sou · H3B387 · 2015-10-09 00:00:00 — Om sökan- den beräknas förbruka elektrisk kraft i större omfattning, får dock beskattningsmyndigheten medge att ansökan görs per kalender- kvartal. Ett sådant beslut får återkallas om sökanden begär det eller förutsättningar för medgivande inte finns. Rätt till återbetalning föreligger endast för skillnaden mellan det betalda skattebeloppet och ett belopp beräknat efter skattesatsen . Återbetalning får dock endast göras när skillnaden uppgår till per kalenderår. Ansökan om återbetalning av energiskatt ska lämnas in till beskatt- ningsmyndigheten efter utgången av kalenderåret res- pektive kalenderkvartalet. 5 Senaste lydelse 2007:1387. Om elektrisk kraft har förbru- kats av annan än skattskyldig 1.i tillverkningsprocessen i in- dustriell verksamhet, 2.i en datorhall, eller beslutar beskattningsmyndig- heten efter ansökan från förbruk- aren om återbetalning av energi- skatten på den elektriska kraften, om sökanden inte är en otillåten stödmottagare och sökanden läm- nar uppgifter om stödmottagare som avses i 1 kap. 13 §. Rätt till återbetalning föreligger för skillnaden mellan det betalda skattebeloppet och ett belopp som uppgår till per kilo- wattimme. I fall som avses i första stycket 1 och 2 får återbetalning endast göras för den del som över- stiger per kalenderår. Ansökan om återbetalning ska omfatta kalenderår och i fall som avses i första stycket 1 och 2 lämnas elektroniskt. Om sökan- den beräknas förbruka elektrisk kraft i större omfattning, får dock beskattningsmyndigheten medge att ansökan görs per kalenderkvartal. Ett sådant beslut får återkallas om sökanden begär det eller förutsätt- ningar för medgivande inte finns. Ansökan om återbetalning av energiskatt ska lämnas in till be- skattningsmyndigheten efter utgången av kalenderåret respektive kalenderkvartalet och vara undertecknad av sökanden eller av den som är ombud eller annan behörig företrädare för sök- anden. En begäran som lämnats för en sökande som är juridisk per- son, anses ha lämnats av sökan- den, om det inte är uppenbart att den som lämnade begäran sak- nade behörighet att företräda sök- anden. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hän- för sig till tiden före ikraftträdandet. lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 1 §6 skatteförfarandelagen (2011:1244) ska ha följande lydelse. 1.den som är skyldig att göra skatteavdrag, 2.den som är skyldig att betala arbetsgivaravgifter, 3.den som är skattskyldig enligt mervärdesskattelagen (1994:200), med undantag för den som är skattskyldig bara på grund av förvärv av sådana varor som anges i 2 a kap. 3 § första stycket 1 och 2 samma lag, 4.den som utan att omfattas av 19 kap. 1 § mervärdesskattelagen har rätt till återbetalning av ingående mervärdesskatt enligt 10 kap. 9 och 11–13 §§ samma lag, 5.den som gör sådant unionsinternt förvärv som är undantaget från skatteplikt enligt 3 kap. 30 d § första stycket mervärdesskatte- lagen, 6.en utländsk beskattningsbar person som är etablerad i ett annat EU-land och har rätt till återbetalning enligt 10 kap. 1–3 §§ mervärdesskattelagen utan att omfattas av 19 kap. 1 § samma lag och inte heller ska registreras enligt 3, 4 eller 5, 7.en beskattningsbar person som är etablerad i och om- sätter tjänster i ett annat EU-land som förvärvaren av tjänsten är skattskyldig för i det landet i enlighet med tillämpningen av arti- kel 196 i rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt, 8.den som är skyldig att jämka ingående mervärdesskatt enligt 8 a kap. eller 9 kap. 9–13 §§ mervärdesskattelagen, 6Senaste lydelse 2014:1474. 7Senaste lydelse 2014:1474. 