sou · H3B386 · 2015-10-07 00:00:00 — Figur 5.15 Genomsnittligt meritvärde för flickor och pojkar i årskurs 9 efter föräldrarnas utbildningsnivå, 2006–2014 Källa: (2014) i (2014) 113 (2015). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning Figur 5.15 visar att elever med högskoleutbildade föräldrar har de högsta meritvärdena, följt av elever vars föräldrar har gymnasial ut- bildning. Lägst meritvärden har elever vars föräldrar har förgymnasial utbildning. Inom samtliga utbildningskategorier har flickor i genom- snitt högre meritpoäng än pojkar i motsvarande kategori. var flickors genomsnittliga meritvärde 226,8 poäng medan pojkars var 203,5. I årskurs 9 har flickor bättre resultat i samtliga ämnen utom i idrott och hälsa. Av figuren framgår också att de genomsnittliga nivåerna på meritpoängen från årskurs 9 har ökat något , utom för elever med lågutbildade föräldrar.114 Om eleverna är utrikes eller inrikes födda är också en viktig para- meter att ta i beaktande vid analys av statistiken. Närmare 12 pro- cent av eleverna som gick i årskurs 9 /14 var födda utom- lands och av eleverna som var födda utomlands hade invandrat till efter den ordinarie skolstarten. Medan av eleverna födda i hade föräldrar med för- gymnasial utbildning som högsta utbildningsnivå, var motsvarande siffra för elever som invandrat till efter ordinarie skolstart . Även i gymnasieskolan presterar flickor bättre än pojkar. var den genomsnittliga betygspoängen 14,7 för flickor och 13,3 för pojkar.115 Betygsskillnaden har varit ungefär densamma /2003. Sambandet mellan föräldrarnas utbildningsnivå och skol- prestationer återfinns också i gymnasieskolan. Figur 5.16 visar de genomsnittliga betygspoängen för elever som har fått slutbetyg i gym- nasiet efter föräldrars utbildningsnivå –2014. 114Andelen elever som inte är behöriga till de nationella programmen har också ökat. /14 saknade av flickorna och av pojkarna behörighet till gym- nasieskolans nationella program. Nästan alla elever går vidare till gymnasieskolan men de som saknar grundläggande behörighet är hänvisade till introduktionsprogrammen. 115Skolverket, Dnr 71-2013-28. Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning Figur 5.16 Betygspoäng för elever som erhållit slutbetyg i gymnasiet, efter föräldrars utbildningsnivå, 2010−2014 Not: Högsta möjliga värde är 20. Av figur 5.16 framgår att när föräldrarna har samma utbildnings- nivå har flickor i genomsnitt bättre betyg än pojkar. Flickor med högskoleutbildade föräldrar har högst genomsnittliga betygspoäng och pojkar vars föräldrar har förgymnasial utbildning har lägst. Av SCB:s (2014) statistik framgår att skillnaden i betygspoäng mellan flickor och pojkar har ökat . Störst är skillnaden mellan flickor och pojkar med svensk bakgrund, där den förra gruppen ökade sina betygspoäng från 13,2 till 14,9 (av totalt 20 poäng) och den senare från 12,3 till 13,4. Flickor med utländsk bakgrund (i detta fall utrikes födda personer eller inrikes födda per- soner med två utrikes födda föräldrar) ökade sina betygspoäng från 12,3 till 13,8, jämfört med pojkar med utländsk bakgrund som ökade sina poäng från 11,4 och 12,5. Oavsett bakgrund, var ökningen av betygspoäng störst för kvinnor. Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning har andelen kvinnor och män som lämnar gymnasiet utan fullständiga betyg ökat.116 Av de elever som påbörjade en gymnasieutbildning /94 avbröt var femte elev sina studier (lika många kvinnor som män). Motsvarande siffra för elever som började gymnasiet /2010 var kvinnor och män. Ökningen var störst bland elever med utländsk bakgrund och särskilt bland män. En förklaring till det kan vara att många elever med utländsk bakgrund har anlänt till senare i livet.117 Att flickor presterar bättre i skolan och i genomsnitt har bättre betyg än pojkar är ingen ny företeelse. Skillnaderna mellan könen har dock kommit att diskuteras allt mer på senare år.118 Delega- tionen för jämställdhet i skolan (DEJA) konstaterar att det i skolan finns