sou · H3B35 · 2015-02-06 00:00:00 — Tullmyndigheterna ska ange den tid inom vilken de temporärt exporterade varorna ska återimporteras till unionens tullområde i form av förädlade produkter och övergå till fri omsättning, för att varorna ska kunna omfattas av fullständig eller partiell befrielse från importtullar. De får bevilja en rimlig förlängning av om tillståndshavaren lämnar in en motiverad ansökan om detta. Den nya tullkodexen för unionen 4.9Varor som förs ut ur unionens tullområde (avdelning VIII) Avdelning VIII innehåller 15 artiklar, indelade i sex kapitel: kapitel 1, Formaliteter inför utförsel av varor (artiklarna 263–266), kapitel 2, Formaliteter vid utförsel av varor (artiklarna 267 och 268), kapitel 3, Export och återexport (artiklarna 269 och 270), kapitel 4, Summarisk utförseldeklaration (artiklarna 271–273), kapitel 5, Anmälan om återexport (artiklarna 274–276), och kapitel 6, Befrielse från exporttullar (artikel 277). Avdelningen innehåller bestämmelser om formaliteter i samband med export av unionsvaror och återexport av icke-unionsvaror ut ur unionens tullområde. Varor som ska föras ut ur tullområdet ska enligt artikel 263.1 omfattas av en deklaration före avgång som ska inges till det be- höriga tullkontoret inom en fastställd tidsfrist innan varorna förs ut ur unionens tullområde. Deklarationen ska enligt artikel 263.3 utgöras av något av följande: en tulldeklaration (jfr artikel 5.12), en deklaration om återexport i enlighet med artikel 270 eller en sum- marisk utförseldeklaration enligt artikel 271. Deklarationen ska innehålla de uppgifter som krävs för riskanalys av säkerhets- och skyddsskäl, jfr artikel 264. Någon deklaration behöver enligt artikel 263.2 a inte lämnas i fråga om transportmedel och varor som trans- porteras på dessa som endast passerar genom territorialvatten eller luftrum inom unionens tullområde utan att göra uppehåll. Varor som ska föras ut ur unionens tullområde ska enligt artikel 267.1 omfattas av tullövervakning och får underkastas tullkon- troller. Det framgår av artikel 277 att unionsvaror som exporteras tem- porärt från unionens tullområde omfattas av befrielse från export- tullar under förutsättning att de återimporteras. Den nya tullkodexen för unionen 4.10Elektroniska system, förenklingar, delegering av befogenheter, kommittéförfarande och slutbestämmelser (avdelning IX) Avdelning IX innehåller 11 artiklar, indelade i fyra kapitel: kapitel 1, Utveckling av elektroniska system (artiklarna 278–281), kapitel 2, Förenklingar av tillämpningen av tullagstiftningen (ar- tiklarna 282 och 283), kapitel 3, Delegering av befogenheter och kommittéförfarande (artiklarna 284 och 285), och kapitel 4, Slutbestämmelser (artiklarna 286–288). Enligt unionstullkodexen är elektronisk kommunikation huvud- regeln och pappersbaserad kommunikation undantaget, jfr skäl 17 och artikel 6.1. ska de elektroniska system som krävs för tillämpningen av kodexens bestämmelser senast vara i drift. som elektroniska system utvecklas och införs finns i artiklarna 278–281 bestämmelser som gör det möjligt att använda andra metoder för utbyte och lagring av information än elektronisk databehandlingsteknik. I det här sammanhanget kan man också notera den möjlighet EU-kom- missionen har enligt artikel 282 att låta en eller flera medlemsstater särskilt testa it-relaterade förenklingar av tillämpningen av tullagstiftning. I artiklarna 284 och 285 finns bestämmelser som rör delegerade akter respektive genomförandeakter. Bestämmelserna i unionstull- kodexen om denna typ av rättsakter beskrivs närmare i avsnitt 4.11. I de återstående tre artiklarna, 286–288, framgår när kodexen träder i kraft och från vilka tidpunkter den ska tillämpas samt att vissa rättsakter upphör att gälla respektive ändras med anledning av unionstullkodexen, se också avsnitt 5.10. Den nya tullkodexen för unionen 4.11Förordningar som meddelas med stöd av unionstullkodexen