i åtanke är emellertid att kön är socialt konstruerat och rym- mer flera olika kategorier. Inom ramen för denna utredning kom- mer vi att särskilja mellan det som är biologiskt kön, juridiskt kön, könsidentitet och könsuttryck. För den fortsatta framställningen, men också för förståelse av utredningens överväganden och förslag, är det viktigt att vara medveten om denna mångtydighet. Det är av vikt att de olika kategorierna hålls isär. Biologiskt kön definieras utifrån inre och yttre könsorgan, köns- kromosomer och hormonnivåer.8 Vid befruktningen sammansmäl- ter ett ägg och en spermie. Både ägg och spermie innehåller vardera 23 kromosomer, vilka formerar sig som 23 skilda kromosompar i det befruktade ägget. Det 23:e kromosomparet är det par som be- stämmer fostrets genetiska kön. Ett ägg har alltid som 23:e kromo- som en X-kromosom, medan en spermie kan ha antingen en X- kromosom, vilket skapar ett kvinnligt , eller en Y-kromosom, vilket vanligen skapar ett manligt . Fram till fostrets sjunde levnadsvecka är det bara dessa gener som skiljer ett manligt från ett kvinnligt . Därefter påverkar fostrets gener kroppens köns- 6Darj och (2008), Är du kille eller tjej? 7Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 21. 8Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 14. Begrepp och samhälleliga föreställningar och normer körtlar, gonaderna, att utvecklas till antingen äggstockar eller testik- lar. Om fostret är manligt börjar testiklarna att producera bland annat testosteron. Detta hormon gör fostrets yttre könsorgan manliga och formar penis och pung. Ett kvinnligt utvecklar å sin sida könskörtlarna till äggstockar och producerar östrogen och progesteron och utvecklar kvinnliga könsorgan med klitoris, vagina, äggledare och livmoder.9 I rättslig mening finns det två kön.10 Alla barn som föds tilldelats ett av två juridiska kön, baserat på deras biologiska kön. Det juridiska könet är det kön som är registrerat i folkbokföringen. För varje folkbokförd person fastställs ett personnummer. Av 18 § folkbokföringslagen (1991:481) framgår att personnumret innehåller födelsetid, födelsenummer och en kontrollsiffra. Födelsetiden anges med sex siffror, två för året, två för månaden och två för dagen i nu nämnda ordning. Vidare framgår av samma bestämmelse att födelsenumret består av tre siffror och är udda för män och jämna för kvinnor. Det som hos allmänheten är känt som de fyra sista siffrorna i personnumret utgörs alltså av en persons födelse- nummer och en kontrollsiffra och det är födelsenumret som ger uttryck för personens kön. Begreppet könsidentitet ger uttryck för en persons egenidentifie- rade kön eller det kön som en person känner sig som.11 Vi kan känna oss som män, kvinnor, både och eller varken eller.12 Efter- som det handlar om den egna upplevelsen av könet kan könsidenti- teten inte bestämmas av någon annan än den enskilde själv och köns- identiteten är inte beroende av kroppens utseende eller några yttre bestämningar. 9SOU 2007:16, s. 40. 2007/08:95, s. 112. 11Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 20. 12Darj och (2008), Är du kille eller tjej? Begrepp och samhälleliga föreställningar och normer En del har en stark upplevelse av sin könsidentitet redan som mycket unga, medan andra kommer underfund med den först senare i livet. Upplevelsen är inte självklart densamma genom hela livet och könsidentiteten kan för en del upplevas som något skiftande.13 Det behöver inte vara så att man alltid har upplevt sig tillhöra ett annat kön än det juridiska eller registrerade könet. Det spelar ingen roll när i livet man identifierar sig på detta sätt. Att komma ut som transperson senare i livet gör inte känslan mindre stark eller sann.14 En person som upplever sig tillhöra ett annat kön än det som är registrerat i folkbokföringen bryter mot heteronormen och två- könsnormen. Respekt för könsidentiteten innebär att få lov att fritt uttrycka sig och definiera sina behov, oavsett omvärldens föreställ- ningar om vad som är korrekt beteende för män och kvinnor.15 I avsnittet ovan beskrivs hur könsidentitet är ett begrepp som ger uttryck för en persons egenidentifierade kön, dvs. det kön som personen känner sig som. Könsidentitet handlar om det som känns inuti. Begreppet könsuttryck handlar