9.den som är skattskyldig och redovisningsskyldig enligt lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, 10.den som är skattskyldig enligt a)lagen (1972:820) om skatt på spel, b)lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel, c)lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grupplivför- säkring, m.m., d)lagen (1991:1482) om lotteriskatt, e)10 eller 13 § eller 16 § första stycket eller 38 § 1 lagen (1994:1563) om tobaksskatt, f)9 eller 12 § eller 15 § första stycket lagen (1994:1564) om alko- holskatt, g) 4 kap. 3 eller 6 § eller 9 § första stycket eller 12 § första stycket 1 eller 11 kap. 5 § första stycket 1 eller 2 lagen (1994:1776) om skatt på energi, g) 4 kap. 3 eller 6 § eller 9 § första stycket eller 12 § första stycket 1 eller 11 kap. 5 § första stycket 1, 2 eller 5 lagen (1994:1776) om skatt på energi, h)lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus, i)lagen (1999:673) om skatt på avfall, j)lagen (2000:466) om skatt på termisk effekt i kärnkraftsreak- torer, eller k)lagen (2007:460) om skatt på trafikförsäkringspremie m.m., 11. den som är skyldig att använda kassaregister enligt 39 kap. 4–6 §§, och 12. den som enligt 39 kap. 11 b § är skyldig att tillhandahålla ut- rustning så att en elektronisk personalliggare kan föras på en bygg- arbetsplats. Om den som ska registreras enligt första stycket har en före- trädare enligt 5 kap., ska dock företrädaren registreras i stället. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hän- för sig till tiden före ikraftträdandet. 2Uppdraget och dess genomförande Utredningens uppdrag är enligt direktiven (dir. 2014:72) att över- väga om den nuvarande modellen för uttag av energiskatten på el är ändamålsenligt samt lämna författningsförslag, se bilaga. Den allmänna utgångspunkten för uppdraget är att en förändrad energiskatt på el ska vara förenlig med unionsrätten, att det svenska näringslivets internationella konkurrenskraft bibehålls och att sned- vridningar ska undvikas i möjligaste mån. Vid utformningen av sys- temet i allmänhet, och eventuella särskilda nedsättningar i synner- het, ska riskerna för omotiverade företagsombildningar eller tekniska lösningar som enbart syftar till skattemässiga fördelar beaktas. Dessutom ska risken för snedvridningar beaktas samt företagens konkurrenssituation när det gäller industrin i allmänhet och bas- industrin i synnerhet, men även för företag med annan verksamhet än traditionell industri, t.ex. företag som bedriver informations- och kommunikationsverksamhet. Även de administrativa aspekter som aktualiseras ska beaktas och vid utformningen av förslag ska eftersträvas att den administrativa bördan för aktörer och berörda myndigheter ska minska. Samtliga frågeställningar ska analyseras ur ett juridiskt, samhälls- ekonomiskt, offentligfinansiellt och administrativt perspektiv, och för uppdragets alla frågor ska förenligheten med EU:s statsstöds- regler och unionsrätten i övrigt analyseras och bedömas. Uppdraget och dess genomförande Utredningsarbetet har bedrivits på sedvanligt sätt med regelbundna sammanträden. Utredningen har hållit totalt 10 sammanträden. Vid ett av utredningens sammanträden arrangerade en s.k. elskola där olika föredragshållare berättade om bl.a. elproduk- tion, elhandel, anslutning och mätning av el. Utredningen har träffat representanter från Svensk energi, , It&telekomföretagen, representanter för stora data- centerföretag, Tvätteribranschen och Återvinningsbranschen. Utredningen har för framställning av avsnitt 5 om ekonomins strukturomvandling i ett elanvändningsperspektiv tagit hjälp av Economics. Economics har på utred- ningens uppdrag analyserat frågeställningen och redovisat resultatet i form av en rapport. Avsnitt 5 bygger till stor del på Economics arbete. Genom beslut av regeringen har följande framställningar överläm- nats till utredningen. har i skrivelse till (dnr Fi2012/2639) hemställt om att det införs ett försäkranssystem för el som förbrukas i tillverkningsprocessen i industriell verksam- het, vid yrkesmässig växthusodling samt i skepp som används för sjöfart. Fortlax datacenter har i skrivelse till som har överlämnats till (dnr Fi2011/3615) efter- frågat ett borttagande av energiskatten på el för datacenterbranschen. Säva Gård/har i skrivelse till Finansdeparte- mentet (dnr Fi2010/4328) efterfrågat