För att komplettera eller ändra vissa icke väsentliga delar i unions- tullkodexen har kommissionen getts befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290.1 första stycket i EUF-fördraget. Enligt andra stycket i den artikeln ska mål, innehåll, omfattning och varaktighet för delegeringen av befogenhet uttryckligen av- gränsas i lagstiftningsakterna. I kodexen framgår dessa avgräns- ningar av artikel 284. Befogenheten att anta delegerade akter framgår av artiklarna 2, 7, 10, 20, 24, 31, 36, 40, 62, 65, 75, 88, 99, 106, 115, 122, 126, 131, 142, 151, 156, 160, 164, 168, 175, 180, 183, 186, 196, 206, 212, 216, 221, 224, 231, 235, 253, 265 och 279. Befogenheten är enligt artikel 284.2 tidsbegränsad. Den ges till kommissionen för en period av och kan genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast före utgången av perioden i fråga. Befogenheten får enligt artikel 284.3 när som helst återkallas av eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning (EUT) eller vid ett senare datum som anges i beslutet. Det påverkar dock inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. När kommissionen antar en delegerad akt ska den enligt artikel 284.4 lämnas till och rådet. Den dele- gerade akten ska enligt artikel 284.5 träda i kraft endast om varken parlamentet eller rådet har gjort invändningar mot akten av från den dag då akten lämnades till parla- mentet och rådet, eller om både parlamentet och rådet, före ut- gången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att ha några invändningar. kan för- längas på parlamentets eller rådets initiativ. Genom en särskilt inrättad expertgrupp har medlemsstaterna involverats i arbetet med dessa akter. Den nya tullkodexen för unionen För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av unions- tullkodexen har kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter i enlighet med artikel 291.2 i EUF-fördraget. Av skäl 5 i kodexen framgår att dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter8. I artikel 285 i kodexen preciseras i vil- ken utsträckning förordning (EU) nr 182/2011 ska vara tillämplig. Av artikel 285.1 framgår att kommissionen ska biträdas av den s.k. tullkodexkommittén. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. Befogenheten för kommissionen att anta genomförandeakter framgår av artiklarna 8, 11, 17, 21, 25, 32, 37, 41, 50, 54, 58, 63, 66, 68, 76, 100, 107, 123, 132, 138, 143, 152, 157, 161, 165, 169, 176, 178, 181, 184, 187, 193, 200, 207, 209, 213, 217, 222, 225, 232, 236, 239, 266, 268, 273, 276, 281 och 283. Av dessa artiklar framgår om genomförandeakten ska antas enligt det rådgivande förfarandet, se artikel 285.2 som hänvisar till artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011, eller granskningsförfaran- det, se artikel 285.4 som hänvisar till artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011. Tre artiklar, dvs. artiklarna 8, 37 och 123, hänvisar till både det rådgivande förfarandet och granskningsförfarandet. Åter- stående 45 artiklar hänvisar enbart till granskningsförfarandet. Genom hänvisningen till artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 i artikel 285.3 och 285.5 framgår att genomförandeakten i vissa fall ska kunna tillämpas . 8 EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. 5Förslag till en ny svensk tullagstiftning 5.1Utgångspunkter för utredningens förslag Unionstullkodexen trädde i kraft och ska tillämpas fullt ut fr.o.m. , se artiklarna 287 och 288 i kodexen. Den nya kodexen innehåller flera väsentliga nyheter, se avsnitt 4.1. Med anledning av detta är det nödvändigt att se över den svenska tullagstiftningen, dvs. tullagen (2000:1281) och tullför- ordningen (2000:1306) samt lagen (1994:1548) och förordningen (1994:1606) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. (jfr avsnitt 3.3). Följande utgångspunkter ligger i huvudsak till grund för dels ut- redningens översyn av den gällande svenska tullagstiftningen, dels utredningens förslag till ny sådan lagstiftning. 