sou · H3B313 · 2015-02-27 00:00:00 — 1 § Denna lag gäller för ömsesidigt bistånd med indrivning m.m. av administrativa avgifter, inbegripet avgifter, tilläggsavgifter och viten, för bristande efterlevnad av och rådets direktiv /71/EG av om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster12 eller och rådets direktiv /67/EU av om tillämpning av direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt sam- arbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen)13, vilka ålagts av behöriga myndigheter eller bekräftats av administrativa eller rättsliga organ eller, i förekom- mande fall, följer av utslag från arbetsrättsliga tvistlösningsorgan. Lagen gäller inte för verkställigheten av sanktioner som omfattas av tillämpningsområdet för rådets rambeslut /214/RIF av om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötesstraff14, rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkänn- ande och verkställighet av domar på privaträttens område15, Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område16 eller rådets 11Jfr och rådets direktiv /67/EU av om tillämpning av direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen), i den ursprung- liga lydelsen. 12EGT L 18, 21.1.1997, s.1, Celex 31996L0071. 13EUT L 159, 28.5.2014, s. 11, Celex 32014L0067. 14EUT L 76, 22.3.2005, s. 16, Celex 32005F0214. 15EGT L 12, , s. 1, Celex 32000R0044. 16EUT L 351, 20.12.2012, s. 1, Celex 32012R1215. beslut /325/EG av om ingående av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område17. 2 § är behörig myndighet vid bistånd enligt denna lag. Bistånd på begäran av en behörig myndighet i en annan medlemsstat 3 § ska på begäran av en behörig myndig- het i en annan medlemsstat 1.lämna upplysningar som kan vara av betydelse för den andra myndigheten vid indrivning av administrativa sanktionsavgifter eller delgivning av handlingar som rör sådana avgifter, 2.utan krav på några vidare formaliteter a)driva in administrativa sanktionsavgifter som behöriga myndig- heter har påfört i enlighet med lagstiftning och förfaranden i den sökande medlemsstaten eller som administrativa eller rättsliga organ eller arbetsdomstolar har bekräftat och som kan verkställas i den andra medlemsstaten och kan överklagas, och b)delge ett beslut om sådana sanktionsavgifter eller andra handlingar som är relevanta med avseende på indrivningen av sådana sanktionsavgifter, inbegripet en dom eller ett slutligt beslut som kan läggas till grund för verkställighet. Delgivning på begäran av en annan medlemsstat sker enligt delgivningslagen (2010:1932). Bestämmelser om indrivning i finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. och lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter. Verkställighet enligt utsökningsbalken får äga rum på grund av den handling som medger verkställighet i den andra medlemsstaten. 17 EUT L 120, , s. 22, Celex 32006D0325, ändrat genom rådets beslut /942/EG. Begäran om bistånd i en annan medlemsstat 4 § får, av en behörig myndighet i en annan medlemsstat, begära upplysningar som kan vara av betydelse vid indrivning av administrativa sanktionsavgifter eller delgivning av handlingar som rör sådana avgifter. får av en sådan myndighet också begära bistånd för indrivning av en administrativ sanktionsavgift eller delgivning av ett beslut om en sådan sanktionsavgift eller andra handlingar som är relevanta för indrivningen av en sådan avgift, om inte själv kan driva in fordringen eller delge handlingen. får inte begära bistånd för indrivning så länge sanktionsavgiften, de bakomliggande fordringarna eller den handling som ligger till grund för verkställighet är föremål för bestridande eller överklagande. Delgivning av ett beslut om administrativa sanktionsavgifter som har ägt rum i en annan medlemsstat i enlighet med dess lagar, andra författningar och administrativ praxis, ska anses ha samma verkan som om delgivningen hade ägt rum här. 5 § får vägra att verkställa 1.en begäran om indrivning eller delgivning om begäran är ofull- ständig eller uppenbarligen inte motsvarar det bakomliggande beslutet, 2.en begäran om indrivning om a)det framgår av myndighetens utredning att de kostnader eller resurser som beräknas krävas för att driva in sanktionsavgifterna inte står i proportion till det belopp som ska drivas in eller indriv- ningen skulle ge upphov till betydande svårigheter, b)de sammanlagda sanktionsavgifterna understiger , c)grundläggande rättigheter och friheter för svarande samt rätts- principer som gäller för dem enligt grundlagar inte har respekterats. 