sou · H3B347 · 2015-05-18 00:00:00 — kan vid vite förelägga verkställande direktören eller styrelseledamot att fullgöra skyldighet att hos myndigheten göra behörig anmälan för registrering (se 30 kap. 3 § aktiebolagslagen, 31 § lag om europabolag, 16 kap. 2 § föreningslagen och 39 § lag om europakooperativ). Även för europeiska ekonomiska intresse- grupperingar och stiftelser finns vitessanktionerade bestämmelser om att fullgöra skyldigheter i förhållande till registreringsmyndigheten (se 15 § lagen om europeiska ekonomiska intressegrupperingar och 10 kap. 11 § stiftelselagen). Exempel på områden där det uppställs krav på förhandstillstånd (koncession) är bank- och försäkringsverksamhet. Kravet innebär att sådan verksamhet får drivas endast efter tillstånd (se 2 kap. 1 § försäkringsrörelselagen (2010:2043) och 2 kap. 1 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse). På vissa områden med offentlig- rättslig reglering av mellanmän kombineras regleringen med ett krav på tillstånd och registrering. Sådana krav gäller bl.a. för försäkrings- förmedlare enligt lagen (2005:405) om försäkringsförmedling. För fastighetsmäklare finns ett straffsanktionerat krav på registrering i fastighetsmäklarlagen (2011:666). Regeringen har anfört att när en verksamhet som står under tillsyn förutsätter ett tillstånd av en myndighet eller någon annan form av förhandsprövning bör detta tillstånd kunna återkallas vid misskötsamhet. För verksamheter som står under tillsyn, men som inte förutsätter förhandsprövning, bör tillsynsmyndigheten kunna meddela ett förbud mot att fortsätta verksamheten (se skr. 2009/10:79 s. 43). Bestämmelser om förhandstillstånd i andra medlemsstater i EU I ett flertal andra medlemsstater i EU finns ordningar med förhandstillstånd av en behörig myndighet för att en organisation ska kunna bedriva kollektiv förvaltning. I , , och meddelas sådant tillstånd av det nationella kultur- departementet. I och är ansvarig myndighet det nationella , i en myndighet med ansvar för kommunikationsfrågor, på ett särskilt upphovs- rättsråd, i den nationella myndigheten för immaterialrätt, i det nationella och utbild- ningsdepartementet. För och finns ett krav på registrering av kollektiva förvaltningsorganisationer. upp- ställer ett krav på förhandstillstånd på områden där det föreskrivs obligatorisk kollektiv förvaltning. Förslag: Det införs ett krav på att kollektiva förvaltnings- organisationer, utöver bestämmelser om registrering i befintlig associationsrättslig lagstiftning, ska anmäla sig för registrering hos . Kravet på registrering kompletteras med vitessanktionerade bestämmelser för organisa- tionerna om att fullgöra sina skyldigheter i förhållande till registreringsmyndigheten. Bestämmelserna om registrering utformas i överensstämmelse med befintliga bestämmelser i den associationsrättsliga regleringen. Registreringsskyldigheten ska också gälla för s.k. dotterenheter till en kollektiv förvaltningsorganisation, en kollektiv förvaltnings- organisations medlemsorganisationer och oberoende förvaltnings- organisationer. Det införs en bestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om ingivning av anmälningar i registreringsärenden. Bedömning: Det bör inte införas något krav på tillstånd (koncession) för att få driva kollektiv förvaltning som kollektiv förvaltningsorganisation. Skälen för förslaget och bedömningen Som har redogjorts för i avsnitt 14.4.2 uppställer direktivet om kollektiv förvaltning inte något krav på att medlemsstaterna inför ett krav på tillstånd för att en organisation ska få bedriva kollektiv förvaltning. Något sådant krav uppställs inte heller i svensk rätt – till skillnad från övriga nordiska länder inte ens som förutsättning för att en organisation ska vara behörig att utlösa avtalslicens. Under utredningens gång har det inte heller framkommit något som indikerar att ett sådant krav bör införas i svensk rätt. Det bör mot den bakgrunden inte införas något krav i lagen på