5.1.1Två lagar och två förordningar finns en uppdelning av tullfrågorna mellan och . Detta följer av 12 § förordningen (1996:1515) med instruktion för enligt vilken har ansvar för tullväsendet och för utrikeshandel och handelspolitik. När det gäller tullagstiftningen så har huvudansvaret och ansvarar för vissa delar av den. Uppdelningen mellan departementen avspeglas i den gällande tullagstiftningen på så sätt att har ansvar för tullagen (2000:1281) och tullförordningen (2000:1306) och Utrikes- departementet har ansvar för lagen (1994:1548) och förordningen (1994:1606) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Förslag till en ny svensk tullagstiftning En uppdelning av tullagstiftningen efter dessa linjer är inte ny utan kommer till uttryck i såväl propositionen Den svenska tullagstift- ningen vid ett EU-medlemskap (prop. 1994/95:34) som proposi- tionen En ny tullag (prop. 1999/2000:126). Enligt utredningsdirektiven (se bilaga 1) ska också den nya tullagstiftningen följa uppdelningen av tullfrågorna mellan Finans- departementet och . Detta har därför beak- tats vid utformningen av förslagen till nya lagar som ersätter tullagen och lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. (se avsnitt 5.2 respektive 5.5) samt förslagen till nya förord- ningar som ersätter tullförordningen och förordningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. (se avsnitt 5.4 respek- tive 5.6). 5.1.2Lagarnas struktur följer i huvudsak unionstullkodexens Enligt utredningsdirektiven har tullagen och lagen om vissa tull- förfaranden med ekonomisk verkan, m.m. en struktur som avviker från den som finns i gemenskapstullkodexen (se avsnitt 3.2) vilket sägs i viss mån ha medfört svårigheter i att sätta sig in i tullagstift- ningen. Strukturen för de nya lagarna bör i den mån det är möjligt därför följa strukturen i unionstullkodexen. Unionstullkodexen är indelad i avdelningar. Med beaktande av ansvarsfördelningen mellan och Utrikes- departementet fördelar sig avdelningarna i kodexen mellan departe- menten enligt utredningsdirektiven på följande sätt. Avdelning I (Allmänna bestämmelser), utom bestämmelserna om bindande besked, dvs. artiklarna 1–32 och 38–55, Avdelning III (Tullskuld och garantier), dvs. artiklarna 77–126, Avdelning IV (Införsel av varor i unionens tullområde), dvs. artiklarna 127–152, Avdelning V (Allmänna regler om tullstatus, hänförande av varor till ett tullförfarande, kontroll, frigörande och bortskaf- fande av varor), utom kapitel 1 om varors tullstatus, dvs. artik- larna 158–200, Förslag till en ny svensk tullagstiftning Avdelning VI (Övergång till fri omsättning och befrielse från importtullar), dvs. artiklarna 201–209, Avdelning VII (Särskilda förfaranden), endast kapitel 3 om lag- ring, dvs. artiklarna 237–249, Avdelning VIII (Varor som förs ut ur unionens tullområde), dvs. artiklarna 263–277, och Avdelning IX (Elektroniska system, förenklingar, delegering av befogenheter, kommittéförfarande och slutbestämmelser), dvs. artiklarna 278–288. Avdelning I (Allmänna bestämmelser), endast bestämmelserna om bindande besked, dvs. artiklarna 33–37, Avdelning II (Faktorer som ska läggas till grund för tillämp- ningen av import- eller exporttullar och andra åtgärder beträf- fande varuhandel), dvs. artiklarna 56–76, Avdelning V (Allmänna regler om tullstatus, hänförande av varor till ett tullförfarande, kontroll, frigörande och bortskaf- fande av varor), endast kapitel 1 om varors tullstatus, dvs. artik- larna 153–157, och Avdelning VII (Särskilda förfaranden), utom kapitel 3 om lag- ring, dvs. artiklarna 210–236 och 250–262. Enligt direktiven ska utredningen ha denna fördelning som ut- gångspunkt för uppdelningen av bestämmelserna mellan de nya lagar som föreslås. Detta krav, liksom önskemålet att strukturen för de nya lagarna i möjligaste