om det som syns utåt, dvs. hur en person uttrycker sitt kön, till exempel genom kläder, kropps- språk, frisyr, socialt beteende, röst samt om och hur man sminkar sig.16 Heterosexuella, homosexuella och bisexuella är kategorier som ut- går från föreställningen om att det finns två kön, man och kvinna. Homosexuella anses vara personer som blir kära i och attraherade av personer med samma kön som de själva. Bisexuella är personer som blir kära i eller attraherade av både kvinnor och män. Hetero- sexuella personer blir kära i eller attraherade av personer av det andra könet.17 Ett viktigt påpekande i detta sammanhang är att könsidentitet inte har något med sexuell läggning att göra. 13RFSL och (2010), Höra hemma, om transpersoner, s. 4–5. 14Darj och (2008), Är du kille eller tjej? 12–13. 15Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 20. 16Darj och (2008), Är du kille eller tjej? 17Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 20. Begrepp och samhälleliga föreställningar och normer Hbt är ett samlingsbegrepp för homosexuella, bisexuella och trans- personer. H:et och B:et handlar om sexuell läggning, dvs. vem man har förmågan att bli kär i eller attraherad av. T:et handlar inte om sexuell läggning utan om hur man definierar och uttrycker sitt kön. I vissa fall används begreppet Hbtq. Q:et står för queer som kan röra både sexuell läggning och könsidentitet men också relationer eller sexuell praktik. När det är motiverat har utredningen valt att använda begreppet hbt. En person vars juridiska och biologiska kön stämmer överens med vederbörandes könsidentitet kallas för cis-person. En cis-kvinna är en person som identifierar sig som och ser ut som en kvinna enligt samhällsnormen, har en kvinnokropp och är registrerad som kvinna i folkbokföringen. Begreppet rör bara könsidentitet och könsut- tryck och säger ingenting om en persons sexuella läggning. Cis är latin för på samma sida.18 Trans är latin och betyder överskrida. Transpersoner är ett paraply- begrepp för personer vars könsidentitet eller könsuttryck alltid eller skiljer sig från det biologiska eller det juridiska könet. Transperson är den person vars könsidentitet inte stämmer överens med det biologiska eller juridiska könet. Det kan t.ex. handla om en person som juridiskt och biologiskt är kvinna men som känner sig och identifierar sig som man (könsidentitet).19 Gruppen transpersoner är långt från homogen men begreppet anses vanligen omfatta transvestiter, transsexuella, transgender, non- gender, intergender, dragqueens, dragkings m.fl.20 Gemensamt för personerna i gruppen är att de på olika sätt överskrider köns- eller genusnormerna. En följd av att gruppen på olika sätt överskrider traditionella och kulturella definierade normer är att gruppen stig- matiseras.21 18Darj och (2008), Är du kille eller tjej? 19Darj , och (2011), HBT och Heder, s. 14. 20Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 20. 21Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 21. Begrepp och samhälleliga föreställningar och normer Begreppet transperson rör könsidentitet och könsuttryck och har, som beskrivits tidigare, ingenting med sexuell läggning att göra. Det finns inte något samband mellan en speciell sexuell identitet och en transidentitet. Det innebär att transpersoner kan vara hetero- sexuella, homosexuella och bisexuella.22 Gruppen transsexuella är en av de grupper som omfattas av paraplybegreppet transpersoner. Transsexualism är en del av den medicinska diagnosen könsdysfori, som innebär att en persons könsidentitet avviker helt eller delvis från det juridiska kön som har registrerats för vederbörande vid födseln. Transsexualism betraktas som den mest uttalade formen av könsdysfori och beskrivs som en önskan att leva och bli accepterad som en medlem av det motsatta könet, ofta åtföljt av en känsla av obehag eller otillräcklighet med det egna anatomiska könet och en önskan om hormonell eller kirurgisk behandling för att kroppsligen likna det prefererade könet så mycket som möjligt.23 I många fall önskar alltså transsexuella personer att genomgå könskorrigerande vård och behandling.24 Transsexuella är därför en grupp som kan anses ha unika erfaren- heter inom den större gruppen transpersoner.25 När man diskuterar hälsosituationen