tillstånd för att få utöva kollektiv förvaltning. Däremot skulle rättssäkerheten öka – bl.a. för tredje part, inklusive rättighetshavare och användare – om det tydligt framgår om en organisation omfattas av lagens bestämmelser. En sådan rättssäkerhet kan uppnås om det uppställs ett krav på de organisationer som önskar bedriva kollektiv förvalt- ning som kollektiva förvaltningsorganisationer att registrera sig. Det skulle också innebära en fördel för tillsynsmyndigheten att på ett tydligt sätt få information om vilka som omfattas av dess tillsyn. Registreringen görs lämpligen hos tillsynsmyndigheten. När det gäller vad som ska ingå i registreringen behöver inte det närmare anges i lagen. Det bör i stället meddelas genom föreskrifter om ingivning av anmälningar i registreringsärenden. För att möjlig- göra en finansiering av myndighetens åtgärder genom avgifter bör en bestämmelse införas om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter. Som framkommit av avsnitt 14.7.1 omfattas flera av de befintliga associationsformerna av en vitessanktionerad skyldighet att efter- komma ett föreläggande från registreringsmyndigheten. En mot- svarande generell skyldighet bör införas för kollektiva förvaltnings- organisationer att efterkomma en begäran från registrerings- myndigheten i fråga om registrering av associationen som kollektiv förvaltningsorganisation. Registreringsskyldighetens tillämpning på andra organisationer än kollektiva förvaltningsorganisationer I avsnitt 14.4.2 föreslås att tillsynen i viss utsträckning ska omfatta även s.k. dotter- eller samarbetsenheter, medlemsorganisationer och oberoende förvaltningsorganisationer. Som en konsekvens bör den föreslagna registreringsskyldigheten gälla även för sådana organisationer. 14.8Behörig myndighet för tillsyn över de kollektiva förvaltningsorganisationerna Förslag: ska utöva tillsyn över kollektiva förvaltningsorganisationer och andra organisationer som omfattas av tillsynen. Vid bedömningen av lämplig myndighet för att utöva tillsyn över kollektiva förvaltningsorganisationer bör beaktas bl.a. myndig- hetens organisation, juridiska kompetens och vilka ärenden som myndigheten handlägger i övrigt. Eftersom utredningen ska redo- visa de ekonomiska konsekvenserna av förslagen (se avsnitt 16 nedan) redovisas även hur verksamheten vid de olika förvaltnings- myndigheterna finansieras. är en central avgiftsfinansierad förvaltningsmyndighet som sorterar under . Verket bildades genom att delades i två myndigheter. Den dåvarande bolagsavdelningen blev medan handlägg- ningen av ärenden om patent, varumärken, mönster och namn behölls inom . handlägger registreringsärenden och utfärdar bevis och utdrag ur de register som verket för. Bland dessa kan nämnas aktiebolagsregistret, filialregistret, föreningsregistret, försäkrings- registret, handelsregistret, registret över företagsinteckningar, konkursregistret och näringsförbudsregistret. Verket tar också emot och granskar årsredovisningar. prövar också frågor om dispens på det associationsrättsliga området enligt vad som är särskilt föreskrivet samt frågor om tvångslikvidation. I samband med att handläggningen av vissa ärendetyper har flyttats från tingsrätt till förvaltningsmyndighet i syfte att renodla domstolarnas verksamhet till dömande uppgifter har handläggningen av vissa associationsrättsliga ärenden flyttats till . Det gäller ärenden om att en tillgång ska tillfalla Allmänna arvsfonden, för- ordnande av ersättare för styrelseledamot i aktiebolag och förord- nande av god man vid inlösen av minoritetsaktier samt vissa ärenden av likvidation av finansiella företag. har cirka 500 anställda. Verket har sex avdelningar: registreringsavdelningen, juristavdelningen, verksamhetsstöds- avdelningen, kommunikationsavdelningen och e-samverkansavdel- ningen. Juristavdelningen fattar verkets slutliga beslut i svårare registreringsärenden som exempelvis registrering av sökta företags- namn, administrativ hävning av