mån bör följa strukturen i unions- tullkodexen, har beaktats vid utformningen av förslagen till nya lagar som ersätter tullagen och lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Förslagen till nya förordningar som ersätter tullförordningen och förordningen om vissa tullförfaran- den med ekonomisk verkan, m.m. har fått en motsvarande ut- formning. Förslag till en ny svensk tullagstiftning 5.1.3Förslag med anledning av kommissionens utkast till förordningar som meddelas med stöd av unionstullkodexen I utredningens direktiv anges ”I unionstullkodexen har kommissio- nen tilldelats befogenheter att anta delegerade akter och genomför- andeakter. Avsikten är att dessa akter ska ha trätt i kraft så att de kan bli tillämpliga med unionstullkodexen. När unionstullkodexen omnämns i det följande avses även dessa dele- gerade akter och genomförandeakter.” I uppdraget ingår alltså att, med anledning av unionstullkodexen och de förordningar som kommer att meddelas av kommissionen med stöd av kodexen, se över behovet av och lämna förslag till nya nationella regler. Kommissionen presenterade sina utkast till genomförandeförordning och delegerad förordning, cirka 600 artiklar. Enligt kommissionen måste dessa förordningar vara antagna och träda i kraft i mitten av 2015. En svensk text kan förväntas föreligga och den fullständiga processen beräknas vara avslutad . Kommissionen presenterade nya utkast (REV 2) baserade på den synpunktshantering som företagits tillsammans med medlemstaterna och kommer att presentera ytterligare reviderade versioner. Utredningen har i sitt arbete utgått från förslagen i REV 2. Med beaktande av att det, , inte kommer att finnas färdigförhandlade förordningar som meddelats med stöd av unionstullkodexen har utredningen haft att ta ställning till hur den uppkomna situationen bäst hanteras. Utredningen har i sitt arbete kommit fram till att det i kommissionens förordningsutkast finns ett antal bestämmelser som bör beaktas vid utformandet av de författningsförslag som utredningen presenterar. Givet den stora mängd artiklar som kommissionens förordningsutkast består av och det faktum att utkasten inte utgör en stabil grund, har utredningen kommit fram till att det inte är lämpligt att presentera de fullständiga förordningsutkasten som bilaga till betänkandet. Utredningen har i stället valt att endast redovisa de utkast till artiklar som av utredningen bedömts vara väsentliga och som direkt kan kopplas till specifika författningsförslag. Dessa artiklar åter- finns i bilaga 4. Förslag till en ny svensk tullagstiftning En fråga belyses särskilt i det här avsnittet. Enligt 3 kap. 12 § andra stycket i den nuvarande tullagen meddelar regeringen beslut om att en flygplats ska utgöra internationell gemenskapsflygplats enligt artikel 190 b i tillämpningsföreskrifterna till gemenskaps- tullkodexen, dvs. en flygplats som har tillstånd för flygtrafik med tredjeland. I de utkast till föreskrifter meddelade med stöd av unionstullkodexen som utredningen haft tillgång till så finns det också bestämmelser om flygplatser som har tillstånd för flygtrafik med tredjeland, i utkasten benämnda internationella unionsflyg- platser. En förutsättning i utkasten verkar vara att det är tull- myndigheterna som bestämmer om en flygplats ska utgöra inter- nationell unionsflygplats, vilket för svensk del inte överensstämmer med ordningen enligt den nuvarande tullagen. Bör dessa beslut fortsättningsvis fattas av ? Enligt utredningens bedöm- ning går den frågan inte att besvara eftersom det är oklart hur EU-bestämmelserna slutligen kommer att lyda. En annan fråga är om det vore en lämplig ordning, men inte heller den frågan kan belysas . Frågan om hur beslut om internationell unionsflygplats ska hanteras får därmed lämnas till den fortsatta hanteringen av det här ärendet. Förslag: Med anledning av unionstullkodexen införs en ny tullag för att ersätta tullagen (2000:1281). Den