sou · H3B386 · 2015-10-07 00:00:00 — Statens budget är indelad i 27 utgiftsområden som rymmer sam- manlagt 81 områden. Jämställdhet utgör tillsammans med områdena integration och diskriminering utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet. Eftersom jämställdhetsintegrering är regeringens huvud- sakliga strategi för jämställdhetspolitiken kan mål som rör jäm- ställdhet förväntas återfinnas även inom övriga utgiftsområden. Vi har kartlagt hur och i vilket sammanhang jämställdhetspoli- tiska mål eller ambitioner redovisas i budgetpropositionen (prop. 2014/15:01) i syfte att skapa en översikt av hur de jämställd- hetspolitiska målen får genomslag inom de 27 utgiftsområdena.9 I tabell 3.1 visas i vilka utgiftsområden som jämställdhetspolitiska mål finns angivna. 9 Kartläggningen är gjord genom att söka efter skrivningar som rör jämställdhet/ett uttalat könsperspektiv i respektive utgiftsområdes övergripande mål eller något av de områden som ingår i ett utgiftsområde. I sista hand har vi undersökt om det inom ett utgiftsområde finns andra skrivningar om jämställdhet i avsnittet Politikens inriktning. En kategorisering har där- efter gjorts utifrån om skrivningen relaterar till nuvarande övergripande mål eller delmål för jämställdhetspolitiken. SOU 2015:86 Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken Utgiftsområden med jämställdhetspolitiska mål eller ambitioner (BP 2014/15)10 Utgiftsområde (UO) UO3: Skatt, tull och exekution UO5: Internationell samverkan UO6: Försvar och samhällets beredskap UO7: Internationellt bistånd UO9: Hälsovård, sjukvård, social omsorg UO10: Ekonomisk trygghet vid sjukdom UO11: Ekonomisk trygghet vid ålderdom UO12: Ekonomisk trygghet för familjer UO13: Integration och jämställdhet UO14: Arbetsmarknad och arbetsliv UO16: Utbildning och universitets- UO17: Kultur, medier, trossamfund UO19: Regional tillväxt UO23: Areella näringar, landsbygd Källa: Regeringens budgetproposition , prop. 10 I de fall där utgiftsområdena omfattar flera olika områden nämns vilket område som har jämställdhet inskrivet. Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken För merparten av utgiftsområdena redovisar regeringen jämställd- hetspolitiska mål eller ambitioner. I åtta utgiftsområden finns dock inga explicita mål eller ambitioner om jämställdhet (UO 2 Samhälls- ekonomi och finansförvaltning, UO8 Migration, UO 18 Samhälls- planering, bostadförsörjning och byggande samt konsumentpolitik, UO 20 Allmän miljö- och naturvård, UO 21 Energi, UO 25 All- männa bidrag till kommuner samt UO 26 och UO 27 Statsskulds- räntor m.m. och Avgiften till Europeiska unionen). Det bör framhållas att bilden som framkommer i tabell 3.1 inte är helt rättvisande. Jämställdhetspolitiska insatser och ambitioner nämns även i andra delar av budgetpropositionen, i första hand resultatredovisningen. Ett exempel är UO 18 Samhällsplanering, bo- stadsförsörjande och byggande samt konsumentpolitik under vilket det anges att frågor om jämställdhet är viktiga forskningsfrågor inom samhällsbyggnadssektorn. Ett annat exempel är UO 8 Migration. Här nämns att har tagit fram jämställdhets- och mångfaldsplaner för att stärka kompetensen rörande jämställdhet och likabehandling. 3.3.1Få utgiftsområden som har explicita jämställdhetsmål Det är ovanligt att utgiftsområdena i sin helhet har mål som kan knytas till de jämställdhetspolitiska målen. Endast 3 av 27 utgifts- områden har mål om jämställdhet, exempelvis UO 19 Regional till- växt: ”Regeringens mål för jämställd regional tillväxt är att kvinnor och män ska ha samma förutsättningar att nå inflytande i det regio- nala tillväxtarbetet och få tillgång till tillväxtresurser.” Det är också ovanligt att något av de områden som ingår i utgifts- områdena har mål som utgår från de jämställdhetspolitiska målen. Enbart nio områden har explicita jämställdhetsmål. Som exempel kan nämnas målet för filmpolitiken (som ingår i området Kultur, medier, trossamfund och fritid i utgiftsområde 17): ”De statliga insatserna för filmen bör […] syfta till att främja […] jämställdhet och mång- fald på filmområdet.” Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken 3.3.2Något vanligare att jämställdhet tas upp i politikens inriktning När det gäller politikens inriktning redovisar regeringen jämställd- hetspolitiska ambitioner inom totalt 26 av 81 områden, vilket är en något högre andel än andelen med mål. I exempelvis UO 10: Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funk- tionsnedsättning anges att: ”Det är nödvändigt att ha ett tydligt köns- perspektiv både då sjukfrånvaron analyseras och åtgärder planeras och vidtas.” 3.3.3Målen rör i första hand delmålen makt och inflytande och ekonomisk jämställdhet Målen och de jämställdhetspolitiska ambitionerna kan i första hand relateras till det övergripande målet för jämställdhetspolitiken och delmålen om makt och inflytande och om ekonomisk jämställdhet. Delmål 3 En jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgs- arbetet och delmål 4 Mäns våld mot kvinnor ska upphöra går mer sällan att relatera till övriga utgiftsområdens mål eller ambitioner. Delmål 4 Mäns våld mot kvinnor ska upphöra omnämns främst i relation till utgiftsområdet Rättsväsendet (UO 4) och olika former av brotts- bekämpning och preventiva insatser för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Delmål 3 relateras framför allt till utgiftsområdena Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning, Ekonomisk trygg- het vid ålderdom och Ekonomisk trygghet för familjer och barn (UO 10–12). I dessa fall redovisar regeringen mål och ambitioner som rör enskildas ekonomiska situation, t.ex. vad gäller att tidiga livsval som att arbeta deltid/inte förvärvsarbeta på grund av åtagan- den kring barn och familj påverkar pensionen senare i livet. I vissa fall har de skrivningar som används en något vagare kopp- ling till det jämställdhetspolitiska målet och delmålen. Exempelvis är ”jämställdhet och näringsliv” liksom ”kvinnors sjukfrånvaro och arbetsrelaterade ohälsa” relaterade till nuvarande delmål 1 En jämn fördelning av makt och inflytande respektive delmål 2 Ekonomisk jämställdhet. Även t.ex. ”jämställdhet på internet”, ”ökad jämställd- het i klimatfrågan”, eller ”könsroller och landsbygdsutveckling” kan Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken relateras till det övergripande målet för jämställdhetspolitiken, och främst delmål 1 och 2, men i en något bredare bemärkelse. 3.4Lagstiftning, regleringar i EU och internationella konventioner I detta avsnitt redovisar vi översiktligt den svenska lagstiftningen som rör jämställdhet och regleringar i EU med avseende på jämställdhet. Vi redogör också för vilka internationella konventioner som har förbundit sig att beakta. Förutom diskrimineringslagen och separata lagar som reglerar krav i fråga om jämställdhet, finns också krav i regeringsformen som reg- lerar principerna för det svenska statsskicket. I regeringsformen regleras grundläggande rättsprinciper som också rör jämställdhet.11 I regeringsformens 1 kap. 2 § regleras följande målsättning som den offentliga förvaltningen ska verka för: Det allmänna ska verka för att alla människor ska kunna uppnå del- aktighet och jämlikhet i samhället och för att barns rätt tas till vara. Det allmänna ska motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller andra om- ständigheter som gäller den enskilde som person.12 I regeringsformen regleras skyddet mot diskriminering i bland annat 2 kap. 13 § (förbud mot könsdiskriminering). 3.4.2Från jämställdhets- till diskrimineringslag instiftades Lagen om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet (1979:1118). Lagen kom att ersättas 1991 av Jämställd- hetslagen (1991:433) vars ändamål var att främja kvinnors och mäns lika rätt i fråga om arbete, anställnings- och andra arbetsvillkor samt 11Kungörelse (1974:152) om beslutad ny regeringsform. 12Regeringsformen(2010:1408), 1 kap, 2 §. Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken utvecklingsmöjligheter i arbetet (jämställdhet i arbetslivet).13 upphörde Jämställdhetslagen att gälla och den mer övergripande Diskrimineringslagen (2008:567) trädde i kraft. Diskrimineringslagen har till ändamål att: ”motverka diskriminering och på andra sätt främja lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsöverskri- dande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning eller ålder.”14 Diskrimineringslagen innehåller, utöver diskrimineringsförbudet, också krav på att arbetsgivare och utbildningsanordnare ska vidta s.k. aktiva åtgärder för att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett bl.a. kön. Arbetsgivare är exempelvis skyldiga att genomföra lönekartläggningar, och (för arbetsgivare med minst 25 anställda) upprätta handlingsplaner för jämställda löner och jäm- ställdhetsplaner.15 3.4.3Jämställdhet regleras i olika lagar Därutöver finns en rad andra svenska lagar som påverkar hur jäm- ställdhetspolitiken kan genomföras. Av central betydelse är Abort- lagen (1974:595), (1962:700) som reglerar t.ex. grov kvinnofridskränkning, tvångsäktenskap och sexualbrott inklusive köp av sexuell tjänst och Socialtjänstlagen (2001:453) som bland annat ska ge stöd till våldsutsatta kvinnor och män och hjälpa brottsoffer, såsom kvinnor som utsätts för övergrepp eller våld av närstående. Ytterligare lagar av relevans är Föräldraledighetslagen (1995:584) som behandlar rätten att vara föräldraledig samt förbud mot att miss- gynna arbetssökande eller arbetstagare av skäl som har samband med föräldraledighet. Andra relevanta lagar är Skollagen (2010:800) som föreskriver att utbildningen ska utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar såsom jämställdhet och Högskolelagen (1992:1434) som föreskriver att i högskolornas verksamhet ska jämställdhet mellan kvinnor och män alltid iakttas och främjas. 13Jämställdhetslag (1991:433), 1 §. 14Diskrimineringslag (2008:567), 1 §. 15Ibid., 3 kap 10 §, 11 § och 13 §. Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken 3.4.4I samband med ny myndighetsförordning regleras inte längre sektorsövergripande krav Utöver ovan nämnda lagar finns ett antal förordningar som har rele- vans för jämställdhetspolitiken. Mellan 1995–2007 fanns Verksför- ordningen (1995:1322), som skulle tillämpas på myndigheter under regeringen. Verksförordningen föreskrev att myndighetschefen skulle ”beakta de krav som ställs på verksamheten när det gäller totalför- svaret, regionalpolitiken, en ekologisk hållbar utveckling, jämställd- heten mellan kvinnor och män samt integrationspolitiken.”16 Verksförordningen ersattes 2008 av Myndighetsförordningen (2007:515) i vilken jämställdhet inte explicit regleras. I stället anges att ”Myndighetens ledning ansvarar inför regeringen för verksam- heten och skall se till att den bedrivs effektivt och enligt gällande rätt och de förpliktelser som följer av medlemskap i unionen, att den redovisas på ett tillförlitligt och rättvisande sätt samt att myndigheten hushållar väl med statens medel”.17 Syftet med myndighetsförordningen var att göra en åtskillnad mellan förvaltningspolitiska krav, t.ex. rättssäkerhet och kvalitet, och sektorsövergripande krav, t.ex. integration och jämställdhet. Den nuvarande utgångspunkten är således att de förvaltningspolitiska kraven ska ingå i myndighetsförordningen och de sektorsövergri- pande kraven i stället ska regleras i regelverk som avser det enskilda området, dvs. separata lagar eller instruktioner.18 3.4.5Generella förordningar med krav på jämställdhet I Kommittéförordningen (1998:1474) 15 § anges att om förslagen i ett betänkande har betydelse för jämställdheten mellan kvinnor och män ska konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Där- utöver finns Förordningen om den officiella statistiken (2001:100) 14 § som föreskriver att: ”Individbaserad officiell statistik skall vara uppdelad efter kön om det inte finns särskilda skäl mot detta.” 