sou · H3B349 · 2015-05-29 00:00:00 — Den behöriga myndigheten får vägra att efterkomma en begäran om utredning, eller en begäran om att tjänstemän från en behörig myndighet i en annan medlemsstat ska tillåtas följa med de egna tjänstemännen, på samma grunder som de som anges i punkt 4 för att vägra tillmötesgå en begäran om uppgifter. I punkt 7 finns föreskrifter om att kommissionen får anta tillämp- ningsföreskrifter om förfarandena för utbyte av information och utredningar över gränserna enligt punkterna 2–4 i artikel 36. är det organ som i ansvarar för samarbetet med andra tillsynsorgan inom EES.1 Enligt 1 § andra stycket 7 för- ordningen med instruktion för ska nämnden följa utvecklingen inom revisorsområdet och särskilt beakta nya natio- nella och internationella förhållanden som har eller kan få betydelse för tillsynen över revisorer och registrerade revisionsbolag samt för tolkningen och utvecklingen av god revisors- och revisionssed. är representerad i EGAOB (’ Oversight Bodies). EGAOB är en arbetsgrupp med experter från medlemsstaternas tillsynsmyndigheter. 1 Se prop. 2008/09:135 s. 101 f. rella uppgift är att fungera som ett rådgivande organ till kommis- sionen i frågor som hänger samman med införlivandet av revisors- direktivet samt med systemet för tillsynssamarbete mellan medlems- länderna. Gruppen är under ombildande till CEAOB (), se närmare avsnitt 11.4 nedan. Artikel 36 i revisorsdirektivet har införlivats i svensk rätt genom bestämmelser i 27 b § revisorslagen om utlämnande av uppgifter till tillsynsorgan inom EES och . får på begäran lämna ut uppgifter till behöriga myndigheter i andra stater inom EES och i , om uppgifterna behövs där för verk- samhet som motsvarar den verksamhet som be- driver enligt revisorslagen. Uppgifterna får inte lämnas ut om den sak som begäran avser redan prövas eller har prövats av . För utlämnande till behörig myndighet i fordras att tillräckliga garantier erhålls för att uppgifterna inte kommer att utnyttjas för annat ändamål än verksamhet som motsvarar den som bedriver. Mot bakgrund av artikel 36 föreskrivs vidare i 28 § revisorslagen att skyldigheten för revisorer, registrerade revisionsbolag och revi- sorer från tredjeland att låta granska akter, bok- föring och andra handlingar som hör till verksamheten och att lämna nämnden de uppgifter som behövs för tillsynen även gäller vid tillsyn som utför på begäran av en behörig myndighet i en annan stat. Enligt 31 a § revisorslagen får i ett ärende enligt revisorslagen begära att en behörig myndighet i en annan stat inom EES ska biträda nämnden. Bestämmelsen förtydligar Revisors- nämndens rätt att begära utredning av ett utländskt organ (jfr arti- kel 36.6). Artikel 33 i revisorsdirektivet har inte ändrats. Däremot har ett antal ändringar i artikel 36 genomförts genom artikel 1.29 i änd- ringsdirektivet. De ändringar som avser bestämmelserna om tyst- nadsplikt i artikeln behandlas i avsnitt 11.5. Enligt den nya lydelsen av punkt 1 i artikel 36 ska samarbetet gälla även frågor som omfattas av revisorsförordningen. av detta har samarbetet utvidgats till att, utöver tillsynsmyndig- heter enligt revisorsdirektivet, även omfatta de behöriga myndig- heter som utsetts enligt artikel 20 i revisorsförordningen och relevanta europeiska tillsynsmyndigheter. Vidare har förutsättningarna för att vägra att tillmötesgå en begäran om uppgifter i punkt 4 tredje stycket leden b och c ändrats. En begäran får vägras om rättsliga förfaranden redan har inletts vid den anmodade medlemsstatens myndigheter rörande samma hand- lingar och samma personer (led b), eller om den anmodade med- lemsstatens behöriga myndigheter redan har meddelat ett slutligt avgörande rörande samma handlingar och samma personer (led c). I stället för ”samma personer” gällde enligt den tidigare lydelsen av leden b och c ”samma lagstadgade revisorer eller revisionsföretag”. Genom den nya lydelsen har tillämpningsområdet för