en möjlighet för ridskolor och andra företag inom hästnäringen som bedrivs som aktiebolag att ansöka om återbetalning av energiskatt på el. har i skrivelse till (dnr Fi2008/2092, delvis) hemställt om att energiskatten ska sänkas för el som förbrukas i tvätterier. Gröna näringens riksorganisation har i skrivelse till Finansdeparte- mentet (dnr Fi2005/1978) hemställt om att medlemsägda producent- kooperativa föreningar ska erhålla befrielse från energiskatt på el Uppdraget och dess genomförande som används för sådana verksamheter som är skattebefriade när de utförs i det enskilda trädgårds- eller jordbruksföretaget. Gröna när- ingens riksorganisation har upprepat sin hemställan i en senare skrivelse till (dnr Fi2005/4095). Utredningen har tagit del av framställningarna och vägt in syn- punkterna tillsammans med övrigt utredningsmaterial. Framställ- ningarna får anses vara besvarade med detta betänkande. Energiskatten på el har traditionellt betraktats som en fiskal skatt. anses skatten vara ett kostnadseffektivt och viktigt styr- medel för att uppnå målen för effektivare energianvändning, eftersom den är resursstyrande genom att vara prispåverkande. Den svenska industrin och det svenska jordbruket verkar på en inter- nationell marknad. Av konkurrensskäl beskattas därför el som an- vänds i tillverkningsprocessen i industriell verksamhet och i de areella näringarna med en låg energiskatt, medan el som används i servicesektorerna eller av hushållen har en avsevärt högre skatt. Nuvarande beskattningsordning innebär att vissa företag som inte tillhör traditionell industri, men likväl är utsatta för internatio- nell konkurrens, betalar en högre energiskatt för den el de för- brukar. Ett exempel är informations- och kommunikationsföretag vars förbrukning av el i datorhallar beskattas enligt den högre nor- malnivån. För sådana företag kan erbjuda goda förutsätt- ningar bl.a. genom ett svalt klimat, stabil elproduktion, driftsäkra elnät, väl utbyggt fiberoptiskt nät och ett internationellt sett lågt elpris. är vidare attraktivt för dessa och andra företag genom en generell och konkurrenskraftig bolagsskatt och en stabil arbets- marknad. Det finns flera andra faktorer som också påverkar ett lands kon- kurrenskraft. placerar sig högt i internationella undersök- ningar där sådana ingår. (Se prop. 2014/15:1, Utgiftsområde 24, avsnitt 3.5.4.5 angående ramvillkor för företag.) Trots dessa förut- sättningar kan företag som inte tillhör traditionell industri uppfatta det som att de på grund av energibeskattningen befinner sig i en ofördelaktig konkurrenssituation sett ur ett internationellt perspek- tiv. Enligt utredningens direktiv (dir. 2014:72) kan en utredning av energiskatten på el förse regeringen med underlag i sitt fortsatta arbete med att, med beaktande av miljö- och energieffektiviserings- målsättningar, säkerställa svenska företags konkurrenskraft även på . 3.2Svensk energi- och miljöpolitik1 Det övergripande målet för energipolitiken är att trygga energitillgången på konkurrenskraftiga villkor. Energi- politiken ska skapa villkor för en effektiv och hållbar energianvänd- ning och en kostnadseffektiv svensk energiförsörjning med låg inverkan på hälsa, miljö och klimat. Energipolitiken ska också under- lätta omställningen till ett ekologiskt uthålligt samhälle och främja en god ekonomisk och social utveckling i hela . Övriga mål för energipolitiken framgår av beslut om riktlinjer för energipolitiken (prop. 2001/02:143). I enlighet med propositionen En sammanhållen klimat- och energi- politik – Energi har ett antal nya energipolitiska mål beslutats (prop. 2008/09:163): •Andelen förnybar energi 2020 ska utgöra av den totala energianvändningen. • Andelen förnybar energi i transportsektorn ska vara 2020. effektivare energianvändning till 2020. Målet ut- trycks som ett sektorsövergripande mål om minskad energi- intensitet (jfr avsnitt 3.5 om EU:s Energieffektiviseringsdirektiv). beslutade om målstrukturen för