betydande jämställdhetsutmaningar i skolan.119 Pojkar som grupp presterar i genomsnitt sämre än flickor, och får därför sämre betyg. Flickor presterar bättre än pojkar, men är däremot mer stres- sade och mår generellt sämre. Pojkar gör sig också skyldiga till olika slags trakasserier i större utsträckning än flickor, men utsätts också oftare för trakasserier. Pojkar framstår som mer aktiva än flickor när det gäller att behandla andra illa. Både pojkar och flickor hindras av traditionella könsroller och programvalen till gymnasiet är därför fortsatt könsstereotypa – särskilt valen till de yrkesförberedande programmen. I DEJA:s slutbetänkande (SOU 2010:99) diskuteras tänkbara orsaker och förklaringar till att flickor presterar bättre än pojkar i skolan. DEJA bedömer att många pojkar riskerar att mötas av negativa förväntningar och tidigt lära sig att hantera skolmisslyckanden, något som kan ha sin grund dels i föreställningar om att pojkar ofta presterar sämre, dels i pojkarnas genomsnittligt senare biologiska mognad. Enligt JA-delegationen är en förklaring till flickors bättre skol- prestationer att de lägger ned mer tid och engagemang i skolan.120 Pojkars sämre prestationer i skolan betraktas ofta som ett uttryck för en ”antipluggkultur” som har sin grund i föreställningar om SOU 2009:64, 2010:99. Se även , (2012). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning maskulinitet.121 Med hjälp av begreppet antipluggkultur kan man beskriva hur pojkar distanserar sig från skolarbete för att uppnå social status och popularitet. Att prestera väl i skolan har i stället upp- fattats som något feminint. Enligt den amerikanska maskulinitets- forskaren utgör traditionella föreställningar om manlighet ett hinder för pojkar att lyckas i skolan.122 En fördel med begreppet antipluggkultur är därför att det sätter fokus på de under- liggande normerna som kan förklara varför pojkar som grupp pre- sterar sämre i skolan än flickor. En nackdel kan dock vara att det riskerar att negligera både grupper av svagpresterande flickor som har tendenser till antipluggkulturer och grupper av pojkar som inte alls underpresterar i skolan.123 Enligt DEJA kan skolan som institution ses som spegel av sam- hället i övrigt. På strukturell nivå är mannen och det manligt kodade överordnat på många av samhällets områden. Ett mönster av bristan- de jämställdhet kommer att etableras och leva kvar i skolan så länge det omgivande samhället inte är jämställt. kan skolan erbjuda en ”” där andra relationer och förhållanden kan råda än dem som gäller utanför skolan. 5.15.4Könsfördelning på skolledarbefattningar m.m. Andelen kvinnor på skolledarbefattningar inom grund- och gymnasie- skolan har fortsatt att öka . Mellan åren 2000/2001 och 2012/ökade andelen kvinnor som rek- torer i från inom och från inom gymnasieskolan. Bland rektorerna på råder därmed fortsatt kvinnodominans. Bland rektorer- na på gymnasieskolan har könsfördelningen gått från mansdominans till jämn könsfördelning. Andelen män som arbetar i förskolan är fortsatt låg. uppgick andelen till att jämföra med 2013. Av underlag till utredningen framgår att frågan om män i förskolan har diskuterats under tid.124 Vissa forskare 121För diskussion om pojkars skolprestationer, se SOU 2014:6. 122SOU 2010:53, 54. 123Ambjörnsson (2004); (2015). 124Heikkilä (2015). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning har framhållit att fler män i förskolan fungerar som förebilder och bidrar till att pojkar presterar bättre; andra forskare menar att det är lärarnas kompetens som är utslagsgivande för elevers prestationer. För svensk del har det framförts att män i förskolan behövs för att skapa en mångfald av erfarenheter liksom att det finns ett stort rekryteringsbehov till förskolan.125 Att kvinnor är i majoritet bland studerande på grundnivå och avan- cerad nivå vid landets lärosäten är ingen nyhet.126 Så har det varit sedan högskolereformen 1977 då kvinnodominerade utbildningar som lärar- och vårdutbildningar införlivades