för gruppen transpersoner bör man ha i åtanke att den kan se olika ut för olika undergrupper, såsom exempelvis transsexuella.26 Transsexuella personer beskrivs i många viktiga avseenden uppvisa en mer problematisk bild avse- ende psykisk ohälsa, exempelvis vad gäller självmordstankar och depression. Mycket talar för att transsexuella behöver särskilda stödinsatser som är specifika för just denna undergrupp.27 Som beskrivs inledningsvis i detta kapitel är det viktigt att ha i åtanke att inte alla transsexuella vill inkluderas i begreppet trans- person. Efter att en transsexuell person har ändrat könstillhörighet, 22Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 241. 23Socialstyrelsen (2014), Nationellt kunskapsstöd för vård och behandling av personer med könsdysfori (Remissversion), s. 10–12. 24Hbtq och idrott. Ungdomars erfarenheter och villkor inom svensk idrott, FoU rapport 2013:1, s. 9–10. 25Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 124. 26Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 405. 27Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 421. Begrepp och samhälleliga föreställningar och normer i både juridisk och fysisk mening, kan också diskuteras om det är adekvat att sammankoppla transsexuella med transpersoner, efter- som individen då i princip är att betrakta som vilken man eller kvinna som helst.28 3.7Personer med medfödd avvikelse i könsutvecklingen föds cirka ett litet antal barn vars könstillhörighet inte kan identifieras då utvecklingen under fosterlivet har blivit störd och de har en medfödd avvikelse i könsutvecklingen. Avvikelserna kan variera mycket och gruppen personer med med- född avvikelse är långt från en homogen grupp. I tidigare lagstiftningsärenden, bland annat könstill- hörighetsutredning, har barn eller personer med oklar könstill- hörighet benämnts intersexuella.29 Detta begrepp används inte längre inom hälso- och sjukvården. Inom hälso- och sjukvården används begreppet DSD (disorders of sex development). Inom ramen för denna utredning kommer vi kommer att använda oss av det be- grepp som förekommer i könstillhörighetslagen, nämligen med- född avvikelse i könsutvecklingen. Beslut om könstillhörighet för ett barn med medfödd avvikelse i könsutvecklingen fattas under barnets första levnadsveckor. Beslutet om vilket kön som bör väljas för barnet baseras på en medicinsk undersökning och en medicinsk bedömning. Det är emellertid inte självklart att det juridiska kön som personen har tilldelas eller den vård och behandling som personen erhåller , och som innebär att kroppen behandlas i linje med ett av de biologiska könen, är det rätta könet för den enskilda individen. Personer med medfödd avvikelse i könsutvecklingen kan därför ha behov att ändra det juridiska könet för att få tillgång till officiella handlingar som speglar den egenidentifierade könsidentiteten eller ha behov av könskorrigerande medicinsk vård och behandling för att kroppen ska stämma överens med den egenidentifierade könsidentiteten. 28Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 124. 29SOU 2007:16, s. 38–39. Begrepp och samhälleliga föreställningar och normer Med att vara öppen med sin sexuella läggning eller sin könsidentitet avses i allmänhet att omgivningen vet om att man är homosexuell, bisexuell eller transperson. Anledningen till att hbt-personer kan anses vara öppna eller dolda beror på heteronormen och tvåköns- . De som inte är hbt-personer behöver i allmänhet inte för- hålla sig till att vara öppen eller dold med sin sexuella läggning eller könsidentitet, eftersom alla enligt antas vara heterosexuella cis-personer.30 Gränsen mellan dold och öppen hbt-identitet bör inte ses som någon skarp gräns utan mer som en skala med olika grader av öppenhet. En persons övergång från hemlig till öppen könsidentitet är ingen enkel process utan kan vara förenad med ångest och personliga svårigheter.31 Att komma ut är när någon avsiktligt väljer att berätta om sin sexuella läggning eller sin könsidentitet för en person eller en grupp.32 Eftersom en människa befinner sig i många olika sammanhang kom- mer man inte ut enbart en gång.33 Komma ut processen bland hbt-personer bör ses som en ständigt pågående process som aldrig avslutas. Individen byter miljö, möter nya