sou · H3B35 · 2015-02-06 00:00:00 — 2. anläggningar för tillfällig lagring och tullager samt områden i hamnar och på flygplatser och bangårdar där varor som står under tullövervakning förvaras och även lokaler inom sådana områden, och 3. bagage samt handväskor och liknande som förs med av en resande vid inresa till eller utresa från EU:s tullområde eller av en person som uppmanats att stanna enligt 8 § andra stycket. Bestämmelser om kroppsvisitation finns i lagen (2000:1225) om straff för smuggling. 16 § Vid en kontroll enligt 15 § ska den person vars uppgifter ska kontrolleras eller för vars räkning varan förs in i eller ut ur EU:s tullområde ge den tulltjänsteman som verkställer kontrollen tillfälle att undersöka varan, transportmedlet eller bagaget. Personen ska också lämna tillträde till de lokaler och andra ut- rymmen som används för den transport, förvaring eller verksamhet som kontrollen avser. På tulltjänstemannens begäran ska föraren av eller befälhavaren på det transportmedel som ska undersökas närvara vid undersök- ningen om det är möjligt. 17 § Ett befordringsföretag ska – göra en anmälan till , om det i företagets verk- samhet uppkommer en misstanke om att en försändelse innehåller narkotika som kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, och – på begäran av överlämna försändelsen till verket. Befordringsföretaget ska också på annat sätt medverka i kon- trollverksamhet enligt tullagstiftningen i fråga om varor som be- fordras med post, på järnväg eller med luftfartyg. För det medverkande företaget gäller inte 2, 7, 8, 13, 15 och 16 §§. Tullkontroll av post- och kurirförsändelser 18 § För en sådan kontroll som avses i 15 § får en tulltjänsteman undersöka post- och kurirförsändelser, såsom paket, brev och lik- nande försändelser. En försändelse får öppnas om den finns hos , på ett utväxlingspostkontor eller vid ett kurirföretags första sorterings- terminal och det finns anledning att anta att försändelsen innehåller en vara för vilken deklarations- eller uppgiftsskyldigheten inte har fullgjorts. 19 § Beslut om att öppna en post- eller kurirförsändelse som kan antas innehålla förtroliga meddelanden får fattas endast av en tjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen för . Om försändelsen innehåller ett förtroligt meddelande ska detta tillslutas och skickas vidare till mottagaren. 20 § En post- eller kurirförsändelse som har öppnats med stöd av 18 och 19 §§ får inte undersökas närmare än vad som är nödvändigt för att uppnå syftet med undersökningen. Protokoll ska föras över undersökningen. Av protokollet ska syftet med undersökningen framgå och vad som har kommit fram vid denna. Har en försändelse öppnats ska adressaten och, om det är möj- ligt, avsändaren underrättas , om inte särskilda skäl talar emot det. 21 § En chefstjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen för får besluta att en postförsändelse som väntas till visst brevbärarkontor och som kommer från tredjeland ska hållas kvar av postbefordringsföretaget när den kommer till brevbärar- kontoret om 1.det finns anledning att anta att försändelsen innehåller narko- tika som kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, och 2.det är nödvändigt för att beslag ska kunna ske. Ett beslut om kvarhållande ska gälla en begränsad, . Beslutet får verkställas , men ska prövas av Tull- verkets chef eller av verkets chefsjurist. Postbefordringsföretaget är skyldigt att på begäran av överlämna en försändelse som hållits kvar enligt första stycket. 22 § får förelägga den som är eller kan antas vara deklarations- eller uppgiftsskyldig enligt tullagstiftningen att lämna uppgift, visa upp handling eller lämna över en kopia av handling som behövs för kontroll av att deklarations- eller uppgiftsskyldig- heten fullgjorts riktigt och fullständigt. Första stycket gäller även den för vars räkning en vara importe- rats eller exporterats. 