företagsnamn, emissioner och fusioner. Juristerna vid avdelningen fattar även beslut i ärenden om tvångslikvidation och i ärenden om att utse god man vid inlösen av minoritetsaktier. Av de personer som arbetar på avdelningen är 24 jurister. I förordningen (2007:1110) med instruktion för finns närmare bestämmelser om verket. Kammarkollegiet är en central förvaltningsmyndighet under . Dess huvuduppgift är att bevaka olika statliga intressen och ge service till statliga myndigheter, men verksam- heten riktar sig även till allmänheten. Kollegiet har till uppgift att ge service inom det statliga området, främst avseende ekonomi, juridik, kapitalförvaltning, riskhantering och administration. Där- utöver har myndigheten uppgifter avseende bl.a. miljörätt, stiftelse- rätt, indelning, registrering av trossamfund, begravnings- avgift, fastställande av resegarantier samt auktorisation av tolkar och översättare. Myndigheten har även till uppgift att bevaka statens rätt och allmänna intressen i bl.a. miljörättsliga ärenden och ärenden om stämpelskatt vid inskrivningsmyndighet. Dessutom handlägger man vissa frågor som gäller allmänna arvsfonden och kollegiet företräder staten i vissa ärenden om skadeståndsanspråk mot staten. Kammarkollegiet finansieras till övervägande del genom de avgifter som brukarna får betala samt genom ersättning från Allmänna arvsfonden för de tjänster som Kammarkollegiet uträttar åt fonden. Till viss del finansieras verksamheten genom anslag. I förordningen (2007:824) med instruktion för Kammarkollegiet finns närmare bestämmelser om myndigheten. är en avgiftsfinansierad förvaltnings- myndighet som sorterar under . ansvarar för ärenden om patent, varumärken, mönster, periodiska skrifter, kommunala vapen samt personnamn. Verket för vissa register och ger ut publikationer. På upphovsrättsområdet är ansvarig nationell myndighet för Herrelösa verk. I uppdraget ingår att ta emot anmälningar för registrering av herrelösa verk i EU:s gemen- samma databas för sådana verk. Verket har också till uppgift att informera om och bidra till ökad förståelse för hanteringen av immateriella tillgångar hos företag och aktörer inom det offentliga innovationssystemet. Man har också, tillsammans med Verket för innovationssystem, fått i uppdrag av regeringen att genomföra insatser som ska hjälpa de små och medelstora företagen att skydda och hantera sina immateriella tillgångar på ett mer affärsstrategiskt sätt samt höja medvetenheten hos både företag och offentliga aktörer kring immaterialrättens möjligheter och behovet av affärs- strategisk rådgivning på området. PRV har , tillsammans med (se nedan), haft möten med representanter för Rådet för kreativa och kulturella näringar (KKN) för att diskutera det eventuella behovet av en på det upphovsrättsliga området aktiv förvaltningsmyndighet. I betänkandet Tillstånd och medling (SOU 2013:4) föreslås att det nuvarande kravet på tillstånd från regeringen för att bibliotek och organisationer ska få förfoga över skyddade verk till förmån för personer med funktionshinder på de sätt som anges i 17 § andra stycket upphovsrättslagen avskaffas och ersätts med en anmäl- ningsskyldighet. Anmälningsskyldigheten ska omfatta samma situationer som det nuvarande tillståndskravet. Enligt förslaget ska PRV föra register över anmälningarna. Uppgifterna i registret ska användas för att fördela det kulturpolitiska stöd som staten anslår till författare och översättare för att deras verk används med stöd av bestämmelsen (s.k. talboksersättning). Om lagstiftaren i det fortsatta lagstiftningsarbetet gör bedömningen att det även i fort- sättningen ska finnas krav på tillstånd enligt 17 § andra stycket upphovsrättslagen lägger utredningen fram ett alternativt förslag. Alternativet innebär att ansökningarna prövas enligt samma kriterier som och att ärendena flyttas över från regeringen till PRV. Myndigheten, som har säte i och , har cirka 380 anställda. Verksamheten är indelad i tre avdelningar: patent- avdelningen, design- och varumärkesavdelningen samt marknads- avdelningen. I finns verksledningen, patentavdelningen och marknadsavdelningen och i ligger design- och varumärkesavdelningen. På båda orterna finns konsultverksamhet. Förordningen (2007:1111) med instruktion för innehåller närmare bestämmelser om verket. I slutfasen av denna utrednings arbete, presenterades ett betänk- ande där det föreslås att PRV blir ett center för immaterialrätt i (se SOU 2015:16, Ökat värdeskapande ur immateriella tillgångar). I betänkandet föreslås att det vid PRV ska inrättas ett Råd för immateriella tillgångar med uppgift att vara ett forum för myndigheter, statliga bolag och andra aktörer i innovations- systemet att utbyta erfarenheter och information sinsemellan. Vidare föreslås PRV få ett tydligt uppdrag att sprida kunskap och information om immateriella rättigheter, öka kunskapen om immaterialrättens innehåll, inklusive upphovsrätt där myndigheten inte har ett uttalat uppdrag , och det immaterialrättsliga systemet. Utredningen föreslår också att PRV:s namn ändras till Myndigheten för immateriella rättigheter, vilket bedöms bättre spegla hela verksamheten. Vidare föreslår utredningen att PRV:s finansi- eringsform ändras från avgiftsfinansiering till anslagsfinansiering. är en huvudsakligen anslagsfinansierad förvaltnings- myndighet som sorterar under . Myndig- hetens huvuduppgifter är att i alla delar av landet främja hållbar näringslivsutveckling och hållbar regional tillväxt samt genomföra strukturfondsprogram. Myndigheten har cirka 370 medarbetare på nio orter i landet. lämnade bidrag, så kallade trans- fereringar, på totalt . Verksamhetens kostnader uppgick till . I myndighetens uppdrag ingår att utveckla och genomföra insatser som främjar entreprenörskap, hållbar tillväxt och utveck- ling i företag, stärkt konkurrenskraft samt förenkling för företag. Flera av de insatser myndigheten gör berör hantering av immateriella tillgångar. har –2012 koordinerat och utfört fem uppdrag från regeringen för att stärka kulturella och kreativa näringar. Verket driver också ett program för kulturella och kreativa näringar, och arbetar inom detta för att öka kunskapen om immateriella rättigheters betydelse för näringarna. I förordningen (2009:145) med instruktion för finns närmare bestämmelser om myndigheten. är en huvudsakligen anslagsfinansierad förvalt- ningsmyndighet för konkurrensfrågor och den offentliga upp- handlingen. tillämpar konkurrensreglerna och har tillsyn över upphandlingslagstiftningen och valfrihetssystemen. ska också fullgöra de uppgifter som följer av lagen om näringsförbud och transparenslagen. Den avgifts- finansierade verksamheten består främst av uppdrag avseende lagen om elektronisk kommunikation. samverkar med motsvarande myndigheter i andra länder, deltar i olika nätverk och internationella organisa- tioner. är organiserat i sju avdelningar och nio enheter. Den juridiska avdelningen företräder verket i domstolar och svarar för rättsanalyser. Avdelningen ansvarar också för den verksjuridiska funktionen och registraturen. Den internationella avdelningen ansvarar för samordning och kvalitetssäkring av sam- arbetet med utländska myndigheter och organisationer på konkurrens- och upphandlingsområdet. Avdelningen för tillsyn ansvarar för all tillsynsverksamhet som verket bedriver. Avdelningen består av tre enheter; enheten för karteller och förvärv, enheten för missbruk och vertikala avtal, enheten för konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet och två enheter för upphandlingstillsyn. Förordningen (2007:1117) med instruktion för Konkurrens- verket innehåller närmare bestämmelser om verket. är en anslagsfinansierad förvaltningsmyndighet för frågor som rör utrikeshandel, EU:s inre marknad och EU:s handelspolitik. Myndigheten förser regeringen med analyser och annat underlag inför förhandlingar och diskussioner i EU och i . Myndigheten fungerar också som ombudsman och s.k. SOLVIT-center