6 § Om de administrativa sanktionsavgifterna eller den bakom- liggande fordran under indrivnings- eller delgivningsförfarandets gång bestrids eller överklagas i den andra medlemsstaten av berörd tjänsteleverantör eller en berörd part ska skjuta upp verkställigheten i avvaktan på beslut av en behörig instans i den andra medlemsstaten. 7 § ska så snart en begäran som avses i 3 § första stycket 2 a) har tagits emot räkna om sanktionsavgiften till svenska kronor enligt den växelkurs som har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning för den dag då sanktions- avgiften påfördes. Belopp som har drivits in här i ett ärende enligt denna lag till- faller staten. Förbud mot överklagande m.m. 8 § beslut enligt denna lag får inte över- klagas. 9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela ytterligare föreskrifter om uppgifter enligt denna lag. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fördringar m.m.; Härigenom föreskrivs att det i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. ska införas en ny paragraf, 7 b §, av följ- ande lydelse. av förfarandet vid sådant bistånd och rådets direktiv /67/EU tillämpning av direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 den inre marknaden (IMI- förordningen)18 finns i 6 § lagen (2016:000) om ömsesidigt bistånd med indrivning av vissa admi- Denna lag träder i kraft . 18 EUT L 159, 28.5.2014, s. 11, Celex 32014L0067. förordning om ömsesidigt bistånd med indrivning av vissa administrativa avgifter; Härigenom föreskrivs19 följande. 1 § Denna förordning innehåller föreskrifter som ansluter till lagen (2016:000) om ömsesidigt bistånd med indrivning av vissa admini- strativa avgifter. 2 § Det ömsesidiga biståndet enligt lagen (2016:000) om ömse- sidigt bistånd med indrivning av vissa administrativa avgifter ska genomföras genom informationssystemet för den inre marknaden (), som inrättats genom och rådets förord- ning (EU) nr 1024/2012 av om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden och om upphävande av kommissionens beslut /49/EG (IMI- förordningen)20. Bistånd på begäran av en behörig myndighet i en annan medlemsstat 3 § Om en begäran om bistånd från en behörig myndighet i en annan medlemsstat inte uppfyller de krav som anges i 6–8 §, ska anmoda den sökande myndigheten att avhjälpa bristen . Avhjälps inte bristen ska Krono- fogdemyndigheten avslå begäran. Ett avslag utgör inte hinder mot att en ny ansökan görs i samma sak. 19Jfr och rådets direktiv /67/EU av om tillämpning av direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen), i den ursprung- liga lydelsen. 20EGT L 316, 14.11.2012, s. 1, Celex 32012R1024. 4 § Om har svårt att tillmötesgå en begäran om information ska myndigheten utan dröjsmål underrätta den sökande myndigheten. Den begärda informationen ska lämnas arbetsdagar efter det att begäran inkommit. ska underrätta den sökande myndigheten om 1.vilka indrivnings- och delgivningsåtgärder som vidtagits med anledning av en begäran om sådant bistånd och särskilt om datumet för delgivningen till adressaten, 2.om myndigheten avslår en begäran om indrivning eller om delgivning av ett beslut om en administrativ sanktionsavgift, grunden för avslaget. 5 § Om en berörd part gör gällande att preskription har inträtt eller på annat sätt bestrider sanktionsavgiften, de bakomliggande ford- ringarna eller den handling som ligger till grund för verkställighet ska upplysa den parten om att talan ska väckas vid behörig instans i den andra medlemsstaten och i enlighet med dess lagstiftning. Begäran om bistånd i en annan medlemsstat 6 § En begäran om indrivning av administrativa sanktionsavgifter och delgivning av ett beslut om sådana sanktionsavgifter ska göras utan obehörigt dröjsmål i form av ett enhetligt instrument som upprättas genom och innehålla åtminstone följande uppgifter: 1.Gäldenärens eller adressatens namn och, om den är känd, adress, samt andra relevanta upplysningar för att identifiera gäldenären. 2.En sammanfattning av fakta och omständigheter kring över- trädelsen, dess art samt de relevanta tillämpliga bestämmelserna. 3.Namn, adress och övriga kontaktuppgifter för den behöriga myndighet som ansvarar för fastställandet av sanktionsavgifterna samt, om det rör sig om ett annat organ, för det behöriga organ som kan lämna ytterligare upplysningar om sanktionsavgifterna eller möjligheterna till bestridande. 7 § En begäran om delgivning av ett beslut ska, utöver vad som anges i 6 §, innehålla uppgift om ändamålet med och tidsfristen för delgivningen. 