23 § får förelägga den som bedriver verksamhet i vilken uppgift av betydelse för kontrollen av en annan persons deklara- tions- eller uppgiftsskyldighet enligt tullagstiftningen kan hämtas ur handlingar som rör verksamheten, att lämna uppgift om en rätts- handling med någon annan. 24 § För att göra sådana kontroller som avses i artikel 48 i för- ordning (EU) nr 952/2013 får besluta om revision. 25 § Ett beslut om revision ska innehålla 1.uppgift om syftet med revisionen, 2.uppgift om möjligheten att undanta uppgifter och handlingar enligt 34 §, och 3.förordnande av den eller de tulltjänstemän som ska verkställa revisionen (revisor). Av den uppgift som avses i första stycket 1 behöver det inte framgå vilken person eller rättshandling som kontrollen eller upp- gifterna avser om 1.beslutet om revision gäller för granskning av någon annan än den som revideras, och 2.det finns särskilda skäl att inte nämna personen eller rätts- handlingen. 26 § Innan en revision verkställs ska den som ska revideras under- rättas om beslutet om revision. Underrättelsen får ske i samband med att revisionen verkställs om en inventering eller en liknande fysisk kontroll behöver göras och kontrollen skulle förlora sin betydelse om den som ska revi- deras underrättas i förväg. 27 § En revision ska genomföras i samverkan med den reviderade och på ett sådant sätt att den inte onödigt hindrar verksamheten hos denne. Om den reviderade inte samverkar finns bestämmelser om vite i 10 kap. 4 § och om bevissäkring i 45 kap. skatteförfarandelagen (2011:1244). 28 § Vid en revision får revisorn granska räkenskapsmaterial och andra handlingar som rör verksamheten, om de inte ska undantas enligt 34 §. I övrigt framgår revisorns befogenheter av artikel 48 i förord- ning (EU) nr 952/2013. 29 § En revision får genomföras hos den reviderade, om denne medger det. Revisionen ska genomföras hos den reviderade, om denne begär det och revisionen kan genomföras där utan betydande svårighet. Om revisionen genomförs hos den reviderade ska denne, om det är möjligt, ställa en ändamålsenlig arbetsplats till revisorns för- fogande. 30 § Att den reviderade ska tillhandahålla revisorn de handlingar och lämna de upplysningar samt i övrigt ge revisorn all den hjälp som behövs vid revisionen följer av artikel 15.1 i förordning (EU) nr 952/2013. Om handlingar ska granskas på någon annan plats än hos den reviderade, ska denne på begäran och mot kvitto överlämna hand- lingarna till revisorn. 31 § Den reviderade ska på begäran ge revisorn tillfälle att använda tekniska hjälpmedel för att granska en upptagning som kan upp- fattas bara med sådana hjälpmedel. Detta gäller inte om 1.den reviderade tillhandahåller en kopia av upptagningen, och 2.kopian utan svårighet kan granskas med tekniska hjälpmedel som revisorn har tillgång till. Den reviderade ska ge revisorn möjlighet att kontrollera att den kopia som avses i första stycket stämmer överens med den upp- tagning som finns hos den reviderade. Vid granskning av upptagning eller kontroll av kopia får bara de tekniska hjälpmedel och sökbegrepp användas som behövs för att tillgodose syftet med revisionen. Granskningen eller kontrollen får göras via telenätet, om den reviderade medger det. 32 § En revision får inte pågå än nödvändigt. ska meddela den reviderade resultatet av revi- sionen i de delar som rör den reviderade. 33 § ska lämna tillbaka räkenskapsmaterial och andra handlingar till den reviderade och senast när revisionen avslutats. Om den reviderade har försatts i konkurs när handlingarna ska lämnas tillbaka, ska 1.överlämna handlingarna till konkursförvaltaren, och 2.underrätta den reviderade om att handlingarna överlämnats till konkursförvaltaren. Handlingar och uppgifter som ska undantas från kontroll 34 § På begäran av en enskild ska följande handlingar undantas från föreläggande eller revision: 1.en handling som inte får tas i beslag enligt 27 kap. 2 § rätte- gångsbalken, och 2.en handling som har ett betydande skyddsintresse, om det finns särskilda omständigheter som gör att handlingen inte bör komma till någon annans kännedom och skyddsintresset är större än handlingens betydelse för kontrollen. Första stycket tillämpas även i fråga om föreläggande enligt 22 eller 23 § att lämna uppgifter. 