16Verksförordning (1995:1322) 7 § , punkt 4. 17Myndighetsförordning (2007:515) 3 §. 18Finansdepartementet (2007). Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken 3.4.6Regleringar rörande jämställdhet i Europeiska unionen EU har arbetat med jämställdhet och blev principen om lika lön för lika arbete en del av . I För- draget om Europeiska unionen fastställs att jämställdhet mellan kvin- nor och män är ett av EU:s grundläggande värden. Vidare fastställs att unionen ska bekämpa social utestängning och diskriminering samt främja social rättvisa och socialt skydd, jämställdhet mellan kvinnor och män, solidaritet mellan generationerna och skydd av barnets rättigheter.19 I fördraget om Europeiska unionens funktionssätt föreskrivs vidare att unionen i all sin verksamhet ska syfta till att undanröja bristande jämställdhet mellan kvinnor och män och att främja jäm- ställdhet mellan dem.20 Artikel 21 i Europiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna förbjuder diskriminering på grund av bl.a. kön. Vidare föreskriver stadgans artikel 23 att: ”Jämställdhet mellan kvinnor och män ska säkerställas på alla områden, inbegripet i fråga om anställ- ning, arbete och lön. Principen om jämställdhet utgör inget hinder för att behålla eller besluta om åtgärder som innebär särskilda för- måner för det underrepresenterade könet.”21 I artikel 51 av stadgan anges att dess bestämmelser riktar sig till unionens institutioner och organ samt till medlemsstaterna endast när dessa tillämpar unions- rätten. När det gäller EU-lagstiftningen finns det flera olika direktiv som reglerar likabehandling mellan kvinnor och män på arbetsmark- naden och i socialförsäkringar samt i fråga om tillgång till och till- handahållande av varor och tjänster. 3.4.7Internationella konventioner ställer krav har förbundit sig till en rad åtaganden vad gäller jämställdhet genom olika internationella konventioner, varav CEDAW (FN:s Konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor) utgör en viktig del. Konventionen antogs av FN:s generalförsam- 19Fördraget om Europeiska Unionen, artikel 2 och 3. 20Fördraget om Europeiska Unionens funktionssätt, artikel 8. 21Europiska Unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, 2010/C 83/02. Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken ratificerade konventionen år 1980.22 CEDAW innehåller 30 artiklar, varav de första 16 består av definitioner och rättigheter. I dessa fastslås bl.a. att konventionsstaterna ska vidta åtgärder för att avskaffa diskriminering av kvinnor i landets politiska och offentliga liv, avskaffa diskriminering av kvinnor på arbetsmark- naden och angripa beteendemönster som är stereotypa och som framställer det ena könet som bättre eller sämre än det andra.23 Alla stater rapporterar till FN:s kvinnodiskriminerings- kommitté hur de lever upp till konventionens artiklar. Nämnas bör också Pekingplattformen (Platform for Action), som är ett tilläggsdokument till och som tillkom under FN:s fjärde kvinnokonferens i . Plattformen innehåller 12 kritiska områden som rör kvinnors livs- situation, såsom kvinnor och utbildning, kvinnor och hälsa, kvinnors inflytande och feminisering av fattigdom.25 Åtagandena i plattfor- men följs upp vart femte år.26 konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet (Istanbulkonventionen) konstaterar bl.a. att kvinnor och flickor ofta utsätts för allvarliga former av våld, såsom våld i hemmet, sexuella trakasserier, våldtäkt, tvångsäktenskap, hedersrelaterade brott och könsstympning, vilka är allvarliga kränkningar av kvinnors och flickors mänskliga rättig- heter och utgör ett stort hinder för att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. Konventionens syfte är att skydda kvinnor mot alla former av våld och att förebygga, lagföra och avskaffa våld mot kvinnor och våld i hemmet, och att bidra till att avskaffa alla former av diskriminering av kvinnor och att främja faktisk jämställdhet mellan kvinnor och män, bland annat genom att stärka kvinnors ställ- ning.27 ratificerade konventionen . 