det svenska miljö- arbetet, med ett generationsmål, miljökvalitetsmål och etappmål. Generationsmålet är det övergripande målet för miljöpolitiken och innebär att det till nästa generation ska kunna lämnas över ett 1 Texterna är hämtade från regeringens hemsida; den om energipolitiken kommer från och den om miljömålen kommer från samhälle där de stora miljöproblemen är lösta, utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser. Detta förutsätter en ambitiös miljöpolitik i , inom EU och i internationella sammanhang. Bland generationsmålen ingår bl.a. att andelen för- nybar energi ska öka och att energianvändningen är effektiv med minimal påverkan på miljön. Miljökvalitetsmålen (16 stycken)2 anger det tillstånd i den svenska miljön som miljöarbetet ska leda till. Till miljökvalitetsmålen finns ett antal preciseringar som tydligare definierar vilket miljötillstånd som ska uppnås. Etappmålen ska tydliggöra de samhällsförändringar som är nödvändiga för att miljökvalitetsmålen och generationsmålet ska nås. 24 etappmål har antagits av regeringen för miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan samt inom områdena avfall, biologisk mångfald, farliga ämnen och luftföroreningar. När det kommer till områdenas beröringspunkter med skatter kan noteras att regeringen i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1, Volym 1, s. 253) har angivit följande: ”En hörnsten i arbetet med att öka den styrande effekten av skatterna på energi-, klimat- och miljöområdet är att regelverket är hållbart och försvar- bart i ett unionsrättsligt perspektiv. Det är viktigt att ge företagen goda förutsättningar och stabila villkor. Regeringen väntar med intresse på resultatet av det arbete som bedrivs av utredningen om sektorsneutral och konkurrenskraftig energiskatt på el.” antog riktlinjer för skattepolitiken (prop. 2014/15:100, avsnitt 5.5, bet. 2014/15:FiU20, rskr. 2014/15:254). Riktlinjerna kan sammanfattas enligt följande. Skattepolitiken ska vid sidan om att säkra goda och stabila skatte- intäkter även skapa förutsättningar för en hållbar tillväxt och hög sysselsättning, ett rättvist fördelat välstånd samt bidra till ett miljö- mässigt och socialt hållbart samhälle. Skattepolitiken bör därutöver utformas enligt ett antal vägledande principer.” Dessa principer kan sammanfattas enligt följande. Ett legitimt och rättvist skattesystem. Skatterna ska tas ut på ett rättssäkert sätt. Regelverket ska vara möjligt att förstå och inte leda till onödigt stora administrativa kostnader för dem som tillämpar reglerna. Detta ska särskilt beaktas vid utformningen av nya skatte- regler. Nyttan av förenklingar ska dock alltid vägas mot behovet av att värna skatteintäkterna, åstadkomma rättvisa mellan skattskyl- diga samt motverka skattefusk och skatteundandragande. Det är en central uppgift att minska det s.k. skattefelet och att bekämpa skatte- brott, skattefusk och skatteundandragande. Generella och tydliga regler. Skattereglerna ska vara generella, med breda skattebaser och skattesatser som är väl avvägda gentemot målen för den ekonomiska politiken. Avsteg från denna princip kan i vissa fall motiveras av explicita krav på styrning eller av sam- hällsekonomiska effektivitetsskäl. Skatteutgifter, dvs. stöd till hus- håll och företag på budgetens inkomstsida till följd av särregler, t.ex. nedsatt skatt på vissa varor och tjänster, bör regelbundet omprövas. Beskattning i nära anslutning till inkomsttillfället. Beskattning bör i möjligaste mån ske i nära anslutning till inkomstens förvärvande. Eventuella förändringar i befintliga system med skattekrediter kräver dock noggranna överväganden för att inte orimliga effekter ska uppstå. Hållbara regler i förhållande till EU. En viktig princip är att regelverket ska vara förenligt med . Det gäller inte bara i förhållande till specifika rättsakter utan även till bestämmelser i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt om fri rörlighet för personer, varor, tjänster och kapital samt reglerna om statligt stöd. Energieffektiviseringsdirektivet3, som antogs av rådet , innehåller bestämmelser och krav som utgör en gemensam ram för att främja energieffektivisering i unionen. 