i högskolan. utgjorde kvinnor av alla studerande, män 41 pro- cent. Denna fördelning har varit relativt det senaste de- cenniet. På motsvarande sätt är kvinnor också i majoritet bland de utexaminerade. Bland de examinerade på grundnivå och avancerad nivå /14 var könsfördelningen kvinnor och män. Också denna fördelning har varit relativt det senaste decenniet.127 Kvinnors högre examensfrekvens kan bl.a. förklaras av att många kvinnor läser utbildningar som leder fram till legitimationsyrken och därför inte får börja arbeta utan examensbevis. Män lämnar däremot oftare högskolan utan att ansöka om examens- bevis, även om de är i princip är klara med sina utbildningar.128 Liksom inom gymnasieskolan råder en könssegregering avseende studieval. Det enskilt största utbildningsprogrammet är lärarutbild- ningen, där kvinnor är i majoritet. Den vanligaste utbildningsinrikt- ningen för kvinnor är dock hälso- och sjukvård samt social omsorg, där av de studerande är kvinnor och knappt 20 pro- cent är män. Denna könsfördelning har varit mer eller mindre kon- stant . De vanligaste utbildningsinriktningarna för män är teknik och tillverkning, män och 31 pro- 125Heikkilä (2015). 126Universitetskanslerämbetet (2015). 127Bland de examinerade på grundnivå och avancerade nivå 2002 var kvinnor och Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning Kvinnors andel inom teknik och tillverkning har fördubblats . Ett nedslag i statistiken över ansökningarna till högskolan visar att könsfördelningen bland de sökande de till de många yrkesexamensprogrammen var mycket ojämn. Störst skillnad mellan könen fanns på sjuksköterskeutbildningen och socionomutbild- ningen där av de behöriga förstahands- sökande var kvinnor. På högskoleingenjörs- och civilingenjörsutbild- ningen var i stället andelen män respektive . Också högskolan präglas av det komplexa samspelet mellan kön och social bakgrund. Föräldrars bakgrund styr fortfarande valet att studera.129 Bland högskolenybörjarna, /14, hade totalt högutbildade föräldrar (dvs. föräldrar med minst en treårig högskoleutbildning), jämfört av alla unga personer i . Även om andelen unga i med hög- utbildade föräldrar har ökat, från –2013, har andelen nybörjare med högutbildade föräldrar ökat något mer, från . Högst andel med högutbildade föräldrar bland nybörjarna finns på utbildningarna till läkare och arkitekt, . På utbildningen till förskollärare är däremot andelen med högutbildade föräldrar , dvs. under genomsnittet i befolkningen. Studenter vars föräldrar är högutbildade studerar ofta vid de äldre, välrenommerade universiteten och på utbildningar med höga antagningspoäng. Studenter med lågutbildade föräldrar studerar mer ofta vid utbildningar med lägre söktryck vid nya universitet och högskolor.130 Kvinnor har i allt större utsträckning börjat göra bruk av sina höga gymnasiebetyg och söka sig till traditionellt mansdominerade prestigeutbildningar, såsom läkar-, jurist, ekonom-, civilingenjörs- utbildningarna. Med undantag för civilingenjörsutbildningen har dessa utbildningar gått från att ha varit kraftigt mansdominerade till att ha en relativt jämn könsfördelning bland studenterna.131 JA-delegationen talar om tre separata utbildningssfärer för kvin- nor och män: en för unga män, en för unga kvinnor och en köns- Universitet och högskolor. Högskole- nybörjare 2013/14 och doktorandnybörjare 2012/13 efter föräldrars utbildningsnivå. 130Lidegran m.fl. (2013); SOU 2015:50. Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning blandad.132 De tre utbildningssfärerna har olika status och följer ett tydligt mönster av kön och klass. I den första utbildningssfären finns unga män vars föräldrar har en lägre utbildning. För den gruppen av unga män är gymnasieskolan den viktigaste utbildningsnivån och merparten av männen finns i gymnasieskolans yrkesprogram. I den andra utbildningssfären finns unga kvinnor vars föräldrar har en lägre utbildning. Dessa unga kvinnor återfinns på motsvarande sätt inom vård- och omsorgsutbildningar, men ibland även inom sam- hällsvetarprogrammet på gymnasiet. I den mån de läser vidare på hög- skolan väljer de främst utbildningar inom skola, vård och omsorg. Den tredje utbildningssfären är könsblandad och rymmer de mest prestigefyllda utbildningarna. Här finns ungdomar vars föräldrar är högskoleutbildade. Ungdomarna väljer främst de studieförberedan- de programmen på gymnasiet och många går vidare till högre studier. Enligt JA-delegationen följer denna könsuppdelning med in i arbets- livet. En del av förklaringen till yrkessegregeringen i arbetslivet står således att finna i utbildningssystemet. I utbildningen på forskarnivå är könsfördelningen totalt sett jämn, vilket framför allt beror på att männen är i majoritet bland de utländska doktoranderna.133 Bland de svenska doktoranderna är kvinnorna något fler än männen. Sammantaget var av doktoranderna kvinnor och män 2014 och ungefär så har fördelningen varit under många år.134 i ett längre perspektiv har antalet kvinnor ökat kraftigt; 1990 var det knappt hälften så många kvinnor som män som påbörjade en forskarutbildning.135 Könsfördelningen bland de som påbörjar en utbildning på forskar- nivå är därmed betydligt jämnare än på utbildning på grundnivå och avancerad nivå där kvinnor dominerar. Den högre andelen kvinnor som utexamineras från grundnivå och avancerad nivå avspeglas således inte i andelen kvinnor som antas till forskarutbildningen. Enligt () är en förklaring till att könsfördelningen inom forskarutbildningen skiljer sig från den på grund- och avancerad nivå att övergången varierar mellan olika ut- 133Universitetskanslerämbetet (2015). 134Andelen kvinnor har varierat mellan . 135Universitetskanslerämbetet (2015). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning bildningar.136 Lägst är övergången från vissa utbildningar som till stor del domineras av kvinnor. Av de doktorander som avlade en doktorsexamen var 49 pro- cent kvinnor och män.137 över den senaste tioårs- perioden har könsfördelningen bland dem som har avlagt en doktors- examen varit jämn med mellan kvinnor.138 Som kapitel 4 Jämn fördelning av makt och inflytande visade är dock könsfördelningen bland professorer fortsatt ojämn; av alla professorer är män och är kvinnor. För universi- teten och högskolorna som helhet gäller således att kvinnorna är i majoritet bland de studerande, men att deras andel successivt minskar ju högre upp i den akademiska hierarkin de befinner sig. Delegationen för jämställdhet i högskolan, som har kartlagt och analyserat jämställdheten i högskolan, drar i sitt betänkande Svart på vitt – om jämställdhet i akademin (SOU 2011:1) slutsatsen att det finns brister i arbetet för jämställdhet i högskolan när det gäller såväl planmässighet, långsiktighet och samverkan som teoretisk och praktisk kunskapsförankring.139 Delegationens slutsats är också att de insatser som har gjorts inte har gett önskvärda resultat. Även om vissa framsteg har gjorts, går ut- vecklingen på området långsamt. Mot bakgrund av de brister som har noterats inom högskolan har regeringen tillsatt en nationell expertgrupp för ökad jämställdhet i högskolan. Se kapitel 4 En jämn fördelning av makt och inflytande. Fler kvinnor än män deltar i studiecirklar, folkbildningsverksamhet eller i olika kulturprogram. De mest aktiva befinner sig i åldern 25– , men kvinnor är också aktiva. var dubbelt så många kvinnor än män i åldern eller äldre aktiva i studie- cirklar eller annan folkbildningsverksamhet. 136Universitetskanslerämbetet (2015). 138En allt större andel av de utexaminerade på forskarnivå utgörs av utländska doktorander. var av dem som avlade doktorsexamen utländska doktorander. Andelen har ökat betydligt då andelen var bland doktorsexaminerade. Andelen utländska doktorander som avlägger examen på forskarnivå är störst inom natur- vetenskap och teknik. Se (2015). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning Att unga kvinnor lämnar landsbygden och mindre tätorter är inget nytt fenomen. Att också unga män flyttar från landsbygden i nästan lika stor utsträckning som unga kvinnor har blivit mindre uppmärk- sammat. Av SCB:s statistik framgår att flyttmönstret ur ett ålders- perspektiv till stor del är lika för kvinnor och män.140 Unga kvinnor flyttar dock mer än män i samma ålder, vilket har lett till kvinno- underskott i en del utflyttningsbygder. Kvinnor i åldern 18–flyttade 28 000 fler gånger 2013 än män i motsvarande ålder. I åldrar- na 27–var förhållandet det omvända: männen genomförde 26 000 fler flyttar än kvinnorna. Enligt SCB kan de dominerande flyttarna beskrivas enligt följande: i åldrarna 19–23 flyttar många ungdomar till en universitets- eller högskoleort för att studera. I åldrarna 24–28 går flyttströmmen från universitets- och högskole- orten till storstäderna, och i åldrarna strax över 30 flyttar barnfamiljer från storstäderna till förortskommuner. fanns det största flyttningsöverskottet (positivt flyttnetto där fler flyttade till länet än tvärtom) i och det minsta flyttnettot – i själva verket ett negativt flyttnetto – i och län. Bland kommunerna hade det största positiva flyttnettot 2013 och och det lägsta – i dessa fall negativa flyttnetton. Av en rapport från läns konstateras att kvinnor och män är relativt unga när de flyttar från landsbygden, , men att unga kvinnor flyttar tidigare än unga män.141 Av rapporten framgår också att kön samverkar med social bakgrund i flyttmönstren.142 Unga kvinnor och män med medel- klassbakgrund, kvinnor mer än män, är mer benägna att flytta än de med arbetarbakgrund. Ofta är skälet till flytten högskoleutbildning. Minst benägna att flytta är unga män med arbetarbakgrund. Det tycks därmed finnas en koppling mellan flyttmönster och kön, utbildning och social bakgrund. 140SCB (2015b). 141Länsstyrelsen (2014). 142Se även red. (2011). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning Ett övergripande jämställdhetsmål är att kvinnor och män ska ha samma makt och möjligheter att forma samhället och sitt eget liv. I fråga om ekonomisk jämställdhet ska kvinnor och män ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Utredningen kan konstatera att utvecklingen gällande ekonomisk jämställdhet mellan kvinnor och män har gått framåt den senaste tioårsperioden. Denna slutsats baseras på ett antal faktorer, såsom att kvinnor arbetar mer avlönat än , att sysselsättningsmönstret är mer lika mellan kvinnor och män, att köns- segregeringen på arbetsmarknaden har minskat något, och att an- delen kvinnor som arbetar heltid har ökat. Löneskillnaderna mellan kvinnor och män har minskat också, om än mycket litet och mycket långsamt. Utredningen kan dock också konstatera att stegen framåt är små och långsamma, och att utvecklingen i vissa avseenden har stagnerat. Kvinnor och män befinner sig fortsatt på olika delar av arbetsmark- naden: de finns i olika sektorer och olika yrken. Kvinnor arbetar deltid i större utsträckning än män, är undersysselsatta i en större utsträckning än män och har tidsbegränsade anställningar i högre grad än män. Kvinnor har också lägre löner och inkomster än män. Färre arbetade timmar ger lägre löneinkomst, deltidsarbete påverkar löneutvecklingen och karriärmöjligheterna , och en lägre in- komst påverkar såväl ersättningen vid exempel sjukdom och föräldra- ledighet och den framtida pensionen. Kvinnor är i större utsträck- ning än män drabbade av arbetsrelaterade hälsoproblem och är sjukskrivna i högre grad än män. I fråga om utbildning presterar flickor som grupp bättre än pojkar som grupp. Flickor har i genomsnitt bättre betyg än pojkar i grund- och gymnasieskolan och fler kvinnor än män påbörjar och avslutar högre studier. Även om kvinnor har en högre utbildning än män har den inte gett ekonomisk utdelning i form av högre löner i motsvarande grad. Kvinnor får därmed sämre avkastning på sitt humankapital än vad män får. Utbildningsvalen är fortsatt könsuppdelade. Unga kvinnor och män väljer i hög grad olika program och inriktningar på gymnasiet och denna könsuppdelning