för företag som stöter på handelshinder i sina utlandsaffärer. Förordningen (2012:990) med instruktion för Kommers- kollegium innehåller närmare bestämmelser om myndigheten. är en central förvaltningsmyndighet för tillsyn, regelgivning och tillståndsprövning för finansiella marknader och finansiella företag. FI ansvarar också för att samordna tillsyn av åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Inspek- tionen har också till uppgift att bidra till ett stabilt och väl fungerande finansiellt system och till ett gott konsumentskydd i finanssektorn. Vidare ska inspektionen bidra till en effektiv reglering av den finansiella tillsynen inom EU, genom arbetet i vissa europeiska myndigheter för finansmarknaden. Dessutom ska inspektionen stärka konsumenternas ställning på finansmarknaden genom finansiell utbildning. har tillsyn över 2 000 finansiella företag, 900 utländska finansiella företag med verksamhet i samt information från 330 börsbolag. Verksamheten finansieras dels genom årliga tillsynsavgifter som täcker kostnader för bland annat regelgivning och tillsyn, dels genom att tillståndsavgifter täcker kostnader för prövning av tillstånd och anmälningar. Förordningen (2009:93) med instruktion för Finansinspek- tionen innehåller närmare bestämmelser om myndigheten. är en myndighet under och har till uppgift att, med utgångspunkt i de nationella kulturpolitiska målen, verka för kulturens utveckling och tillgänglighet genom att fördela och följa upp statliga bidrag och genom andra främjande åtgärder. ska särskilt verka för konstnärligt och kultur- politiskt värdefull utveckling inom verksamheter som rör teater, dans, musik och annan scenkonst, litteratur, kulturtidskrifter, läsfrämjande och bibliotek, bild och form samt museer och utställningar, regional kulturverksamhet, samiska folkets och övriga nationella minoriteters kultur, och andra kulturella ändamål. ska genom sin verksamhet förverkliga de nationella kulturpolitiska mål som riksdag och regering beslutat om. Kultur- rådets kansli har cirka 75 anställda fördelade på tre avdelningar: avdelningen för konst och kultur, avdelningen för kommunikation och avdelningen för verksamhetsstöd. Förordning (2012:515) med instruktion för innehåller närmare bestämmelser om myndigheten. Vilken myndighet bör utöva tillsynen över kollektiva förvaltningsorganisationer? Som redan nämnts ska utredningen analysera bestämmelserna om kontroll (artikel 36) och föreslå vilken eller vilka myndigheter som ska utses för de ändamål som direktivet anger. Utredningen ska också föreslå vilken eller vilka myndigheter som bör ansvara för uppgifter om samarbete och informationsutbyte (artiklarna 37 och 38). I avsnitt 14.4.2 har bedömts att de bestämmelser i den nya lagen som är av civilrättslig karaktär inte fordrar någon tillsyn via förvaltningsmyndighet eftersom de kan blir föremål för talan i allmän domstol. I samma avsnitt har dock föreslagits att det i lagen införs bestämmelser om viss sådan tillsyn över de kollektiva förvalt- ningsorganisationerna vad gäller de rörelserättsliga bestämmelser som genomför direktivet. Den fråga som utredningen här ska ta ställning till är vilken eller vilka myndighet som ska ansvara för den kontroll samt det samarbete och informationsutbyte som krävs för att uppfylla direktivets krav. Från praktiska utgångspunkter handlar valet av myndighet i hög grad om att identifiera en förvaltningsmyndighet som framstår som lämplig att handlägga kontrollen, samarbetet och informations- utbytet. Vid den bedömningen bör beaktas bl.a. myndighetens organisation, juridiska och immaterialrättsliga kompetens och kännedom om hur skilda system för kollektiv förvaltning fungerar, samt vilka ärenden som myndigheten handlägger i övrigt, inbegripet erfarenhet av tillsyn. Det är också önskvärt om myndigheten har särskild kompetens på kultur- och medieområdet. Som har framgått av avsnitt 14.4.1 finns det i för när- varande inte någon myndighet som utövar tillsyn