leden b och c således utvidgats. Eftersom artikel 36 numera gäller även samarbete för fullgörande av skyldigheter enligt revisorsförordningen kan det tänkas att det är fråga om avgöranden gentemot andra personer än revisorer. I punkt 4 fjärde stycket har lagts till hänvisningar till de euro- peiska tillsynsmyndigheterna och till revisorsförordningen. Enligt artikel 1.29 led e i ändringsdirektivet ska även artikel 36.6 fjärde stycket led a ersättas och få en ny lydelse. Någon ändring i den svenska språkversionen synes dock inte vara gjord.2 Slutligen har punkt 7 om kommissionens rätt att anta tillämp- ningsföreskrifter tagits bort. Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska enligt artikel 29 i revisorsförordningen vid behov samarbeta med varandra för att fullgöra sina uppgifter enligt förordningen, även i fall där det beteende som utreds inte utgör någon överträdelse av den berörda medlemsstatens lagstiftning och andra författningar. Enligt punkt 27 i revisorsförordningens ingress kan samarbetet mellan medlems- 2 Den engelska språkversionen av artikel 36.6 fjärde stycket a har dock ändrats genom änd- ringsdirektivet. Till den ursprungliga lydelsen ”such an investigation might adversely affect the sovereignty, security or public order of the requested Member State” har lagts till ”or breach national security rules”. staternas behöriga myndigheter bidra till en konsekvent hög kvali- tet på lagstadgade revisioner i unionen. Av nämnda ingresspunkt framgår att samarbetet när det gäller tillsynen av lagstadgad revision ska ske vid behov. Myndigheterna bör följa principen om hemlands- kontroll och att tillsynen ska utövas av den medlemsstat där revisorn eller revisionsföretaget godkänts och i vilken det granskade före- taget har sitt säte. I artikel 31 i revisorsförordningen finns vidare bestämmelser om samarbete avseende kvalitetskontroll, utredningar och kontroller på plats. Där föreskrivs följande. De behöriga myndigheterna ska vidta åtgärder för att säkerställa ett effektivt samarbete på unionsnivå med avseende på kvalitets- kontroll (punkt 1). Den behöriga myndigheten i en medlemsstat får begära bistånd av den behöriga myndigheten i en annan med- lemsstat när det gäller kvalitetskontroll av lagstadgade revisorer eller revisionsföretag som ingår i ett nätverk vars verksamhet är av en betydande omfattning i den anmodade medlemsstaten (punkt 2). Om en behörig myndighet tar emot en begäran från en behörig myndighet i en annan medlemsstat om att få bistå vid en kvali- tetskontroll av lagstadgade revisorer eller revisionsföretag som in- går i ett nätverk vars verksamhet är av betydande omfattning i den medlemsstaten, ska den låta den begärande myndigheten bistå vid en sådan kvalitetskontroll. Den begärande behöriga myndigheten ska emellertid inte ha rätt att få tillgång till uppgifter som kan strida mot nationella säkerhetsregler eller skada den anmodade medlems- statens suveränitet, säkerhet eller allmänna ordning (punkt 3). När en behörig myndighet finner att verksamhet som strider mot bestämmelserna i förordningen pågår eller har pågått på en annan medlemsstats territorium, ska den på ett så specifikt sätt som möjligt underrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstaten om detta. Den behöriga myndigheten i den senare medlemsstaten ska vidta lämpliga åtgärder. Den ska meddela den underrättande behöriga myndigheten resultatet av dessa åtgärder och så långt det är möjligt också viktiga händelser under ärendets gång (punkt 4). En behörig myndighet i en medlemsstat ska också få begära att en utredning görs av den behöriga myndigheten i en annan med- lemsstat och på dennas territorium. Vid en sådan utredning ligger det övergripande ansvaret för utredningen eller kon- trollen på den medlemsstat på vars territorium utredningen eller Den utländska myndighet som begärt utred- ningen kan dock kräva att tjänstemän från den egna myndigheten ska tillåtas vara