fortsätter på universitets- och högskole- Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning har dock män i högre grad än tidigare börjat söka sig mot kvinnodominerade program i gymnasieskolan, som kvinnor har börjat söka sig till mansdominerande ut- bildningar. När det gäller utbildningsval samverkar föräldrarnas utbildnings- bakgrund med kön. Unga kvinnor och män som har lågutbildade föräldrar tenderar att välja könsuppdelade yrkesutbildningar på gym- nasiet. Många av dem, särskilt flickor, läser studieförberedande pro- gram men fler kvinnor än män går vidare till högre studier, där deras utbildningsval i stor utsträckning följer ett traditionellt könsmönster. Könsstereotypa val är mindre vanliga bland studenter som har hög- utbildade föräldrar. Att unga kvinnor och män i stor utsträckning väljer olika utbildningar både på gymnasiet och i högskolan är en förklaring till det könssegregerade arbetslivet. De val som personer gör förhållandevis tidigt i livet får därmed konsekvenser , såväl på individ- som samhällsnivå. Nya (nygamla) orosmoln tornar också upp sig över himlen, såsom exempelvis utrikes födda kvinnors svaga etablering på arbetsmark- naden, arbetarkvinnors fysiska arbetsrelaterade ohälsa, den ökade psykiska ohälsan hos kvinnor och pojkars bristande skolprestationer. Frågor kring samspelet mellan kön och klass, etnisk tillhörighet, sexualitet, ålder och funktionsförmåga aktualiseras därmed i flera områden som har berörts i detta kapitel. Den generella bilden av den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män är således komplex. Utvecklingen mot mer jäm- ställdhet i arbetslivet och i utbildningen präglas både av förändring och av kontinuitet. 6Jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet Syftet med detta kapitel är att översiktligt beskriva och analysera utvecklingen av det obetalda hem- och omsorgsarbetet i . I fokus för beskrivningen är de strukturella skill- naderna mellan kvinnor och män när det gäller fördelningen av det obetalda hem- och omsorgsarbetet, inte skillnaderna mellan olika par eller mellan individerna i ett par. Vikten läggs på olikkönade par. Det är emellertid inte uteslutet att de förhållanden som råder för olikkönade par och de (könsstereotypa) normer och föreställ- ningar som finns gällande hem- och omsorgsarbete också får kon- sekvenser för andra relationer, som exempelvis samkönade par och för personer i singelhushåll. Liksom övriga kapitel i detta betänkande som beskriver och analyserar jämställdheten i relation till de jämställdhetspolitiska delmålen tar kapitlet sin tidsmässiga utgångspunkt där den förra utredningen slutade, dvs. De exakta jämför- elsepunkterna varierar emellertid beroende på bl.a. tillgången till statistik i de olika frågor som diskuteras. Kapitlet baseras särskilt på det underlag som har tagits fram på uppdrag av utredningen och som är författat av professor . Kapitlet baseras också på de resultat som har framkommit i bl.a. det slutbetänkande och de sex forskarvolymer som har publi- cerats inom ramen för Delegationen för jämställdhet i arbetslivet (SOU 2015:50) och utredningen och jämställdhet (SOU 2014:6). Därtill har underlag hämtats från ett flertal rapporter som har pub- licerats av myndigheter som , Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) och utvärdering (IFAU). Jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet Kapitlet är i stora delar strukturerat efter de indikatorer som har utvecklats inom ramen för jämställdhetspolitiken och som återfinns på SCB:s jämställdhetsportal. Totalt finns tio indikatorer inom om- rådet det obetalda hem- och omsorgsarbetet.1 Av dessa tio indika- torer ska fyra s.k. huvudindikatorer följas upp årligen.2 I kapitlet ges enbart en översiktlig bild av utvecklingen på om- rådet. För utförliga resonemang och djuplodande analyser hänvisas till utredningens underlagsrapporter, andra utredningar och den forskning som refereras till i kapitlet. 6.2Beskrivning av delmålet det obetalda hem- och omsorgsarbetet