22http:///kvinnors-rattigheter/fns-kvinnokonvention/ 23http:///lagar-och-rattigheter/kvinnokonventionen/ 24För senaste rapport, se (2014). 25http:///kvinnors-rattigheter/pekingplattformen/ 26För senaste rapport, se (2014a). ansvarade dessutom för EU:s tredje uppföljning av Pekingplattformen, 2009, se Integrations- och Jämställdhets- departementet (2010). 27Europarådets fördragsserie nr. Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken I detta avsnitt redovisar vi först de myndigheter som har en starkare anknytning till jämställdhetspolitiken. Det rör sig om Diskrimine- ringsombudsmannen som har ett centralt uppdrag att motverka diskriminering på grund av bl.a. kön och att verka för jämställdhet, samt om ett antal myndigheter som har fått ett särskilt ansvar av rege- ringen att verka för att de jämställdhetspolitiska målen får genom- slag även hos andra myndigheter och verksamheter. 3.5.1Regeringskansliets arbete med jämställdhetspolitik I ansvarar Jämställdhetsenheten vid Socialdeparte- mentet för att bereda beslut och i övrigt biträda regeringen i frågor som rör jämställdhetspolitiken. Regeringen har fattat beslut om en strategi för jämställdhetsintegrering för arbete. Utgångspunkten för denna strategi är att ett jämställdhetsperspek- tiv ska ”integreras i alla steg av beslutsprocesserna om detta inte är uppenbart irrelevant för sakfrågan. Syftet är att skapa bästa möjliga förutsättningar för att jämställdhet ska genomsyra regeringens poli- tik”.28 Enligt regeringens beslut har samtliga statsråd ansvar för att ett jämställdhetsperspektiv beaktas i regeringens beslut och styrning av myndigheter och verksamheter. På tjänstemannanivå ansvarar huvud- männen för att ett jämställdhetsperspektiv integreras i beslutsunder- laget för respektive sakområde.29 Vid varje departement ska det finnas en jämställdhetssamordnare. Regeringens strategi innebär också att varje departement ska besluta om en plan för arbetet med jämställdhetsintegrering. Jämställdhetsenheten ska stödja övriga en- heters arbete och följa upp och redovisa hur arbetet genom- förts. För arbetet finns en interdepartemental arbetsgrupp med företrädare för samtliga departement. Strategin avser arbete med propositioner, skri- velser, lagförslag och kommittédirektiv. 28Utbildningsdepartementet (2012). 29I departementen finns huvudmän för olika sakområden. För var och en av de myndigheter som hör till departementen finns en huvudman som ansvarar för frågor om myndighetens styrning. (Förordning (1996:1515) med instruktion för 10 §). Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken arbete med EU-ärenden. En del i denna strategi är att ett jämställdhetsperspektiv ska integreras i regeringens styrning av myndigheter. Strategin avser även regeringens styrning av de stat- ligt ägda bolagen. deltar också via Jämställdhetsenheten aktivt i internatio- nella forum för jämställdhetspolitiskt samarbete inom exempelvis FN, EU och . 3.5.2Myndigheter med anknytning till jämställdhetspolitiken I fanns –2009 den statliga myndigheten , med uppdrag att utöva tillsyn över de lagar som rörde jämställdhet. I anslutning till ikraftträdandet av en ny gemensam diskrimineringslag uppgick Jäm- ställdhetsombudsmannen tillsammans med de övriga tre tidigare om- budsmännen mot diskriminering i en ny sammanslagen myndighet – ().30 Enligt lagen (2008:568) om ska DO bland annat verka för att diskriminering som har samband med kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning eller ålder inte förekommer på några områden av samhälls- livet. DO ska också i övrigt verka för lika rättigheter och möjlig- heter oavsett ovan nämnda sju diskrimineringsgrunder. DO ska vidare inom sitt område informera, utbilda, överlägga och ha andra kon- takter med myndigheter, företag, enskilda och organisationer; följa den internationella utvecklingen och ha kontakter med internatio- nella organisationer; följa forsknings- och utvecklingsarbete; hos regeringen föreslå författningsförändringar eller andra åtgärder som kan motverka diskriminering, samt ta initiativ till andra lämpliga åtgärder. Av lagens förarbeten framgår att DO:s uppdrag omfattar att verka för jämställdhet mellan kvinnor och män. Det handlar bl.a. om att 30 De övriga tre ombudsmännen var Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO), () och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO). Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken informera allmänheten och på andra lämpliga sätt medverka i strä- vandena att främja jämställdhet. Det handlar också om att synlig- göra strukturer som kan vara ett hinder för lika rättigheter och möjligheter oavsett kön.31 Utöver tillsyn över diskrimineringslagens förbud mot diskrimi- nering utövar DO också tillsyn över lagens krav på arbetsgivare och utbildningsanordnare att vidta s.k. aktiva åtgärder för att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett bl.a. kön.32 I förordning (2007:825) med länsstyrelseinstruktion regleras upp- gifter för länsstyrelserna som rör jämställdhet. Enligt länsstyrelse- instruktionen ska länsstyrelserna bl.a. integrera ett jämställdhetsper- spektiv i sin verksamhet. Vid länsstyrelserna ska det också finnas en särskild sakkunnig för frågor om jämställdhet. Det ingår också i läns- styrelsernas uppdrag att verka för att nationella mål får genomslag i länet. Länsstyrelsernas jämställdhetsuppdrag och arbete med detta beskrivs mer utförligt i kapitel 10. Länsstyrelserna har också en regional samordnande roll i arbetet med delmål 4 i jämställdhetspolitiken – Mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Länsstyrelserna har vidare haft flera olika uppdrag som utgjort en infrastruktur för arbetet med delmål 4, se vidare kapitel 9. (Nationella sekretariatet för genusforskning) Nationella sekretariatet för genusforskning vid universi- tet har i uppdrag att öka genomslaget för forskning och kunskap om genus och jämställdhet inom akademin och i samhället som helhet.33 har sekretariatet fått uppdrag av regeringen på jäm- ställdhetsområdet som har syftat till att bidra med kunskapssprid- ning och att stärka arbetet med jämställdhetsintegrering.34 31Prop 2007/08:95, s. 380 f. 32Diskrimineringslag 2008:567, 3 kap. 33Göteborgs universitet (2015). 34Utbildningsdepartementet (2013b). Nuvarande styrning av jämställdhetspolitiken (Nationellt centrum för kvinnofrid) Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK) vid har i uppdrag från regeringen att utveckla och sprida kunskap och information om mäns våld mot kvinnor. Med begreppet mäns våld mot kvinnor avses här även hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. NCK ska bedriva forskning och ut- bildning på området, samt vara ett stöd för myndigheter och organi- sationer i frågor som rör mäns våld mot kvinnor. Det ska även stödja driften av en nationell stödtelefon för personer som har utsatts för hot och våld, Kvinnofridslinjen.35 Särskilda uppdrag till myndigheter Utöver den mer permanenta struktur som vi har redovisat ovan finns också flera myndigheter som har flera omfattande uppdrag inom jämställdhetspolitiken. Bland annat har Myndigheten för ungdoms- och civilsamhälles- frågor (MUCF) i uppdrag att fördela statsbidrag till jämställdhets- projekt.36 fördelar utvecklingsmedel till kommuner och ideella föreningar och erbjuder tillsammans med länsstyrelserna nationellt och regionalt kompetensstöd i arbetet med bland annat våldsutsatta kvinnor.37 fördelar också fr.o.m. statsbidrag till lokala ideella organisationer vars verk- samhet riktas till våldsutsatta kvinnor och deras barn samt vålds- utsatta flickor för att erbjuda dem stöd och skydd mot mäns våld.38 Till de större satsningarna hör bland annat Jäm- ställdhetsintegrering i myndigheter (JiM) där 41 myndigheter har fått regeringens uppdrag att arbeta med och utveckla jämställdhetsintegrering.