8 § En begäran om indrivning ska, utöver vad som anges i 6 §, innehålla uppgift om det datum då domen eller beslutet har blivit verkställbart eller slutligt, en beskrivning av sanktionsavgifternas slag och storlek, eventuella datum av relevans för verkställigheten, inbegripet om och i så fall hur beslutet eller domen delgetts den eller de svarande eller avkunnats i dennes eller dessas utevaro, en bekräftelse från att sanktionsavgiften kan överklagas, samt den bakomliggande fordran som be- gäran gäller och dess olika delar. Till begäran ska fogas exekutionstiteln och övriga relevanta upp- lysningar eller handlingar, även rättsliga sådana, som gäller den bakomliggande fordran. 9 § Om har begärt bistånd i en annan medlemsstat, ska myndigheten 1.så snart den får del av relevanta upplysningar i det mål som ligger till grund för en begäran om indrivning vidarebefordra dessa upplysningar till den andra myndigheten, 2.om fordran, den ursprungliga exekutionstiteln eller det enhet- liga dokumentet blir föremål för om- eller överprövning, under- rätta den andra myndigheten om vad om- eller överprövningen avser, och 3.omedelbart underrätta den andra myndigheten om en ändring eller återkallelse av en begäran om indrivning och skälen för änd- ringen eller återkallelsen. 10 § får meddela 1.ytterligare föreskrifter om verkställighet av lagen (2016:000) om ömsesidigt bistånd med indrivning av vissa administrativa avgifter, och 2.föreskrifter om verkställighet av denna förordning. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i utsökningsförordningen (1981:981); Härigenom föreskrivs21 att 1 kap. 2 § utsökningsförordningen (1981:981) ska ha följande lydelse. Som allmänna mål handläggs, utöver mål om uttagande av böter, viten, skatter, tullar samt avgifter och liknande medel som tillkom- mer staten och som får utsökas utan föregående dom, mål om ut- tagande av 1.belopp som har förklarats förverkat eller som någon har ålagts att betala som annan särskild rättsverkan av brott, 2.belopp som i ett mål eller ärende vid domstol eller annars i samband med en rättegång har utgått av allmänna medel och som enligt domstolens beslut ska återbetalas, 3.sådan kostnad för rättshjälp som part eller någon annan har ålagts att ersätta staten enligt rättshjälpslagen (1996:1619), 4.vad som ska betalas enligt beslut som avses i lagen (2003:491) om konsulärt ekonomiskt bistånd, 5.byggsanktionsavgifter enligt 11 kap. (2010:900), 6.belopp som domstol har dömt någon att betala till staten eller belopp som någon enligt lag har rätt att återkräva av någon annan, om enligt särskild föreskrift indrivning av beloppet får ske enligt bestämmelserna i lagen (1993:891) om indrivning av statliga ford- ringar m.m., 21Jfr och rådets direktiv /67/EU av om tillämpning av direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen), i den ursprung- liga lydelsen. 22Senaste lydelse 2011:1547. 7. utländsk skatt eller avgift enligt lagen (2011:1537) om bistånd med indrivning av skatter och avgifter inom Europeiska unionen och lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatte- ärenden, 7. utländsk skatt eller avgift enligt lagen (2011:1537) om bistånd med indrivning av skatter och avgifter inom Europeiska unionen och lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatte- ärenden samt utländsk admini- strativ avgift enligt lagen (2016:000) om ömsesidigt bistånd med indrivning av vissa admini- strativa avgifter, 8.avgifter enligt förordningen (1995:1459) om avgifter vid lant- mäteriförrättningar, 9.avgifter enligt förordningen (2006:1166) om avgifter för offentlig kontroll av livsmedel, 10.fordran mot en aktieägare, styrelseledamot eller verkställande direktör i ett aktiebolag på grund av punkt 5 av övergångsbestäm- melserna till lagen (1994:802) om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) och fordran mot en övertagare på grund av 17 § lagen (1996:761) om inkomstskatteregler m.m. med anledning av ändrade bestämmelser om aktiekapitalets storlek, om fordringen mot bo- laget drivs in som allmänt mål, 11.avgifter enligt förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt och förordningen (1998:903) om avgifter för prövning enligt lagen (1998:814) med särskilda bestämmelser om gaturenhållning och skyltning samt avgifter en- ligt föreskrifter som en kommun meddelat med stöd av sistnämnda förordning eller med stöd av 27 kap. , 12.upphandlingsskadeavgift enligt lagen (2007:1091) om offent- lig upphandling, lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster eller lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. Denna förordning träder i kraft . 