situationer, tar nya kon- takter, får nya erfarenheter och kan förändra synen på den egna könsidentiteten.34 Upptäckten att ens könsidentitet inte stämmer överens med det juridiska eller det biologiska könet sätter igång en rad funderingar. Att komma på att man är transperson beskrivs av transpersonerna själva som både påfrestande och befriande. Av de som har inter- vjuats i Är du kille eller tjej? beskriver alla att de gick igenom en turbulent period, då de mådde psykiskt dåligt, innan de insåg att krisen handlade om könsidentitet. Att börja identifiera sig som en transperson beskrivs inte som ett problem i sig, utan snarare lös- ningen på ett problem då känslan av att inte veta vem är leder till otrygghet och ohälsa. Detta betyder förstås inte att alla problem 30Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 21. 31Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 245. 32Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 241. 33Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 21. 34Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 244. Begrepp och samhälleliga föreställningar och normer var lösta, när de intervjuade satte ord på att de var transpersoner. För många blev komma ut processen svår. Reaktionerna från vänner, syskon och föräldrar var ofta smärtsamma och orsakade nya problem. beskrivs insikten om att man är trans som en lättnad och ett sätt att bli tryggare i sig själv.35 Uppgifter om familjens reaktioner då en person väljer att gå ut med sin transsexuella identitet visar på stora variationer, även om de flesta familjemedlemmarna accepterar den nya identiteten.36 Innan den unge har uppnått insikt om att vara transperson, upplevs psykisk ohälsa till stor del på grund av att man inte vet vem man är. När man väl inser att man är transperson uppstår en lättnad, men nya problem tar vid. Man möts inte sällan av kränkande behandling, konflikter med sin familj, en oförstående omgivning, lång väntan på vård och flera andra aspekter som i sin tur leder till psykisk ohälsa. Det är tydligt att bemötande från omgivningen och det sociala nät- verket är avgörande för transpersoners psykiska hälsa.37 För många transpersoner räcker det inte bara att berätta att man är den man är, utan man måste också bete sig på ett sätt som verkar trovärdigt i andras ögon, annars riskerar man att inte bli tagen på allvar eller att bli föremål för andras ifrågasättande. Transpersoner uppger själva att det finns ett samband mellan att passera som en helt vanlig flicka eller pojke och att bli bra bemött. Transpersoner som passerar får det lättare i kontakten med omgivningen.38 3.9Utgångspunkter för vårt arbete 3.9.1Det biologiska könet är inte ensamt avgörande för en persons könsidentitet Vi lever i ett heteronormativt samhälle. Med detta följer normer och föreställningar om att det endast existerar två kön (män och kvinnor) och att man tillhör det ena eller det andra av dessa två kön.39 Unga människor förväntas vara antingen flickor eller pojkar 35Darj och (2008), Är du kille eller tjej? 3–4. 36Larson m.fl. (2008), Vem får man vara i vårt samhälle? Om transpersoners psyko- sociala situation och psykiska hälsa, s. 247. 37Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 12. 38Darj och (2008), Är du kille eller tjej? 20–21. 39Ungdomsstyrelsen (2010), Hon, hen, han, s. 19. Begrepp och samhälleliga föreställningar och normer och ingenting annat. Flickor och pojkar förväntas vara olika, feminina respektive maskulina. Alla förväntas vara heterosexuella. Hetero- och tvåkönsnormen påverkar alla delar i samhället, de kulturella, sociala, politiska och juridiska processerna i samhället. I vissa avseenden är ett tolerant land mot överskridanden av det traditionella. Detta innebär inte att alla svårigheter som det heteronormativa samhället för med sig har överbryggats. är fortsatt ett heteronormativt samhälle, där vi förväntas passa in i det ena eller andra könet. Detta får konsekvenser för de personer som inte passar in i eller föreställningen. De riskerar att bli föremål för diskriminering och är utsatta i olika avseenden. När människor tilldelats ett juridiskt kön görs det utifrån krop- pen. Det finns också en förväntning om att biologiskt kön är av- görande för en personers könsidentitet och könsuttryck. I många fall stämmer det biologiska eller det juridiska könet överens med personens könsidentitet. En viktig utgångspunkt för vår utredning är emellertid att så inte fallet för alla personer. Det biologiska könet är inte ensamt avgörande för en persons könsidentitet. För vissa personer skiljer sig det biologiska könet eller det juridiska könet från det egenidentifierade könet, den så kallade könsidentiteten. Medvetenheten, kunskapen och acceptansen för detta måste öka i dagens . 