med under utredningen och då även vid kontroller på plats (punkt 5). Den anmodade behöriga myndigheten får vägra att efterkomma en begäran om utredning eller en begäran om att tjänstemän från en behörig myndighet i en annan medlemsstat ska tillåtas följa med de egna tjänstemännen om a) en sådan utredning eller kontroll på plats kan strida mot nationella säkerhetsregler eller skada den anmodade medlemsstatens suveränitet, säkerhet eller allmänna ordning, b) rättsliga förfaranden redan har inletts vid den anmodade medlemsstatens myndigheter rörande samma handlingar och mot samma personer, eller c) den anmodade medlemsstatens myndigheter redan har meddelat ett slutligt avgörande rörande samma handlingar och mot samma personer (punkt 6). Behöriga myndigheter kan också vända sig till CEAOB (se när- mare om CEAOB i avsnitt 11.4 nedan) med en begäran om att samordna kontrollen eller utredningen. Slutligen finns i artikel 33 i revisorsförordningen bestämmelser om att den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten får delegera någon eller några av sina uppgifter till den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat, förutsatt att den myndigheten godkänner detta. En sådan delegering ska inte påverka den delegerande myn- dighetens ansvar. Bestämmelser om samarbete mellan medlemsstaternas tillsynsmyn- digheter finns både i revisorsdirektivet och i revisorsförordningen. I vissa avseenden synes bestämmelserna i direktivet och förordning- en överlappa. Medan bestämmelserna i direktivet gäller som en grund för samarbetet beträffande all tillsyn med mera gäller bestämmel- serna i revisorsförordningen endast samarbete beträffande sådana uppgifter som omfattas av förordningen, dvs. rörande revisorer och registrerade revisionsbolag som utför revision av företag av allmänt intresse. De ändringar som genomförts i artikel 36 är en följd av att artikeln numera är tillämplig för myndigheter som fullgör uppgifter enligt såväl revisorsdirektivet som revisorsförordningen. behörig myndighet enligt revisorsförordningen behandlas i av- snitt 13.2 nedan. De genomförda ändringarna kräver i övrigt inga författningsändringar.3 Den skyldighet som åligger att vid behov samarbeta med andra tillsynsmyndigheter enligt artiklarna 29 och 31 i revisorsförordningen följer direkt av förordningen och kräver inga genomförandeåtgärder i nationell rätt. Detsamma gäller bestäm- melserna om delegering av uppgifter i artikel 33 i förordningen. 11.4Inrättande av CEAOB och av kollegier av behöriga myndigheter Bedömning: Bestämmelserna i revisorsförordningen om inrätt- ande av en kommitté för europeiska tillsynsorgan för revisorer (, CEAOB) samt av kollegier av behöriga myndigheter kräver inga författ- ningsändringar. Bestämmelserna om inrättande av CEAOB och av kollegier av behöriga myndigheter införs genom revisorsförordningen och sak- nar motsvarighet i revisorsdirektivet. I svensk rätt finns inga bestämmelser om CEAOB eller om kollegier av behöriga myndigheter. 3 Jfr dock avsnitt 12.3.5 nedan angående förslag till förändringar när det gäller myndighets- samarbete med . Samarbetet mellan de behöriga myndigheterna ska, utan att det påver- kar organisationen av den nationella tillsynen, ske inom ramen för en kommitté för europeiska tillsynsorgan för revisorer (, CEAOB). I artikel 30 i revisorsförordningen finns utförliga bestämmelser om inrättande av CEAOB samt om organets arbetsuppgifter och organisation. I artikel 32 i förordningen finns vidare bestämmelser om att kollegier av behöriga myndigheter i olika medlemsstater får inrättas för att underlätta arbetet med kvalitetskontroller enligt artikel 26 i förordningen samt utredningar och sanktioner enligt artikel 31.4– 31.6 i förordningen och artikel 30 i direktivet. Kollegierna får in- rättas med deltagande av den behöriga myndigheten i hemmedlems- staten och av andra behöriga myndigheter förutsatt att den lag- stadgade revisorn eller revisionsföretaget