2Uppdraget och dess genomförande antogs och rådets direktiv /67/EU om tillämpning av direktiv /71/EG om utstatione- ring av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om administra- tivt samarbete genom informationssystemet för den inre mark- naden (IMI-förordningen), förkortat tillämpningsdirektivet. Tillämp- ningsdirektivet ska ha genomförts i svensk rätt . Regeringen beslutade att en särskild utredare ska föreslå hur tillämpningsdirektivet ska genomföras i svensk rätt (dir. 2014:81). Utredaren ska bedöma om svensk rätt är förenlig med tillämpningsdirektivet och utarbeta de författningsförslag som behövs för att anpassa svensk lagstiftning till direktivet när det gäller bl.a. •vem som ska anses som en utstationerad arbetstagare, •förbättrad tillgång till information, •administrativt samarbete mellan myndigheter, •inspektioner och annan bevakning, •underlättande av klagomål, och •gränsöverskridande verkställighet av ekonomiska administrativa sanktionsavgifter. Uppdraget och dess genomförande För att genomföra tillämpningsdirektivet i svensk rätt har utred- ningen bedömt att det ingår i uppdraget att också lämna förslag på förordningsändringar. Utredningen har antagit namnet Utredningen om nya utstatione- ringsregler (A 2014:04). Uppdraget ska redovisas . Uppdraget omfattade inte genomförande av tillämpningsdirektivet i de delar som rör tillgång till information om kollektivavtalsvillkor (artikel 5.4) och entreprenörsansvar (arti- kel 12). Förslag i dessa delar skulle istället tas fram av enligt ett utvidgat tilläggsuppdrag (dir. 2014:82). Regeringen beslutade att ge utredningen ett utvidgat uppdrag som innebär att utredningen också ska lämna de författningsförslag som behövs för att anpassa svensk rätt till tillämpningsdirektivet när det gäller •förbättrad tillgång till information om kollektivavtalsvillkor och •införande av ett entreprenörsansvar. Enligt tilläggsdirektiven (dir. 2014:150) ska utredningen utvärdera den faktiska tillämpningen av bestämmelserna om uppgift att tillhandahålla information och arbetstagarorganisationernas skyldighet att lämna in kollektivavtalsvillkor till . Utredningen ska ha den svenska arbetsmarknadsmodellen som utgångspunkt för sina överväganden och förslag. Enligt tilläggs- direktiven ska det ursprungliga uppdraget alltjämt redovisas . Tilläggsuppdraget ska dock redovisas slutligt . Debatten kring utstationering har varit och är alltjämt intensiv, både i EU och internt i medlemsstaterna. Utstationering utgör en gränsöverskridande verksamhet som aktualiserar många olika frågor; politiska, ekonomiska, sociala samt rättsliga frågor. och rådets direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster, förkortat utstationeringsdirektivet, utgör dock tillsammans med tillämp- ningsdirektivet den yttre ramen för denna utredning. Den särskilda problematik som utstationering kan innebära vid frågor om t.ex. skatt, lagstadgad socialförsäkring och offentlig upphandling faller således i princip utanför utredningens uppdrag. Uppdraget och dess genomförande I betänkandet presenteras bedömningar och förslag som ”vi”, ”vår” eller ”utredningen”. Innebörden av detta är att utarbetandet av texterna har skett i samarbete mellan utredaren och sekreterarna, och efter synpunkter och förslag från experterna och referens- gruppen. Ansvaret för texterna är dock enbart utredarens. Under arbetets gång har utredningen vid ett antal möten samrått med företrädare för arbetsmarknadens parter; , , , , , och . Utred- ningen har också samrått med , Kronofogde- myndigheten, , Transportstyrelsen och Kommers- kollegium. Enligt utredningens direktiv bör utredaren inhämta relevant information, särskilt om förhållandena i EU:s övriga medlemsstater och de nordiska länderna. Utredaren och sekretariatet har därför besökt och träffat delar av den arbetsgrupp som arbetar med genomförandet av tillämpningsdirektivet där. I gruppen ingår bl.a. Arbets- och näringsministeriet, Social- och hälsovårdsministeriet, och Regionförvaltningsverken (ansvarsområde för arbetarskyddet). Utredningssekreteraren har också den 13 novem- ber 2014 deltagit i Level Seminar ”Posted Workers: Rights, regulations och reality” i . 