3.9.2Transpersoner – en grupp med olika behov Det paraplybegrepp som transpersoner utgör antyder ett integre- rande synsätt för enhet och samstämmighet bland de som omfattas av begreppet. Eftersom gruppen transpersoner, i sin helhet, upp- lever en problematisk situation genom exempelvis diskriminering och kränkande behandling i samhället finns det i vissa avseenden anledning att belysa situationen för hela gruppen och inte lägga kraft på definitionsfrågor. För vissa undergrupper såsom de trans- sexuella finns emellertid anledning att lyfta fram särskilda problem och detta gäller inte minst i förhållande till hälso- och sjukvården. Eftersom många personer är nöjda med det juridiska kön som har registrerats för dem i folkbokföringen är tanken på att ändra könstillhörighet främmande för de allra flesta. En ändring av en persons könstillhörighet är förknippad med en mängd föreställ- Begrepp och samhälleliga föreställningar och normer För många leder ett så kallat könsbyte tankarna till kirurg- iska ingrepp och operationer, där en man görs om till kvinna eller vice versa. För en del personer är detta den svåra verkligheten. De upplever sig tillhöra det motsatta könet och önskar därför att korrigera den felaktiga kropp som vederbörande har genom medi- cinsk vård och behandling. Detta är långt ifrån en enkel process, vare sig psykiskt eller fysiskt, och att hälso- och sjukvården tillhanda- håller denna möjlighet är av oerhörd stor betydelse för gruppen transsexuella eller personer med könsdysfori. En omständighet som är viktig att uppmärksamma och ha i åtanke är att en ändring av en persons könstillhörighet inte enbart handlar om att en person önskar genomgå könskorrigerande vård och behandling av sina fysiska förutsättningar. Även om vissa personer, efter en lång och påfrestande medicinsk utredning, bedöms ha ett behov av opera- tioner i syfte att korrigera sin kropp är det långt från alla trans- personer som önskar genomgå den formen av vård och behandling. Det är alltså inte alla transpersoner som har behov eller en önskan om att kroppen ska spegla den inre upplevelsen av könsidentiteten. Många transpersoner måste på olika sätt övertyga andra om att de är den de faktiskt är. De lever i sin upplevda könsidentitet och detta visar sig bland annat genom personens könsuttryck, t.ex. hur personen klär sig. Att ständigt behöva övertyga andra om att man är den man är, innebär för många en stor påfrestning. I måste man uppvisa legitimation eller uppge personnummer för att kunna göra vardagliga saker som att hyra film, köpa tågbiljett eller månadskort i kollektivtrafiken, gå till läkare, gå till systemet, resa, hyra bil, skaffa ett träningskort eller bibliotekskort. I många fall uppkommer problem när en transperson ska legitimera sig. En man som har kvinnligt personnummer eller kvinnliga namn ger upphov till förvirring och i vissa fall ett kränkande bemötande. Det finns en risk för att personen blir ifrågasatt och att legitimationen inte god- känns. Vissa transpersoner undviker att resa, eftersom de inte kan legitimera sig utan att riskera att bli ifrågasatta. Vardagen är kantad av tillfällen, då en transperson riskerar att inte kunna styrka sin identitet.40 Ett behov eller en önskan om att ändra könstillhörighet handlar därför i många fall om ett behov eller önskan om att få till stånd en ändring av det juridiska könet och därmed få tillgång till 40 och (2008), Är du kille eller tjej? Begrepp och samhälleliga föreställningar och normer officiella dokument eller handlingar som speglar vederbörandes könsidentitet. En viktig utgångspunkt för utredningens arbete är därför att det är viktigt att särskilja mellan olika behov hos gruppen transpersoner och vara medveten om att behoven och önskemålen skiljer sig från person till person.