35 § En begäran om undantag enligt 34 § ska ges in till förvalt- ningsrätten. Begäran ska vara skriftlig och ges in tillsammans med föreläggandet och den handling eller uppgift som begäran avser. Om den som ska revideras begär att en handling ska undantas från revisionen, ska handlingen förseglas och överläm- nas till förvaltningsrätten, om anser att den bör granskas. 36 § Om en uppgift i en upptagning ska undantas från granskning, får förvaltningsrätten besluta om sådana begränsningar i Tull- verkets rätt att använda tekniska hjälpmedel som behövs för att uppgiften inte ska bli tillgänglig för verket. 37 § Om den enskilde begär det, ska förvaltningsrätten pröva om ett beslut om undantag kan fattas utan att rätten granskar hand- lingen. Anser den enskilde att en handling eller en uppgift inte omfattas av kontrollen, handläggs frågan om undantagande på det sätt som anges i 35 och 36 §§ samt i första stycket. 38 § Om en handling eller en uppgift har undantagits från kontroll, får inte återge eller åberopa innehållet i handlingen eller uppgiften. 39 § Ett beslut i fråga om undantagande av en handling eller en uppgift gäller , om inte något annat anges i beslutet. Tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter 40 § Uttryck som används i 41–45 §§ har den innebörd som anges i förordning (EU) nr 608/2013. 41 § ska underrätta innehavaren av ett beslut om sitt beslut enligt artikel 11.3, 13 eller 16 i förordning (EU) nr 608/2013. En sådan underrättelse ska lämnas efter det att 1.fått kännedom om de omständigheter som kan ligga till grund för ett beslut enligt artikel 11.3 eller 16 i den förordningen, eller 2.tagit emot en sådan begäran som avses i artikel 13 i den för- ordningen. 42 § ska underrätta innehavaren av ett beslut om föl- jande beslut som verket fattar enligt förordning (EU) nr 608/2013: 1.beslut att avslå eller avvisa en begäran enligt artikel 12.1 om förlängning, eller 2.beslut enligt artikel 12.5 att återkalla eller ändra ett beslut om förlängning. En sådan underrättelse ska lämnas efter det att 1.tagit emot en sådan begäran som avses i artikel 12.1, eller 2.fått kännedom om de omständigheter som kan ligga till grund för ett beslut enligt artikel 12.5. 43 § Uppkommer en skada på en vara vid en sådan inspektion som avses i artikel 19.1 i förordning (EU) nr 608/2013, ansvarar den som inspekterar varan för skadan. 44 § Frågor om en vara gör intrång i en immateriell rättighet och hur en sådan vara ska hanteras prövas av en domstol enligt vad som gäller för den immateriella rättigheten i fråga. Domstolen får meddela ett interimistiskt beslut om att ett upp- skov med att frigöra eller hålla kvar en vara ska upphöra. ska verkställa lagakraftvunna domar och beslut från domstolen om frigörande, ändring eller förstöring av varor vars frigörande skjutits upp eller som hålls kvar av . 45 § När det finns en lagakraftvunnen dom eller ett beslut om för- störing av eller annan åtgärd med varor vars frigörande har skjutits upp eller som hålls kvar av , har innehavaren av ett beslut rätt till ersättning för sina kostnader i samband med ingripande mot varorna. Ersättningsskyldig enligt första stycket är den som domstolens beslut har gått emot. Kan ersättningskravet riktas mot flera perso- ner, har dessa ett solidariskt ansvar att ersätta innehavaren av beslutet. Tullkontroll av kontanta medel 46 § En anmälan enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 1889/2005 ska lämnas skriftligt eller elektroniskt. 47 § För kontroll av att anmälningsplikten enligt förordning (EG) nr 1889/2005 har fullgjorts får undersöka transport- medel och bagage, såsom resväskor och portföljer, samt handväskor och liknande som medförs av en resande vid inresa till eller utresa från EU:s tullområde. 