2.3Genomförande av direktiv enligt Lissabonfördraget Tillämpningsdirektivet utgör unionsrätt som ska genomföras i nationell rätt. Det är respektive medlemsstat som väljer hur ett direktiv ska genomföras och som är ansvarig för att vidta alla nationella lagstiftningsåtgärder som är nödvändiga för att genom- föra unionens rättsligt bindande akter.1 1 Artikel 291.1 FEUF. Uppdraget och dess genomförande Som huvudregel gäller att ett direktiv ska genomföras genom bindande regler för att skapa rättssäkerhet och förutsebarhet. Enligt kräver införlivandet med nationell rätt av ett direktiv inte nödvändigtvis att dess bestämmelser återges formellt och ordagrant i en uttrycklig och specifik lagregel. Enligt EU- domstolen kan det, beroende på dess innehåll, vara tillräckligt att det finns en allmän rättslig ram som faktiskt garanterar att direktivet tillämpas fullt ut på ett sätt som är tillräckligt klart och precist så att, i de fall då direktivet syftar till att skapa rättigheter för enskilda, de som berörs ges möjlighet att få kännedom om alla sina rättigheter, och i förekommande fall ges möjlighet att göra dem gällande vid nationella domstolar. När det gäller genomförande av rådets direktiv /104/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, ansåg följande. En medlemsstat kan inte anses uppfylla de skyldigheter som följer av direktivet om de lagar och andra författningar som antas enbart säkerställer delar av det skydd som direktivet ska ge alla arbetstagare som omfattas av dess tillämpningsområde, för det fall åtgärderna enbart berör de delar av arbetsmarknaden som regleras av kollektivavtal. För att garantera att ett direktiv tillämpas fullt ut ska medlemsstaterna inte bara i lag utan också i praktiken föreskriva en exakt rättslig ram inom det berörda området.2 Kommissionen kan öppna ett överträdelseärende mot en med- lemsstat för det fall den anser att genomförandeåtgärder inte har vidtagits inom den tidsfrist som anges i direktivet. Så kan ske om kommissionen anser att medlemsstaten tolkat direktivet felaktigt, att genomförandet inte är fullständigt eller att direktivet tillämpas felaktigt. Genom Lissabonfördraget har kraven på genomförande skärpts. Fördraget innebär att kommissionen kort efter att direktivets genomförandetid har löpt ut kan initiera en process om ekonomiska sanktioner mot medlemsstater som inte har genomfört direktivet inom den angivna tidsfristen. Sådana ekonomiska sank- tioner är avsedda att vara kännbara.3 Medlemsstaterna kan vidare vara skyldiga att redogöra för hur direktivet genomförts genom s.k. förklarande dokument, såsom t.ex. jämförelsetabeller. 2Se mål C-287/04, dom , Europeiska gemenskapernas kommission mot . 3Se t.ex. mål C-270/11, dom , Europeiska kommissionen mot . Uppdraget och dess genomförande politisk överenskommelse4 som antogs 2011 förpliktar kommissionen sig att i samband med att en enskild rättsakt presenteras förklara varför det får anses nödvändigt och proportionerligt att begära att medlemsstaterna lämnar in en särskild redogörelse för hur rätts- akten närmare genomförts. Om kommissionen motiverat behovet av sådana redogörelser åtar sig medlemsstaterna att utarbeta sådana redogörelser. I kapitel 3 finns ett inledande avsnitt om utstationering och i kapitel 4 beskrivs gällande rätt i korthet i fråga om utstationering. I kapitel 5 behandlas frågan om definitionen av utstationering – artikel 4. I kapitel 6 behandlas förbättrad tillgång till information – artikel 5. Därefter behandlas i kapitel 7 administrativt samarbete mellan myndigheter genom – artiklarna 6, 7 och 21. I kapitel 8 beskrivs administrativa krav och kontrollåtgärder – artikel 9, och i kapitel 9 beskrivs inspektioner – artikel 10. Därefter följer i kapitel 10 försvar av rättigheter, underlättande av klagomål och efterhandsutbetalningar – artikel 11. I kapitel 11 beskrivs gräns- överskridande verkställighet av ekonomiska administrativa sank- tionsavgifter – kapitel VI. Utredningens överväganden, förslag och konsekvenser behandlas i anslutning till respektive kapitel. I kapi- tel 12 finns dessutom en allmän konsekvensbeskrivning. Avslut- ningsvis lämnas en författningskommentar i kapitel 13. I betänkandet används förkortningarna utstationeringsdirektivet för att ange direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster. Vidare används förkort- ningen IMI-förordningen om förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden. Utredningens överväganden beträffande förbättrad tillgång till information om kollektivavtalsvillkor och införande av ett entre- prenörsansvar kommer att behandlas i utredningens slutbetänk- ande. Dessa frågor redovisas . 4 Gemensam politisk förklaring från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument, , 2011/C 369/02. 3.1Friheten att tillhandahålla tjänster enligt de grundläggande fördragen