3 och rådets direktiv /27/EU av om energi- effektivitet, om ändring av direktiven /125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven /8/EG och 2006/32/EG. säkerställa att det av antagna målet om primärenergibesparing ska uppfyllas, men också för att bana väg för ytterligare energieffektivisering därefter. Direktivet innehåller bestämmelser som syftar till att undanröja hinder och övervinna några av de marknadsmisslyckanden som hindrar effektivitet i tillförsel och användning av energi. Direktivet innehåller åtgärder inom samtliga delar av energisystemet, från energiomvandling via transmission och distribution till slutlig använd- ning, dock inte i transportsystemet. Regeringen överlämnade en proposition till riks- dagen (prop. 2013/14:174) med förslag till hur direktivet ska genom- föras i svensk lagstiftning. I propositionen konstaterade regeringen inledningsvis att det nationella mål som antagits av (prop. 2008/09:163, bet. 2008/09:NU25, rskr. 2008/09:301) om effektivare energianvändning uppfyller direktivets krav på ett vägledande nationellt mål för energieffektivisering. Målet uttrycks som ett sektorsövergripande mål om minskad energi- intensitet om . Eftersom det svenska målet är ett intensitetsmål, går det inte att slå fast en nivå på primärenergianvändningen (tillförd energi) vid måluppfyllelse. Detta skulle kräva att anger ett mål för ”BNP-utvecklingen.” I nedanstående tabell redovisades därför primär- energianvändning vid reducerad energiintensitet för olika värden av genomsnittlig BNP2009-utveckling – 2020. I propositionen föreslog regeringen tre nya lagar som bl.a. gäller energikartläggningar i stora företag och energimätning i byggnader. Därutöver föreslogs förändringar i åtta befintliga lagar, däribland i ellagen (1997:857), naturgaslagen (2005:403) och fjärrvärmelagen (2008:263). Förändringarna trädde i huvudsak i kraft . De angavs inte ha några offentligfinansiella effekter. Det finns ett unionsgemensamt ramverk för energibeskattningen av energiprodukter och el genom rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet, det s.k. energi- skattedirektivet.4 Direktivet innehåller bl.a. regler om vem som ska vara skyldig att betala energiskatt på el och när skattskyldigheten inträder. Grundregeln i energiskattedirektivet är att el ska beskattas och utgångspunkten är att medlemsstaternas nationella beskattning av el ska uppfylla vissa i direktivet föreskrivna minimiskattenivåer. innehåller direktivet krav på obligatorisk skattebefrielse i vissa situationer samt möjligheter för medlemsstaterna att ge skatte- nedsättning och fullständig eller partiell skattebefrielse i andra situationer, bl.a. med syftet att gynna produktionen av förnybar el. Vidare får medlemsstaterna använda olika skattenivåer för yrkes- mässig respektive icke yrkesmässig användning av el. Med yrkesmässig användning avses enligt direktivet den förbruk- ning varje företagsenhet har som självständigt och oberoende av plats tillhandahåller varor och tjänster oavsett vilket syfte eller resultat den ekonomiska verksamheten ska ha. Denna övergripande definition kompletteras med närmare beskrivningar av en del i defi- nitionen ingående uttryck. Vid blandad förbrukning anger direk- tivet att varje förbrukningsform ska beskattas proportionerligt, men om antingen den yrkesmässiga eller den icke-yrkesmässiga förbrukningen är obetydlig, får den betraktas som obefintlig. Enligt direktivet får medlemsstaterna även begränsa omfatt- ningen av en, i förekommande fall, lägre skattenivå vid yrkesmässig användning. har utnyttjat denna möjlighet genom att som förbrukas i industriell verksamhet i tillverkningsprocessen generellt har lägre energiskatt än annan yrkesmässig användning av el. 4 EUT L 283/51, 31.10.2003. För el som används inom