48 § Om det finns anledning att anta att en person inte har fullgjort sin anmälningsplikt enligt förordning (EG) nr 1889/2005, får kroppsvisitation i syfte att eftersöka kontanta medel utföras på honom eller henne. Vid kroppsvisitationen ska bestämmelserna i 29 § lagen (2000:1225) om straff för smuggling tillämpas. 49 § Om anmälningsplikten enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 1889/2005 inte har fullgjorts, får kvarhålla kontanta medel i enlighet med artikel 4.2 i den förordningen om det behövs för att genomföra en kontroll. 1 § Vid tillämpningen av bestämmelserna i detta kapitel gäller det som sägs om gäldenär även den som är skyldig att betala skatt enligt 2 kap. 2 §. Det som sägs om tulldeklaration gäller även sådan deklaration med skatteredovisning som avses i 4 kap. 11 §. 2 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1.föreskrift i tullagstiftningen, eller 2.anmälningsplikten i artikel 3 i förordning (EG) nr 1889/2005 jämförd med 7 kap. 46 § döms för tullförseelse till böter. Första stycket gäller också den som uppsåtligen eller av oakt- samhet bryter mot beslut som meddelat med stöd av tullagstiftningen 1.om skyldighet att föra anteckningar och lämna uppgifter om varor som förvaras i en anläggning för tillfällig lagring, tullager eller frizon som är föremål för förenklingar vid tillämpning av ett tull- förfarande, 2.om skyldighet i övrigt att lämna uppgift eller handling till , eller 3.om användningen eller förbrukningen av en icke-unionsvara. I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. 3 § Ansvar för tullförseelse inträder inte, om gärningen är belagd med straff i , lagen (2000:1225) om straff för smugg- ling, lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall eller lagen (2003:148) om straff för terrorist- brott. 4 § Allmänt åtal för tullförseelse får väckas endast efter medgivande av . 5 § Tulltillägg ska tas ut av den som är gäldenär och skyldig att inge tulldeklaration skriftligen eller med elektronisk databehandlings- teknik och som på något annat sätt än muntligen under förfarandet har lämnat en oriktig uppgift till ledning för fastställande av tull. Detsamma gäller, om gäldenären har lämnat en sådan uppgift i ett ärende som avser 1.omprövning, återbetalning, eftergift eller ett överklagande, 2.uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak. 6 § En uppgift ska anses vara oriktig om det klart framgår att 1.en lämnad uppgift är felaktig, eller 2.en uppgift som ska lämnas till ledning för beslut om tull har utelämnats. En uppgift ska dock inte anses vara oriktig om 1.uppgiften tillsammans med övriga lämnade uppgifter utgör tillräckligt underlag för ett riktigt beslut, eller 2.den uppenbart inte kan läggas till grund för ett beslut. 7 § Tulltillägget enligt 5 § är tjugo procent av den tull som inte skulle ha tagits ut, om den oriktiga uppgiften godtagits. Avgiftsberäkning enligt första stycket sker efter när det gäller mervärdesskatt som får dras av vid redovisning av skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200). 8 § Tulltillägg ska tas ut av gäldenären i de fall då 1.tull har fastställts på skälig grund på grund av utebliven tull- deklaration och sådan inte har kommit in trots att ett föreläggande sänts ut till gäldenären, eller 2.då avvikelse från deklarationen har skett när tull har fastställts på skälig grund. Tulltillägget är tjugo procent av den tull som fastställts enligt första stycket och som tas ut av gäldenären utöver den tull som annars skulle ha tagits ut av denne. Till den del tulltaxeringen inne- fattar rättelse av en oriktig uppgift från gäldenären tas tulltillägg ut enligt 7 §. 