utför revision av företag av allmänt intresse inom den berörda medlemsstatens jurisdiktion, eller en filial som utgör en del av revisionsföretaget är etablerad inom den berörda medlemsstatens jurisdiktion. I artikeln finns också bestämmelser om kontaktperson och kollegium inrättat av CEAOB. Bestämmelserna om inrättande av CEAOB och om kollegier av be- höriga myndigheter kräver inga författningsändringar i nationell rätt. 11.5Tystnadsplikt i samarbetet mellan medlemsstaterna Bedömning: Svensk rätt är förenlig med de ändringar som genomförts i revisorsdirektivets bestämmelser om tystnadsplikt i myndighetssamarbetet. Bestämmelser som utökar Revisors- nämndens rätt att lämna över konfidentiell information till myn- digheter i andra länder bör inte införas. Bestämmelserna i revisorsförordningen om tystnadsplikt i myndighetssamarbetet kräver inga författningsändringar. I artikel 36.2–4 i revisorsdirektivet finns bestämmelser om tyst- nadsplikt i myndighetssamarbetet. Enligt artikel 36.2 ska tystnads- plikt gälla för alla personer som är anställda eller före detta an- ställda vid behöriga myndigheter. Information som omfattas av tystnadsplikt får inte lämnas till andra personer eller myndigheter utom när det föreskrivs i lag eller annan författning i en medlems- stat. Vad som sagts om tystnadsplikt ska enligt artikel 36.3 inte hindra de behöriga myndigheterna från att utbyta konfidentiell in- formation. Den information som utbyts ska omfattas av den tyst- nadsplikt som gäller för anställda och före detta anställda vid be- höriga myndigheter. I artikel 36.4 anges att när uppgifter lämnas ut till en annan myndighet ska de omfattas av den tystnadsplikt som gäller för an- ställda och före detta anställda vid den behöriga myndighet som erhållit uppgifterna. I offentlighets- och sekretesslagen, nedan OSL, och offentlighets- och sekretessförordningen finns bestämmelser om tystnadsplikt och förbud att lämna ut uppgifter i allmän verksamhet. Vid genom- förandet av revisorsdirektivet konstaterades att då gällande regler i sekretesslagen (1980:100) uppfyllde direktivets krav avseende möj- ligheten att lämna ut handlingar och tystnadsplikt.4 sekre- tesslag har sedan direktivets införlivande ersatts av OSL. Den nya lagen innehåller regler som motsvarar de tidigare. Det är fråga om sekretess i tillsynsverksamhet (se 30 kap. 23 § OSL samt 9 § offent- lighets- och sekretessförordningen) samt sekretess i ärenden om bland annat godkännande eller auktorisation av revisorer (30 kap. 17 § OSL). Av 2 kap. 1 § andra stycket OSL följer vidare att förbud att röja eller utnyttja en uppgift enligt samma lag gäller för bland annat anställda och uppdragstagare hos myndigheten. De aktuella bestämmelserna har beskrivits i avsnitten 9.3.4 och 9.8.2 ovan. Av 8 kap. 1 § OSL framgår att sekretessen enligt OSL gäller även för uppgiftslämnande mellan myndigheter. 2008/09:135 s. 103. finnas behov för en myndighet att överlämna en sekretesskyddad uppgift till en annan myndighet. Enligt 10 kap. 28 § OSL hindrar sekretess inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. En uppgift för vilken sekretess gäller enligt OSL får som utgångspunkt inte röjas för en utländsk myndighet eller en mellanfolklig organisation (8 kap. 3 § OSL). Uppgiften får dock enligt sistnämnda lagrum röjas om utlämnandet sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller för- ordning, eller om uppgiften i motsvarande fall skulle få lämnas ut till en svensk myndighet och det enligt den utlämnande myndig- hetens prövning står klart att det är förenligt med svenska intressen att uppgiften lämnas till den utländska myndigheten eller den mellan- folkliga organisationen. I syfte att säkerställa att svenska myndigheter kan uppfylla internationella förpliktelser om sekretess och tystnadsplikt, i den utsträckning detta krävs för att ska kunna delta i olika internationella samarbeten, infördes en ny sekre- tessbestämmelse i 15 kap. 1 a § OSL. Sekretessen enligt den bestäm- melsen gäller för en uppgift som en myndighet har fått från ett utländskt organ på grund av en bindande EU-rättsakt eller ett av EU ingånget eller av godkänt avtal med en annan stat eller med en mellanfolklig organisation, om det kan antas att möjlighet att delta i det internationella samarbete som avses i rätts- akten eller avtalet försämras om uppgiften röjs. Motsvarande sekretess gäller för en uppgift som en myndighet har inhämtat i syfte att överlämna den till ett utländskt organ i enlighet med en sådan rätts- akt eller ett sådant avtal. Genom artikel 1.29 i ändringsdirektivet har artikel 36 i revisors- direktivet ändrats. När det gäller artikelns bestämmelser om tyst- nadsplikt har i punkt 3, som handlar om tystnadsplikt för anställda och före detta anställda hos den behöriga myndigheten, lagts till att tystnadsplikten också ska gälla alla andra personer som de behöriga myndigheterna har delegerat uppgifter till i samband med de syften som anges i revisorsdirektivet. Genom en ny föreskrift i punkt 4a gäller att medlemsstaterna får tillåta att de behöriga myndigheterna till de behöriga myndigheter som ansvarar för tillsyn av företag av allmänt intresse, till central- bankerna, till Europeiska centralbankssystemet och till , i deras egenskap av monetära myndigheter, och till överlämnar konfidentiell informa- tion som ska användas för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter. Dessa myndigheter eller organ ska inte heller hindras från att med- dela de behöriga myndigheterna de uppgifter som dessa eventuellt behöver för att utföra sina uppgifter enligt revisorsförordningen. I artikel 34 i revisorsförordningen finns bestämmelser om tystnads- plikt och utbyte av konfidentiell information inom ramen för sam- arbetet. Tystnadsplikt ska gälla alla personer som arbetar eller har arbetat för organ som ingår i en sådan samarbetsram mellan be- höriga myndigheter som avses i artikel 30, dvs. Informa- tion som omfattas av tystnadsplikten får inte lämnas ut till någon annan person eller myndighet utom när så krävs i samband med rättsliga åtgärder eller enligt unionsrätt eller nationell rätt (punkt 1). Bestämmelserna om tystnadsplikt i artikel 22 i förordningen får inte hindra organ som ingår i CEAOB och de behöriga myndig- heterna från att utbyta konfidentiell information. All information som utbyts ska anses omfattas av den tystnadsplikt som personer som arbetar eller har arbetat för behöriga myndigheter är bundna av (punkt 2). All information som utbyts enligt revisorsförord- ningen mellan organ som ingår i CEAOB och behöriga myndig- heter och andra myndigheter och organ ska behandlas som kon- fidentiell utom då sådant utlämnande av uppgifter krävs enligt unionsrätt eller nationell rätt (punkt 3). Enligt artikel 36.4a i revisorsdirektivet får medlemsstaterna tillåta de behöriga myndigheterna att överlämna konfidentiell informa- tion till vissa myndigheter. Det är fråga om överlämnande av in- formation till dels myndigheter som ansvarar för tillsyn av företag av allmänt intresse, dels centralbankerna, Europeiska centralbanks- systemet samt och Europeiska system- risknämnden. Enligt 10 kap. 28 § OSL hindrar inte sekretess att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Beträffande överlämnande av sekretessbelagda uppgifter till utländsk myndighet gäller enligt 8 kap. 3 § OSL att sekretessbelagda uppgifter får röjas för utländsk myndighet och mellanfolklig organisation om utlämnandet sker i enlighet med föreskrift i lag eller om uppgiften i motsvarande fall skulle få lämnas till en svensk myndighet och det enligt den utlämnande myndighetens prövning står klart att det är förenligt med svenska intressen att uppgiften lämnas till den utländska myndigheten eller den mellanfolkliga organisationen. Utredningen anser inte att det finns skäl att, i vidare mån än vad som gäller , ge rätt att överlämna konfidentiell