nya tullagen innehåller främst kompletterande bestäm- melser till unionstullkodexen. Enligt ansvarsfördelningen mellan och Utrikes- departementet (se avsnitt 5.1.2) ligger följande bestämmelser i unions- tullkodexen under ansvar: artiklarna 1–32 och 38–55, dvs. allmänna bestämmelser, utom bestämmelserna om bindande besked, artiklarna 77–126, dvs. bestämmelser om tullskuld och garantier, Förslag till en ny svensk tullagstiftning artiklarna 127–152, dvs. bestämmelser om införsel av varor i unionens tullområde, artiklarna 158–200, dvs. bestämmelser om hänförande av varor till ett tullförfarande, kontroll, frigörande och bortskaffande av varor, artiklarna 201–209, dvs. bestämmelser om övergång till fri om- sättning och befrielse från importtullar, artiklarna 237–249, dvs. bestämmelser om lagring, artiklarna 263–277, dvs. bestämmelser om varor som förs ut ur unionens tullområde, och artiklarna 278–288, dvs. bestämmelser om elektroniska system, förenklingar, delegering av befogenheter, och kommittéförfa- rande samt slutbestämmelser. Utredningens förslag till ny tullag är baserat på dessa bestämmelser. Unionstullkodexens struktur har beaktats vid förslagets utform- ning, men vissa avvikelser har varit nödvändiga för att ge förslaget till lag en logisk disposition. Förslaget består av följande kapitel: –1 kap. Allmänna bestämmelser –2 kap. Tullskuld, skatt och garantier Införsel av varor till Europeiska unionens tullområde Hänförande av varor till ett tullförfarande och bort- skaffande av varor Övergång till fri omsättning och lagring Varor som förs ut ur Europeiska unionens tullområde Kontroll av varor och transportmedel Unionstullkodexen är till alla delar bindande och direkt tillämplig i varje medlemsstat, jfr artikel 288 andra stycket i EUF-fördraget. Förslag till en ny svensk tullagstiftning Unionstullkodexen är den primära rättskällan på tullområdet och nationellt finns bara ett tämligen begränsat utrymme för kom- pletterande bestämmelser. Dessa får inte på något sätt gå utöver eller avvika från unionstullkodexen. Någon dubbelreglering får inte heller ske, vilket innebär att den svenska tullagstiftningen inte ska innehålla sådant som redan regleras i unionstullkodexen. Alla be- stämmelser i den nuvarande tullagen har granskats utifrån dessa förutsättningar och endast de bestämmelser som har bedömts komplettera unionstullkodexen och fortfarande vara relevanta har införts i förslaget till ny tullag. Vilka dessa bestämmelser är framgår av paragrafnyckeln i bilaga 5. Bestämmelsernas innehåll beskrivs närmare i författningskommentaren, se avsnitt 7.1. har utredningen inte identifierat några bestämmelser i unionstullkodexen som motiverar några helt nya bestämmelser i den nya tullagen. Så snart det föreligger förordningar som har med- delats med stöd av kodexen kan denna bedömning behöva revide- ras, men det får omhändertas i den fortsatta hanteringen av ärendet. Den nuvarande tullagens ränteregler är enligt utredningens uppfattning inte helt enkla att förstå. Till viss del hänvisar reglerna till gemenskapstullkodexens bestämmelser om kompensationsränta och kreditränta, då dessa bestämmelser ska tillämpas även på andra skatter än tull som ska tas ut för varor vid import. Därutöver finns också andra regler om ränta som hänvisar till bestämmelserna i skatteförfarandelagen (2011:1244). Det har under utredningens gång inte gått att utreda om dessa regler kompletterar varandra eller om det kan vara fråga om en dubbelreglering. Utredningen har därför valt att föra in de nuvarande räntereglerna (med nya hänvisningar till unionstullkodexens artiklar) i förslaget till ny tullag. Frågan om eventuella ändringar i räntereglerna får tas om- hand i den fortsatta hanteringen av det här ärendet. I linje med principen att förfarandereglerna på skatte-, avgifts- och tullområdet ska vara så likformiga som möjligt, vilken kommit till uttryck i flera propositioner och betänkanden på skatte- och tullagstiftningens område, har skatteförfarandelagen (2011:1244) beaktats där så varit lämpligt. I den utsträckning tiden har medgivit det har även annan relevant lagstiftning beaktats. Den nya tullagen ersätter tullagen (2000:1281). I avsnitten 5.2.1–5.2.3 och 5.3 beskrivs närmare vilka övervägan- den som ligger till grund för utredningens förslag i vissa avseenden. Förslag till en ny svensk tullagstiftning 5.2.1Bestämmelser om sanktioner, överklaganden och kontroll av varor Förslag: Bestämmelserna om överklaganden och kontroll av varor i den nuvarande tullagen införs i den nya tullagen. Detsamma gäller för bestämmelserna om tullförseelse, tull- tillägg och förseningsavgift. Dessa bestämmelser införs i den nya tullagen i ett gemensamt kapitel. Unionstullkodexen innehåller i vissa delar bestämmelser som när- mast har formen av ramlagstiftning. Detta gäller bestämmelserna om sanktioner (artikel 42), överklaganden (artiklarna 43–45) och kon- troll av varor (artiklarna 46–49). Där är utrymmet för komplet- terande nationella bestämmelser något större. Bestämmelserna om överklaganden och kontroll av varor har sina motsvarigheter i gemenskapstullkodexen medan bestämmelsen om sanktioner är ny i förhållande till den kodexen. Den nuvarande tullagen innehåller be- stämmelser om sanktioner i 8 och 10 kap. (Tulltillägg och förse- ningsavgift respektive Ansvarsbestämmelser), överklaganden i 9 kap. (Överklagande) och kontroll av varor i 6 kap. (Övervaknings- och kontrollverksamhet). Enligt utredningens bedömning är bestämmelserna om kontroll av varor i den nuvarande tullagen i överensstämmelse med unions- tullkodexens motsvarande bestämmelser och har därför införts i förslaget till ny tullag. Enligt utredningens bedömning är bestämmelserna om överklagan- den i den nuvarande tullagen i huvudsak i överensstämmelse med unionstullkodexens motsvarande bestämmelser och har därför in- förts i förslaget till ny tullag. Den nuvarande tullagen saknar emel- lertid en bestämmelse om dröjsmålstalan. I artikel 243.1 andra stycket i gemenskapstullkodexen finns en bestämmelse om dröjsmålstalan. Frågan om dröjsmålstalan har Förslag till en ny svensk tullagstiftning därför varit föremål för överväganden i både betänkandet Tullag- stiftningen och EG (SOU 1994:89) s. 152 och prop. 1999/2000:126 s. Några förslag beträffande dröjsmålstalan har emellertid inte lämnats, i propositionen motiverades detta med att sådana kompletterande bestämmelser måste föregås av mycket noggranna överväganden, vilket det inte fanns utrymme för inom ramen för det lagstiftningsärendet. I artikel 44.1 andra stycket i unionstullkodexen finns också en bestämmelse om dröjsmålstalan, vilket motiverar nya överväganden i frågan. Såvitt utredningen förstår den bedömning som gjordes i prop. 1999/2000:126 är frågan om dröjsmålstalan mycket komplex. Komplexiteten framgår också i betänkandet En ny förvaltningslag (SOU 2010:29) som bereds inom . Betänkandet har ännu inte lett till någon lagstiftning. Den korta tid som har stått till den här utredningens förfogande har inte gett utrymme för analyser av den omfattning som denna fråga kräver. Något förslag om dröjsmålstalan lämnas därför inte i det här betänkandet. Frågan får omhändertas i den fortsatta hante- ringen av det här ärendet. Eftersom artikel 42 om sanktioner i unionstullkodexen är ny i för- hållande till gemenskapstullkodexen behöver det göras en be- dömning av om den nuvarande tullagens sanktionsbestämmelser är i överensstämmelse med unionstullkodexen. I artikel 42 sägs att varje medlemsstat ska fastställa sanktioner för överträdelser av tullagstiftningen. Sanktionerna ska vara effek- tiva, proportionerliga och avskräckande. Eventuella administrativa sanktioner kan vara antingen en penningavgift eller ett återkallande, en tillfällig indragning eller ändring av ett tillstånd som innehas av den person som drabbas av sanktionen.