9 § Tulltillägg ska, även i andra fall än dem som avses i 5 och 8 §§, tas ut om tull ska tas ut på grund av uppkomsten av en tullskuld i enlighet med artikel 79 i förordning (EU) nr 952/2013. Första stycket gäller endast om gäldenären rätteligen skulle ha lämnat en skriftlig eller med elektronisk databehandlingsteknik upprättad tulldeklaration till ledning för beslut om tull. Tulltillägget enligt första stycket är tjugo procent av den tull som tas ut. 10 § Tulltillägg ska tas ut av den som förfogat över vara som hänförts till tullförfarandet övergång till fri omsättning i strid mot en föreskriven förutsättning för återbetalning eller eftergift av tull. Tulltillägget är då tjugo procent av den tullförmån som gälde- nären går miste om. 11 § Vid tillämpning av 5 och 8 §§ ansvarar gäldenären för hand- lingar och underlåtenhet av hans ombud. Tulldeklaration eller annat dokument som lämnas för en gäldenär som är juridisk person ska anses ha lämnats av gäldenären, om det inte var uppenbart att uppgiftslämnaren saknade behörighet att företräda gäldenären. 12 § Tulltillägg ska inte tas ut 1.om gäldenären på eget initiativ har rättat den oriktiga upp- giften eller anmält förhållande som avses i 9 §, eller 2.om det tullbelopp som kunde ha undandragits genom fel- aktigheten eller passiviteten är obetydligt. 13 § Tulltillägg ska inte tas ut om en icke-unionsvara eller dess värde förverkas. Om endast en del av varan eller dess värde har förverkats gäller förbudet att ta ut tulltillägg endast för den delen av varan eller värdet som förverkats. Ett tidigare meddelat beslut om tulltillägg ska upphävas eller ändras efter det att dom eller beslut som innefattar förverkande har vunnit laga kraft. 14 § Tulltillägg tillfaller staten. 15 § Om betalningsskyldighet för tull inte längre föreligger, får inte ta ut tulltillägg på beloppet. 16 § Om den som deklarerat en vara med tillämpning av ett förenklat förfarande som medför skyldighet att inge en komplette- rande deklaration inte har ingivit den kompletterande deklara- tionen då denna senast skulle ha lämnats, ska en särskild avgift (förseningsavgift) tas ut av deklaranten. Om den som uppmanats att lämna deklaration inte fullgjort sin skyldighet inom den bestämda tiden, är avgiften dock . 17 § Förseningsavgift tillfaller staten. Gemensamma bestämmelser för tulltillägg och förseningsavgift 18 § ska ompröva beslut om tulltillägg och försenings- avgift om deklaranten eller gäldenären begär det eller om det finns andra skäl. Att omprövning av sådana beslut ska ske om de över- klagats framgår av 9 kap. 4 och 7 §§. 19 § Gäldenären respektive deklaranten ska helt eller delvis befrias från tulltillägg respektive förseningsavgift om det är oskäligt att ta ut avgiften med fullt belopp. Vid bedömningen ska det särskilt beaktas om 1. den felaktighet eller passivitet som lett till avgiften kan antas –stått i samband med gäldenärens respektive deklarantens ålder, hans eller hans ombuds hälsa eller liknande förhållanden, eller –berott på en felbedömning av reglerna eller betydelsen av de faktiska förhållandena, 2. avgiften inte står i rimlig proportion till felaktigheten eller passiviteten, 3. en oskäligt har gått efter det att har funnit anledning att anta att avgift ska tas ut utan att den som avgiften gäller kan lastas för dröjsmålet, eller 4. felaktigheten eller passiviteten även har medfört att den som avgiften gäller fällts till ansvar för brott enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling eller 2 § eller blivit föremål för förverkande av utbyte av brottslig verksamhet enligt 36 kap. 1 b § . Deklaranten får helt eller delvis befrias från förseningsavgift även när passiviteten är obetydlig. 20 § Tulltillägg eller förseningsavgift får inte tas ut sedan gälde- nären respektive deklaranten har avlidit. 21 § Frågor om tulltillägg och förseningsavgift prövas av Tull- verket. Allmän förvaltningsdomstol prövar dock, på talan av det all- männa ombud som avses i 9 kap. 1 §, frågor om tulltillägg på grund av oriktiga uppgifter i mål om tull. Sådan talan får föras, om den oriktiga uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak eller inte har prövats i målet. Talan ska väckas genom ansökan från utgången av den månad då domen eller det slutliga beslutet i målet har vunnit laga kraft. 22 § Följande bestämmelser tillämpas även i fråga om tulltillägg och förseningsavgift: –artikel 110 om betalningsanstånd i förordning (EU) nr 952/2013, –artikel 114 om dröjsmålsränta i den förordningen, och –2 kap. 5, 10, 11 och 20 §§. 