över de kollektiva förvaltningsorganisationerna. Det finns inte heller någon myndighet som i övrigt handlägger upphovsrättsliga ärenden. har visst uppdrag att verka för kulturens utveckling och tillgänglighet genom att fördela och följa upp statliga bidrag m.m. Rådet har därigenom viss anknytning till de marknader som den kommande lagen kommer att reglera. Rådet har dock inte den juridiska kompetens eller erfarenhet av immateriella rättigheter och kännedom om kollektiv förvaltning som förutsätts för att kunna utses till behörig myndighet. Rådet saknar också erfarenhet av tillsyn. Samma bedömning gäller för . och Kammarkollegiet har erfarenhet av tillsyn men saknar den erfarenhet av upphovsrätt och kollektiv rättighetsför- valtning som är nödvändig för att kunna hantera de aktuella tillsynsfrågorna. Att tilldela de aktuella tillsyns- frågorna framstår också som främmande med beaktande av verkets roll som specialistmyndighet för vissa registreringar. har visserligen erfarenhet av inre marknads- frågor, men saknar den jurist- och tillsynskompetens som den föreslagna tillsynen förutsätter. Myndigheten saknar också känne- dom om hur skilda system för kollektiv förvaltning fungerar, och kompetens på kultur- och medieområdet. har bred erfarenhet av tillsyn, bl.a. beträffande efterlevnad av liknande bestämmelser som de rörelserättsliga som genomför direktivet. Inspektionen saknar dock erfarenhet från det immaterialrättsliga området, system för kollektiv förvaltning och kompetens på kultur- och medieområdet. har också en bred erfarenhet av tillsyn, dock inte i fråga om kontroll av efterlevnad av bestämmelser om kollektiv förvaltning. Myndigheten har viss erfarenhet av ärenden som rör relationen mellan kollektiva förvaltningsorganisationer och användare, men det är inte främst regleringen av den relationen som motiverar den tillsyn som föreslås. Myndigheten saknar också kompetens på kultur- och medieområdet. saknar erfarenhet av tillsyn och kollektiv rättighetsförvaltning, men har bred och generell kompetens på det immaterialrättsliga området. tillbaka är myndigheten också ansvarig nationell myndighet för Herrelösa verk på upphovsrättsområdet. Verket har föreslagits få ökat fokus på upphovsrätt genom att ansvara för registrering av anmäl- ningar avseende vissa förfoganden av verk till förmån för personer med funktionshinder. En ökad kompetens på upphovsrättsområdet kommer också till uttryck i uppdraget att informera om och bidra till ökad förståelse för hanteringen av immateriella tillgångar hos företag och aktörer inom det offentliga innovationssystemet. Tendensen att ge verket ökade uppgifter på upphovsrättsområdet har stärkts i betänkandet Ökat värdeskapande ur immateriella tillgångar (SOU 2015:16), där myndigheten föreslås bli ett center för all immaterialrätt i , vilket accentueras genom förslaget att ändra myndighetens namn till Myndigheten för immateriella rättigheter. PRV själv har också i skilda sammanhang sökt fokusera mer på upphovsrätt . Slutsatsen av det nu anförda är att det inte finns någon helt naturlig myndighet att tilldela ansvaret att utöva tillsyn över de kollektiva förvaltningsorganisationerna. Ingen av de myndigheter som utredningen har övervägt har fullt ut den kompetens eller det myndighetsuppdrag som krävs för tillsynen. En förutsättning är att kompetens tillförs verksamheten och att kunskap byggs upp inom den myndighet som utses för ändamålet. har immaterialrättslig inriktning. Verket bedöms ha goda förutsättningar att bygga upp den kompetens som krävs för prövningen, särskilt mot bakgrund av förslag som först fram om att bredda myndighetens uppdrag. Verket har dessutom redan upparbetade kontakter med motsvarande myndigheter i andra länder som ansvara för tillsyn över kollektiv rättighetsförvaltning (t.ex. i ). Mot denna bakgrund fram- står PRV som den myndighet som i första hand bör övervägas att ges uppdraget att utöva tillsyn över de kollektiva förvaltnings- organisationerna.