jordbruk, trädgårdsskötsel eller fisk- odling samt skogsbruk är uttryckligen angivet att medlemsstaterna får tillämpa en skattenivå ner till noll. för sin del tillämpar minimiskattenivån för yrkesmässig växthusodling. Även yrkes- mässig jordbruksverksamhet kommer i slutänden ned till denna nivå genom att dessa verksamheter är berättigade till återbetalning av energiskatt. Enligt direktivet kan skattebefrielse eller skattenedsättning an- tingen ske direkt, genom en differentierad skattesats eller genom återbetalning av hela eller delar av skatten. Som framgått använder sig av båda dessa möjligheter i fråga om energiskatten på el. Artikel 19 i direktivet ger även rådet möjligheten att, efter för- slag från kommissionen enhälligt, bevilja medlemsstater tillstånd att om högst av särskilda politiska hänsyn införa ytterligare skattebefrielser eller skattenedsättningar än de som förutses i direktivet. Även detta är en möjlighet som har utnyttjat i fråga om den nedsatta energiskatten i vissa kom- muner och för el som förbrukas i fartyg som angjort hamn (s.k. ). Tillståndet för dessa undantag gäller till och med 20175 respektive 20206. Direktivet innehåller en påminnelse om att åtgärder i form av skattebefrielse, skattenedsättning, skattedifferentiering och återbetal- ning av skatt i enlighet med direktivet kan utgöra statligt stöd och i så fall ska anmälas till kommissionen enligt nuvarande artikel 108.3 i fördraget. Att de skillnader i beskattning av el som den svenska ordningen innehåller är i överensstämmelse med energiskattedirek- tivet, medför således inte att de inte också måste bedömas utifrån ett statsstödsperspektiv. och statsstödsreglerna, liksom nuvarande svenska regler, behandlas i följande avsnitt. 5Rådets beslut /47/EU av (EUT L 26, 28.1.2012, s. 33–34). 6Rådets beslut /725/EU av (EUT L 301, 21.10.2014, s. 27–28). 3.6EU-rätten och statligt stöd Möjligheten att fritt utforma energibeskattningen nationellt be- gränsas av de regler om statligt stöd som finns i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, fortsättningsvis kallat fördraget. Fördragets regler om statsstöd gäller alla typer av stöd, dvs. även då de lämnas i form av skattelättnader till företag. Huvudprincipen är att allt offentligt stöd till näringslivet är förbjudet, men det finns ett antal undantag. Ett stöd kan därför efter prövning av EU- kommissionen bedömas vara förenligt med den gemensamma mark- naden. Det kan också höra till någon kategori av stöd som kom- missionen på förhand har förklarat vara förenligt med den inre marknaden, under förutsättning att det uppfyller vissa villkor, och som därför inte behöver godkännas av kommissionen men som kommissionen ska informeras om. Enligt vad som framgår av utredningens direktiv ska utred- ningen lämna ett förslag till en energibeskattning som är förenligt med unionsrätten och särskilt överväga om ett system som inte ut- gör statligt stöd kan införas. Om inslag i systemet kan anses vara statsstöd ska i möjligaste mån antalet inslag som kräver godkän- nande begränsas. Mot den bakgrunden behandlas i följande avsnitt de ramar som sätts av generella förbud mot statligt stöd i kombina- tion med de möjligheter det trots allt finns att, med eller utan särskilt godkännande, införa statligt stöd. 3.6.2EU-rättens förbud mot statligt stöd utan godkännande Fördragets regler om statligt stöd Fördraget innehåller vissa konkurrensregler som syftar till att skydda den gemensamma marknaden, så att konkurrensen på den inte snedvrids. En viktig del av dessa regler är bestämmelserna om statsstöd, som finns i artiklarna 107–109 i fördraget (tidigare artik- larna 87–89 i Fördraget om upprättande av Europeiska gemen- skapen, EG-fördraget). Utgångspunkten för dessa regler är ett principiellt förbud mot statsstöd, av vilket slag det än är. kel 107.1 i fördraget framgår att det anses vara fråga om ett statligt stöd om följande fyra kriterier är uppfyllda. –ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel,