sou · H3B358 · 2015-06-10 00:00:00 — 151KOM(2009) 9963 slutlig, av den 15.12.2009, om E 2/2005 and N642/2009 The Nether- lands Existing and special project aid to housing corporations. Beslutet behandlas under rubrik 5.7.5.1. 152Mål 127/73 BRT SABAM, ECR 1974 313, punkt 19, mål C-242/95 GT-Link 1997 I- 4449, punkt 50, mål C-157/94 kommissionen mot 1997 I-5699, punkt 37. verk153 och det finns ett nära samarbete mellan EFTA:s och EU:s institutioner finns det skäl att även beakta dessa bedömningar. har uttalat sig om såväl det norska systemet för att erbjuda lån för att finansiera egenägt boende (Husbanken) som dess isländska motsvarigheten (HHF). Husbanken ansågs ha ett definierat uppdrag som omfattades av EFTA-fördragets mot- svarighet till artikel 106.2 i EUF-fördraget men beträffande HHF ansåg att det fanns anledning att ifrågasätta om tjänsten var tillräckligt avgränsad. Med avseende på den norska Husbanken skrev domstolen att lånesystemet var begränsat till vissa typer av hus (som inte är större än per person), vård- och omsorgslokaler och projekt för förnyelse av stadsmiljön, särskilda behov hos definie- rade befolkningsgrupper och liknande. Systemet får tillämpas i hela inklusive i glest befolkade områden där tillgångarnas värder- ing troligen skiljer sig mot mer tätbefolkade områden. Baserat på detta och utifrån att systemet i princip är tillgängligt för alla utan diskriminering var det enligt inte fråga om en uppenbart felaktig bedömning när tjänsterna klassificerades som tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som skiljer sig från andra ekonomiska tjänster på ett sådant sätt som avses i artikel 106.2 i EUF-fördraget.154 I målet om det isländska systemet resonerade om att lånen i princip medgav statsstödd finansiering av vilket hus som helst oavsett värde eller storlek. Stödet avgränsades inte till att hjälpa en genomsnittlig (”average”) medborgare att finansiera sin bostad. Domstolen fann att kommissionens motsvarighet inom EFTA-samarbetet, , borde ha inlett ett formellt gransknings- förfarande motsvarande förfarandet i artikel 108.2 i EUF-fördraget.155 Sammanfattningsvis finns det alltså en gräns för hur omfattande en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse kan vara på bostadsområ- det om stödet ska kunna anses förenligt med EUF-fördraget. Gränsen behöver dock inte nödvändigtvis kopplas till inkomst- nivåer utan skulle även kunna motiveras av olika villkor i geogra- 153EES-avtalet omfattar i princip samma statsstödsregler som EUF-fördraget och kommis- sionens motsvarighet beslutar regelmässigt om likalydande rättsakter som de som kom- missionen antar. 154EFTA-domstolens dom , E-4/97, punkt 48–50. 155EFTA-domstolens dom , E -9/04, punkt 79. fiskt avgränsade områden, exempelvis för svaga bostadsmarknader. Den enda klara förutsättningen är att det måste vara fråga om tjäns- ter som marknaden annars inte skulle erbjuda till villkor som sam- hället betraktar som acceptabla. Ersättning för allmännyttiga tjänster är i grunden en transaktions- form för en viss typ av tjänst. Mot bakgrund av att EUF-fördragets tillämpning inte får hindra utförandet av tjänster av allmänt ekono- miskt intresse (artikel 106 i EUF-fördraget) har denna typ av trans- aktioner gett upphov till specifika statsstödsregler. Under denna rubrik behandlar vi enbart frågan om när sådan ersättning anses gynna mottagaren i EUF-fördragets mening, jämför principen om marknadsmässighet som beskrivits ovan. Förutsättningarna för att sådan ersättning ska vara förenlig med EUF-fördragets behandlas senare i detta kapitel. När det allmänna ersätter företag för tjänster av allmänt ekono- miskt intresse kan det vara fråga om statligt stöd. var rättsläget rörande denna principiella fråga ännu oklart. I ett förhandsavgörande i målet Altmark som avsåg ersättning för viss kollektiv busstrafik fann 2003 att ersättning för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse inte gynnar utföraren om fyra kumulativa kriterier är uppfyllda (Altmarkkriterierna).156 1.Det företag som får stöd ska faktiskt ha ålagts skyldigheten att tillhandahålla allmännyttiga tjänster, och dessa skyldigheter ska vara klart definierade.157 2.Metoderna för att beräkna ersättningen ska vara fastställda i för- väg på ett objektivt och öppet sätt.158 3.Ersättningen får inte vara större än vad som är nödvändigt för att täcka hela eller delar av de kostnader som har uppkommit i samband med skyldigheterna att tillhandahålla allmännyttiga 156Mål C-280/00 Altmark trans, 2003 I-I-07747. 157Mål C-280/00 Altmark trans, 2003 I-I-07747, punkt 95. 158Mål C-280/00, punkt 95. tjänster, med hänsyn till de intäkter som har erhållits och till en rimlig vinst.159 4.Om det företag som ges ansvaret för att tillhandahålla de all- männyttiga tjänsterna i ett specifikt fall inte har valts ut efter ett offentligt upphandlingsförfarande, som gör det möjligt att välja den anbudsgivare som kan tillhandahålla dessa tjänster till den lägsta kostnaden för det allmänna, [egen kursivering se noten] ska storleken av den nödvändiga ersättningen fastställas på grundval av en undersökning av vilka kostnader som ett genom- snittligt och välskött företag med lämplig utrustning skulle ha haft.160 Altmarkkriterierna kan även tillämpas på bostadsområdet vilket framgår av dom i ett mål om belgiska åtgärder till förmån för allmännyttiga bostadsbolag. konstate- rade i målet att Altmarkkriterierna måste vara uppfyllda för att ersättning till förmån för sociala bostäder inte ska utgöra stöd.161 Tribunalen har utvecklat hur Altmarkkriterierna ska tolkas i andra sammanhang. Tribunalen anser att det är syftet med respek- tive rekvisit som ska beaktas vid en prövning, i vart fall när om- ständigheterna väsentligt skiljer sig från omständigheterna i målet Altmark. Det bör dock beaktas att det överklagade kommissions- beslutet som tribunalen upprätthöll hade fattats före domstolens dom i målet Altmark.162 Kommissionen har tillämpat Altmarkkriterierna på ett restrik- tivt sätt, i synnerhet när det gäller det fjärde kriteriet. Det finns därför få fall där kommissionen konstaterat att ersättning för all- männyttiga tjänster inte utgör statligt stöd.163 159Mål C-280/00, punkt 95. 160Mål C-280/00, punkt 93. Att jämföra med domslutet och punkt 95 där bisatsen ”som gör det möjligt att välja den anbudsgivare som kan tillhandahålla dessa tjänster till den lägsta kostnaden för det allmänna” inte längre finns med utan där det enbart hänvisas till ett offent- ligt upphandlingsförfarande. A The Commission’s Modernisation Agenda for Procurement and SGEI, publicerat i Szyszczak, E, Econo- mic Interest [2013]. 161Dom , C-197/11 och C-203/11, EU:C:2013:288, punkt 84–92. 162 Mål T-289/03 BUPA mot kommissionen, 2008 II-00081, punkt 204, 214, 237 och 249. 163 KOM(2003)4488 slutlig, av den 16.12.2003, om stöd nr N475/2003 – – Allmännyt- tig skyldighet i fråga om ny elkapacitet för att garantera försörjningstryggheten, punkt 8. KOM(2004) 4343 slutlig, av den 16.11.2004, om stöd nr N381/2004 – – Höghas- tighetsnät för telekommunikation i Pyrénées-Atlantiques och KOM(2009) 7426 slutlig, av För att det ska vara möjligt för medlemsstaterna och utförarna av allmännyttiga tjänster att få viss rättslig säkerhet har kommis- sionen tagit fram en särskild förordning om ersättning som inte utgör statligt stöd, ett undantag från genomförandeförbudet som baseras på kriterierna 1–3 ovan, och riktlinjer för vad som krävs för att en stödordning som måste anmälas till kommissionen ska kunna godtas. Förordningen, beslutet och riktlinjerna beskrivs senare i detta kapitel. En avgörande förutsättning för att ersättning för tjänster av all- mänt ekonomiskt intresse inte ska utgöra statligt stöd är att vill- koren rörande såväl den allmännyttiga tjänsten som ersättningen för densamma fastställts i förväg. Kommissionen har funnit att även en nationell dom som gav rätt till ersättning för utförda tjäns- ter i efterhand stred mot . Av kommissionens beslut framgår att såväl Altmarkkriterierna som möjligheterna att få ersättningen godkänd av kommissionen förutsätter att metoden för ersättningens beräkning beslutats innan kostnaderna uppkom- mit. Av beslutet framgår även att det är nödvändigt att kostnaderna för att utföra tjänsten kan identifieras på ett trovärdigt sätt. Avsak- naden av separat redovisning och omständigheter som gjorde att tillförlitligheten av befintlig separat redovisning kunde ifrågasättas innebar att ersättningen inte kunde godtas.164 Nedan beskrivs det fjärde Altmarkkriteriet eftersom det i allt väsentligt utgör skillnaden mellan en åtgärd som inte är statligt stöd och en åtgärd som enligt kan utgöra statligt stöd och därmed kan behöva kommissionens godkännande baserat på artikel 106.2 i EUF-fördraget innan den genomförs. Kommissionen har utvecklat sin tolkning av Altmarkkriterierna i ett meddelande. Nedan återges kommissionens syn på när an- budsgivning ger den lägsta kostnaden för det allmänna eftersom detta kriterium har betydelse för om upphandlade bostadstjänster innefattar statligt stöd. den 30.09.2009, om stöd nr N331/2008 – – höghastighetsnät för telekommunika- tion i departementet Hauts-de-Seine, KOM(2006) 5478 slutlig, av den 22.11.2006, om stöd C 49/06 – Poste Italiane – – Ersättning för distribution av finansiella produkter via postsparbank. 164 COM(2013) 6251 final, av om ersättning som ska betalas ut till Simet SpA för kollektivtrafik (statligt stöd nr SA.33037 (2012/C) – ). På grundval av domstolens rättspraxis utesluter ett förfarande för offentlig upphandling förekomsten av statligt stöd endast om det gör det möjligt att välja den anbudsgivare som kan tillhandahålla tjänsten till ”den lägsta kostnaden för det allmänna”. […] Vad gäller tilldel- ningskriterierna är det uppenbart att ”lägsta pris” uppfyller det fjärde Altmarkkriteriet. Också det ”ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet” anses vara tillräckligt, förutsatt att tilldelningskriterierna, även miljö- mässiga eller sociala kriterier, är nära förknippade med föremålet för den tjänst som tillhandahålls och om det möjliggör att det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet motsvarar marknadsvärdet. Där sådana om- ständigheter förekommer kan en s.k. ”clawback”-mekanism vara lämp- lig för att minimera risken för överkompensation på förhand. Den be- viljande myndigheten hindras inte från att fastställa kvalitativa standar- der som alla ekonomiska aktörer ska uppfylla eller från att ta hänsyn till kvalitativa aspekter avseende de olika förslagen i sitt beslut om kontraktstilldelning. Slutligen kan det under vissa omständigheter vara så att ett upp- handlingsförfarande inte möjliggör den lägsta kostnaden för gemen- skapen eftersom det inte ger upphov till en tillräckligt öppen och äkta konkurrens. Detta skulle kunna vara fallet till exempel på grund av sär- dragen hos den berörda tjänsten, befintliga immateriella rättigheter eller att nödvändig infrastruktur ägs av en viss tjänsteleverantör. På samma sätt kan det i fråga om förfaranden där endast ett anbud inläm- nas hända att anbudet inte anses vara tillräckligt för att garantera att förfarandet leder till den lägsta kostnaden för det allmänna.165 Kommissionen har i ett beslut om stöd i form av ersättning för en färjeförbindelse mellan och Korsica behandlat frågan om en upphandling med ett förhandlat förfarande innebär att ersätt- ningen inte ska betraktas som stöd. hade efter ett för- handlat förfarandet tilldelat kontraktet till bolaget . Kom- missionen fann att det avgörande kriteriet för tilldelning var att budgivaren kunde påbörja verksamheten ett visst datum, en knapp månad från kontraktstilldelningen. SNCM hade redan tillgång till den typ av båtar som krävdes till skillnad från eventuella konkur- renter. Även om två bud inkom var det konkurrerande budet inte ett trovärdigt alternativ. Det fanns alltså inte någon garanti för att budgivningen kännetecknades av effektiv konkurrens.166 165Kommissionens meddelande om tillämpningen av Europeiska unionens regler om statligt stöd på ersättning för tillhandahållande av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, EUT C 8 11.01.2012 s. 2, punkt 65, 67,68. 166COM(2012) 4231 final, av den 27.06.2012, om SA.22843(2012/C) (ex 2012/NN) – Lignes opérées par la SNCM et la CMN, punkt 173. I ett annat beslut från kommissionen, där stöd för att kompen- sera posttjänst för merkostnader för att tillhanda- hålla ett rikstäckande nät för postutdelning, konstaterades att en- dast stödmottagaren hade möjlighet utföra den aktuella tjänsten. Det förhandlade förfarandet garanterade inte att den budgivare som kunde utföra tjänsten till den lägsta kostnaden för samhället vann kontraktet. Inte heller fanns det andra bevis för att den brittiska postens kostnader motsvarade ett välskött företags kostnader.167 I en dom från tribunalen accepterade domstolen kommissionens bedömning att ett öppet anbudsförfarande där till- delningsbeslutet baseras på miljöhänsyn och inte på lägsta kostnad inte uppfyller det fjärde Altmarkkriteriet. Domstolen konstaterade vidare att krav på separat redovisning och reglerade låga priser inte utesluter överkompensation eftersom det inte finns någon garanti för att tjänsten utförs till den lägsta kostnaden för samhället.168 I kommissionens beslut om att godkänna stöd till sociala bostä- der i konstaterade kommissionen att stödmottagar- na (Wocos) inte hade utsetts genom något upphandlingsförfarande och att det inte fanns något som tydde på att ersättningen base- rades på en analys av de kostnader som ett typiskt välskött företag skulle ha haft för att utföra tjänsterna ifråga. Mot bakgrund av det- ta var det fjärde Altmarkkriteriet inte uppfyllt.169 5.5.3.1Förhållandet mellan statsstöds- och upphandlingsreglerna Som framgick av redogörelsen avseende kommissionens syn på Altmarkkriterierna innebär inte ett undan- tag från . Det är viktigt att uppmärksamma att det är fråga om två olika regelverk även om det i båda fallen är fråga om EU-rätt som bland annat ska skydda den inre marknadens funktionssätt. 167COM(2012) 1905 final, av den 28.03.2012, om SA. 33054 (): Compensation for net costs incurred to keep a non-commercially viable network for the period 2012-15 and the continuation of a working capital facility, punkt 41. 168Dom mot kommissionen, T-347/09, EU:T:2013:418, punkt 86–87. 169KOM(2009) 9963 slutlig, av den 15.12.2009, om E 2/2005 and N642/2009 The Nether- lands Existing and special project aid to housing corporations. Statsstödsreglerna är en del av . Genom- förandeförbudet följer direkt av fördraget och ger upphov till rät- tigheter för enskilda. Statsstödsreglerna ska bedömas utifrån sin effekt och inte sin form. Upphandlingsreglerna är förfaranderegler som regleras i direktiv som har sin rättsliga grund i EUF-fördragets regler om fri rör- lighet. Upphandlingsreglerna föreskriver en viss närmare reglerad form för vissa typer av kontrakt mellan offentliga aktörer och marknadsaktörer snarare än ett visst utfall i form av exempelvis ett marknadspris. Statsstödsreglernas tillämpning förutsätter dock vissa presum- tioner för att inte varje transaktion med det allmänna ska behöva anmälas till och godkännas av kommissionen. I allmänhet går det därför att presumera att priset är ett marknadspris om det fast- ställts efter ett öppet och icke-diskriminerande anbudsförfarande. Offentliga åtgärder måste alltså bedömas utifrån såväl upphand- lings- som statsstödsreglerna. Att åtgärden är förenlig med ett av dessa regelverk innebär inte att åtgärden automatiskt är förenlig med det andra. Upphandlingsdirektiven gör det möjligt att genom särskilda vill- kor i förfrågningsunderlaget även uppnå andra samhälleliga mål med affären, såsom miljömål, vissa sociala målsättningar, i vart fall så länge som dessa målsättningar kan kopplas till kontraktsföre- målet. Statsstödsreglerna tar inte hänsyn till andra gemensamma mål- sättningar än konkurrensintresset vid bedömningen av om en åt- gärd utgör statligt stöd. Andra gemensamma intressen beaktas i stället när kommissionen prövar stödets förenlighet med EUF- fördraget. Det är dock inte antalet krav i förfrågningsunderlaget som avgör om det kontrakterade företaget fått en fördel även om fler krav typiskt sett medför ett högre pris. I stället är det frågan om priset motsvarar det pris som ett privat företag hade betalat för samma vara eller tjänst som är avgörande. Om kraven inte utesluter någon möjlig anbudsgivare på annat än objektiv grund kan det hävdas att avtalet är marknadsmässigt. För att anbudsförfarandet ska kunna leda till en presumtion för marknadsmässighet måste kraven också vara transparenta och icke-diskriminerande. Däremot måste det inte vara fråga om lagreglerade, eller på annat sätt formbaserade har funnit att ett anbudsförfarande som är rättsstridigt av det skälet att det förekommit otillåtna villkor ändå kan anses motsvara marknadspriset när de brister som förelåg be- träffande villkoren för anbudsinfordran inte har påverkat storleken på anbudet.170 Kommissionen har i flera ärenden funnit att upphandlingsför- faranden inte utesluter statligt stöd.171 Kommissionen har godkänt många projekt172 som ligger utanför upphandlingsdirektiven, inte minst flera ärenden avseende olika typer av koncessioner och samarbeten mellan offentliga och privata aktörer (offentlig-privat samverkan, nedan OPS-lösningar). Det domstolen och kommissionen fäster störst vikt vid är om för- farandet är öppet vilket typiskt sett innebär att anbudsförfrågan publicerats, samt om villkoren är objektivt utformade med hänsyn till kontraktsföremålet och inte på ett sätt som utan anledning missgynnar vissa potentiella leverantörer. Myndighetens urval av affärspartner måste ske öppet, icke-dis- kriminerade och transparent. I , som har lång er- farenhet av OPS-lösningar, är det vanligt att OPS-lösningarna an- mäls till kommissionen för att få frågan om statligt stöd rättssäkert avgjord. Detta är ofta något som den privata finansiären kräver för att vara säker på att projektet inte står i strid med statsstöds- reglerna, så att återkrav inte kan bli aktuell.173 En annan aspekt på förhållandet mellan statsstöds- och upp- handlingsreglerna är att onormalt låga anbud till följd av otillåtet statligt stöd kan förkastas. Vem som i ett upphandlingsförfarande 170Dom Land och , T-268/08, EU:T:2012:90 och dom Land Burgen- land, C-214/12 P, EU:C:2013:682, punkt 96. 171KOM(2008) 7032 slutlig, av den 26.11.2008, om statligt stöd C 3/08 (ex NN102/05) – Republiken rörande ersättning för allmän trafikplikt till bussföretag i [endast 41 företag aktiva i regionen hade bjudits in till anbudstävlan], KOM(2006) 1847 slutlig, av den 16.05.2006, om N604/2005 Busverkher Landkreis , KOM(2005) 1170 slutlig, av den 03.05.2005, om N382/2004 Broadband infrastructure project Limousin (Dorsal) [– ekonomiskt mest förmånliga anbudet], KOM(2003) 4480 slutlig, av den 10.12.2003, om N282/2003 Cumbria Broadband [– förhandlat förfarande som med de nya upphandlingsdirektiven blir den upphandlingsrättsliga ]. 172Jämför exempelvis KOM(2002) 3578 slutlig, av den 02.10.2002, om N264/2002 [– förhandlat förfarande]. KOM(2007) 2212 slutlig, 30.05.2007, om N46/2007 nätverk för den offentliga sektorn [– konkurrenspräglad dialog]. 173SOU 2010:56, s. 168; KOM(2002) 3578 slutlig; KOM(2007) 2212 slutlig. har bevisbördan för att något är statligt stöd respektive är förenligt statligt stöd är inte reglerat.174 Betydelsen av de så kallade Teckalkriterierna, dvs. 2 kap. 10 a § i lagen om offentlig upphandling vill vi särskilt lyfta upp i detta sam- manhang då detta särskilt omnämns i kommissionens meddelande om tillämpningen av statsstödsreglerna för tjänster av allmänt eko- nomiskt intresse. Teckalkriterierna utgör ett undantag från upp- handlingsskyldighet när kontrollkriteriet och verksamhetskriteriet är uppfyllt. Dessa kriterier beskrivs nedan: Kontrollkriteriet innebär att den upphandlande myndigheten (i vår kontext normalt kommunen) ska utöva en kontroll över den juridiska personen eller den gemensamma nämnden som motsvarar den kontroll som myndigheten utövar över sin egen förvaltning. Verksamhetskriteriet innebär att den eventuella verksamhet som den juridiska personen eller den gemensamma nämnden utför till- sammans med någon annan än den upphandlande myndigheten en- dast är av marginell karaktär. I artikel 12 i det nya upphand- lingsdirektivet175 som ännu inte genomförts i svensk rätt anges mer generösa kriterier för direkttilldelning av kontrakt till verksamheter där kontrollkriteriet är uppfyllt. Enligt upphandlingsdirektivet får övrig verksamhet inte omfatta av verksamhetens omsättning. När både kontrollkriteriet och verksamhetskriteriet är uppfyllt är ett avtal mellan den upphandlande myndigheten och leveran- tören undantaget från begreppet upphandlingskontrakt i lagen om offentlig upphandling. Sådana inköp behöver därmed inte upp- handlas. Kontroll- och verksamhetskriterierna brukar även kallas för Teckal-kriterierna, efter namnet på en av parterna i det rättsfall där slog fast möjligheten till detta undantag från skyldigheten att upphandla. En komplicerande omständighet när det gäller allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag är att det är oklart huruvida intäk- terna från hyresgästerna kan anses kopplad till kommunen på ett sådant sätt att Teckalkriterierna är uppfyllda. Det innebär att det finns en osäkerhet huruvida kontrakt upphandlingsrättsligt kan till- 174Mål C-94/99 Arge, 2000 I-11037. Jfr även kon- kurrens i offentlig upphandling, 2013. 175Europaparlamentets och rådets direktiv /24/EU av om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv /18/EG. delas till ett allmännyttigt kommunalt bostadsaktiebolag utan ett upphandlingsförfarande. Oavsett hur undantaget kan komma att tillämpas beträffande kommunala bostadsverksamheter utesluter kontraktstilldelning enligt detta undantag inte att kontraktet kan gynna mottagaren i statsstödsrättslig mening. Regelverket som offentliga bolag ska förhålla sig till är komplext vilket illustreras av nedanstående bild. 1 , Public undertakings and Imputability ¬ The Case of DSB First, EStAL 2/2013, s. 343. 5.5.4Förordningen om stöd av mindre betydelse som beviljas företag som tillhandahåller tjänster av allmänt ekonomiskt intresse beslutade kommissionen att komplettera förordningen om stöd av mindre betydelse med en särskild förordning om takbelopp för ersättning för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som inte uppfyller kriterierna i Altmarkavgörandet.176 Enligt denna förord- ning undantas stöd i form av ersättning för tjänster av allmänt 176 Kommissionens förordning (EU) nr 360/2012 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse som beviljas företag som tillhandahåller tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. ekonomiskt intresse upp till ett belopp om av tre år.177 Det högre beloppet för sådana tjänster motiveras med att delar av sådant stöd sannolikt är kompensation för mer- kostnader för att tillhandahålla tjänsten och med att många sådana tjänster har en begränsad territoriell räckvidd.178 Det bör dock noteras att flera villkor ska vara uppfyllda för att förordningen ska vara tillämplig. Det ska bl.a. vara fråga om trans- parent (genomsynligt) stöd till en definierad tjänst av allmänt eko- nomiskt intresse och ingen annan ersättning ska utgå till stödmot- tagaren än det aktuella stödet.179 Med transparens avses i detta sam- manhang att stödets storlek ska kunna fastställas utan att bedöma transaktionen utifrån vilka risker som förknippas med stödet. I den allmänna förordningen om stöd av mindre betydelse benämns detta bruttobidragsekvivalent. Vidare får det stödmottagande företaget inte uppfylla de EU-rättsliga kriterierna för att befinna sig i ekono- miska svårigheter.180 Stödmottagaren måste också i förväg informe- ras om att ersättningen utgör stöd enligt denna förordning och i sin tur informera stödgivaren om allt annat stöd av mindre betydelse som denne mottagit under de två senaste beskattningsåren.181