information till någon av de myndigheter eller organisationer som avses i artikel 36.4a i direk- tivet. Artikel 34 i revisorsförordningen handlar om sekretess inom ramen för samarbetet i kommittén för europeiska tillsynsorgan för revisorer (). Reglerna om inrättande av CEAOB har redo- gjorts för under avsnitt 11.4 ovan. är behörig myndighet enligt artikel 32.1 i revisorsdirektivet och en företrädare från kommer att vara ledamot i . Som redogjorts för ovan gäller sekretess enligt 15 kap. 1 a § OSL bland annat för uppgift som en myndighet har fått från ett utländskt organ på grund av en bindande EU-rättsakt. Några ytterligare före- skrifter om sekretess på grund av samarbetet inom CEAOB be- döms inte vara nödvändiga. I avsnittet behandlas frågor om registrering och tillsyn av revisorer från tredjeländer och om samarbete och informationsutbyte med myndigheter i tredjeländer. Bestämmelserna finns i artiklarna 45–47 i revisorsdirektivet och artiklarna 36–38 i revisorsförordningen. Avsnittet är disponerat så att först behandlas registrering och tillsyn och därefter myndighetssamarbete. 12.2Registrering och tillsyn av revisorer och revisionsföretag från tredjeländer Förslag: Bestämmelserna i revisorslagen om kvalitetskontroll av revisorer från tredjeland ändras på följande sätt. För det första föreskrivs att revisorer från sådana tredjeländer för vilka kommissionen har funnit att systemen för kvalitets- kontroll är likvärdiga med det system som anges i revisors- direktivet alltid ska undantas från kravet på kvalitetskontroll. För det andra preciseras den nuvarande bestämmelsen om att revisorer från tredje land som redan har varit föremål för likvärdig kontroll i hemlandet ska undantas från kravet på kvalitetskon- troll. För att undantag ska medges ska fortsättningsvis krävas att sådan kvalitetskontroll har skett under något av . Bedömning: Svensk rätt är förenlig med de ändringar som gjorts i revisorsdirektivets bestämmelser om registrering och tillsyn av revisorer och revisionsföretag från tredjeländer. Författningstext som berörs av förslagen: 27 a § revisorslagen. Revision utförd av revisorer i tredjeländer avseende företag som hör hemma där omfattas i princip inte av tillämpningsom- råde. Det har dock ansetts att behov av att kontrollera även sådan revision föreligger när det granskade företaget är noterat i en med- lemsstat. För att säkerställa att sådana revisioner uppfyller samma kvalitativa krav som de som gäller inom EU finns bestämmelser om att revisorer och revisionsföretag från tredjeland som utför dessa revisioner ska registrera sig i den medlemsstat där företaget är noterat. Därigenom kommer de att omfattas av den behöriga myndighetens tillsyn. Bestämmelserna om detta finns i artiklarna 45 och 46 i revisorsdirektivet. Enligt artikel 45.1 ska de behöriga myndigheterna i en medlems- stat i enlighet med artiklarna 15–17 registrera alla revisorer och revisionsföretag från tredjeländer som avger en revisionsberättelse beträffande årsbokslut eller koncernredovisning för ett bolag som är registrerat utanför EU och vars överlåtbara värdepapper är upp- tagna till handel på en reglerad marknad i medlemsstaten enligt artikel 4.1.14 i direktiv /39/EG (MiFID). Detta gäller dock inte om bolaget endast emitterar skuldinstrument upptagna till han- del på en reglerad marknad i en medlemsstat enligt artikel 2.1 b i direktiv /109/EG (öppenhetsdirektivet) med ett nominellt värde av eller, om det rör sig om skuldinstrument note- rade i en annan valuta, med ett nominellt värde motsvarande på emissionsdagen. Bestämmelserna i artiklarna 18 och 19 i revisorsdirektivet om uppdatering och ansvar för registeruppgifterna ska enligt artikel 45.2 tillämpas även med avseende på denna registrering. Enligt artikel 45.3 gäller vidare att de registrerade revisorerna och revisionsföretagen från tredjeländer ska omfattas av medlemsstatens tillsyns-, kvalitets- säkrings-, utrednings- och påföljdssystem.