1 § Hos ska det finnas ett allmänt ombud som utses av regeringen. Det allmänna ombudet får överklaga beslut i sådana ärenden som avses i 3 och 7 §§. 2 § beslut överklagas till förvaltningsrätten. eller annan förvaltningsmyndighets beslut om nedsättning eller befrielse enligt 2 kap. 16 eller 25 § överklagas till regeringen. beslut om revision enligt 7 kap. 24 § får inte över- klagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Detsamma gäller vid överklagande i mål som avses i 8 kap. 21 §. 3 § Om ett överklagande enligt 2 § gäller beslut om tull eller beslut om annan skatt än tull enligt 2 kap. 2 § andra stycket, ska över- klagandet ha kommit in till från den dag då tullskulden uppkom eller skattskyldigheten inträdde. Om beslutet har meddelats senare än efter den dag då tull- skulden uppkom eller skattskyldigheten inträdde, får överklagandet dock, om tiden för överklagande därigenom blir längre, komma in från den dag då gäldenären eller den skatt- skyldige fick del av beslutet. Om beslut som avses i första stycket har ändrats, får även omprövningsbeslutet överklagas inom där angiven treårsfrist. Om omprövningsbeslutet meddelats senare än efter den dag då tullskulden uppkom eller skattskyldigheten inträdde, får överklagandet dock, om tiden för överklagande därigenom blir längre, komma in från den dag då gäldenären eller den skattskyldige fick del av omprövningsbeslutet. 4 § Om ett överklagande som avses i 3 § inte avvisas som för sent inkommet, ska ompröva det överklagade beslutet. Ett överklagande ska inte avvisas om 1.förseningen beror på att har lämnat den som beslutet gäller en felaktig underrättelse om hur man överklagar, eller 2.det i rätt tid har kommit in till en allmän förvaltningsdomstol. 5 § Ett överklagande förfaller, om beslutet vid omprövningen ändras så som klaganden begär. Beslutet ska innehålla en uttrycklig upplysning om att det medför denna verkan. Om ett beslut enligt första stycket ändras på annat sätt än vad som begärts, ska överklagandet anses omfatta det nya beslutet. Finns skäl för det, får klaganden lämnas tillfälle att återkalla över- klagandet. 6 § Ett överklagande som inte avvisas såsom för sent inkommet enligt 4 § eller som förfaller enligt 5 § ska tillsammans med hand- lingarna i ärendet överlämnas till den domstol som ska pröva över- klagandet. Om det finns särskilda skäl, får överklagandet överläm- nas utan föregående omprövning. 7 § Bestämmelserna i 3–6 §§ gäller också överklagande av beslut om ränta, tulltillägg och förseningsavgift. En gäldenärs eller skattskyldigs yrkande i fråga om tulltillägg ska, oavsett tidsfristerna i 3 §, prövas om beslutet om den tull som tulltillägget avser inte har vunnit laga kraft. eller det allmänna ombudet framställt ett sådant yrkande till förmån för gäldenären eller den skattskyldige. Om yrkandet framställs först i domstol, kan domstolen besluta att det ska tas upp till prövning av . Vad som sägs i andra stycket gäller även en deklarants yrkande i fråga om förseningsavgift. 8 § Om en part har överklagat beslut i ett sådant ärende som avses i 3 och 7 §§, får också motparten överklaga beslutet, även om den för motparten föreskrivna tiden för överklagande har gått ut. Motpartens skrivelse ska ha kommit in till från den dag då motparten fick del av den först ingivna skrivelsen med överklagande eller, om motparten inte fått del av den före utgången av den tid inom vilken den senast skulle ha kommit in, från utgången av . Återkallas eller förfaller på annat sätt det första överklagandet, är även det senare överklagandet förfallet. 9 § Bestämmelser om verkställighet av beslut som överklagas finns i artikel 45 i förordning (EU) nr 952/2013. Dessa bestämmelser gäller även beslut om tulltillägg och förseningsavgift samt beslut om annan skatt än tull som ska betalas till . 10 § Om det allmänna ombudet har överklagat ett beslut om tull, ska talan om tulltillägg eller förseningsavgift med anledning av beslutet föras .