sou · H3B379 · 2015-10-07 00:00:00 — När det gäller dispensmöjligheten har utredningen inte funnit någon nytta med att överföra denna till Kemikalieinspektionen. Tillsynsfunktionens tillsyns- och kontrollverksamhet avser i alla delar Försvarsmakten medan det endast är i fråga om miljö- och hälsoskyddet som tillsynen även omfattar , 1 Försvarsmakten, , och . och (2 kap. 4 § miljö- tillsynsförordningen [2011:13]). Tillsynen, i förekommande fall, över hälso- och sjukvården samt kontrollen över djurskyddet och livsmedel inom de angivna stödmyndigheterna åligger formellt civila tillsynsmyndigheter. Andra myndigheter av försvarskaraktär t.ex. omfattas överhuvudtaget inte av tillsynsfunktionens tillsyns- och kontrollansvar. När det gäller frågan om en utvidgning av tillsynsfunktionens tillsyns- och kontrollmandat till ytterligare myndigheter eller ut- ökat mandat inom de befintliga kontrollmyndigheterna konstaterar utredningen att och Totalförsvarets forsk- ningsinstitut inte präglas av samma särart och därmed krav på sär- skild tillsyn och kontroll som Försvarsmakten. Utredningens bedöm- ning är därför att det inte finns skäl för att utvidga tillsyns- och kontrollansvaret till verksamhet inom Totalförsvarets forsknings- institut eller till ytterligare sakområden inom Försvarets radio- anstalt. När det gäller och är saken en annan. Inom dessa myndigheter finns krigsförbere- dande verksamhet vilket gör att de präglas av samma särart och krav på särskild tillsyn och kontroll som Försvarsmakten. Eftersom det inom dessa myndigheter inte bedrivs någon djurhållning är det främst inom livsmedelsområdet (foder och animaliska biprodukter inkluderat) samt gällande även inom hälso- och sjukvården samt smittskyddet som frågan om ett överförande av tillsynen och kontrollen från civil tillsynsmyndighet till försvars- inspektören för hälsa och miljö blir aktuell. har till- synsfunktionen, dock utan mandat, tagit på sig kontrollen över dricksvattenhanteringen inom och huvuddelen av livsmedelskontrollen inom . Denna kon- troll omfattar även privata verksamhetsutövare. När det gäller hälso- och sjukvården bedriver en sådan verksam- het. Eftersom inte har någon egen organi- sation som klarar de krav som ställs för att bedriva hälso- och sjuk- vård så sker det under Försvarsmaktens försvarshälsas organi- sation med tillsyn från generalläkaren (något mandat att utöva till- syn mot finns dock inte). Av ovanstående framgår att tillsynsfunktionen i praktiken, genom en långtgående tolkning av sitt kontrollmandat, utövar kontrollen över huvuddelen av den livsmedelsverksamhet som bedrivs av och . Detta har visat sig ändamålsenligt och det finns enligt utredningens mening ingen anledning att ändra på denna ordning. När det gäller hälso- och sjukvården samt smittskyddet har generalläkaren mandat att till- syna försvarshälsan men inte . Enligt utred- ningens mening bör tillsynsfunktionen dock ha ett sådant mandat. Mot bakgrund av ovanstående föreslår utredningen att tillsyns- funktionens mandat formellt utvidgas till att i fråga om tillsynen över hälso- och sjukvården, smittskyddet samt kontrollen av livs- medel, foder och animaliska biprodukter även omfatta verksam- heter som bedrivs inom . När det gäller livsmedelskontrollen ska den jämväl omfatta verksamheter som bedrivs inom . Ska tillsynen och kontrollen även omfatta privata verksamhetsutövare? Tillsynsfunktionens tolkning av omfattningen av tillsynen och kontrollen skiljer sig åt mellan de olika sakområdena. När det gäller kontrollen av livsmedelsverksamheten har generalläkaren gjort bedömningen att det mest ändamålsenliga är att det är tillsynsfunktionen som ansvarar för kontrollen av livsmedel av all verksamhet inom de geografiska områden, lokaler, fordon, fartyg och luftfartyg m.m. som Försvarsmakten förfogar över (se 1 § generalläkarens föreskrifter om livsmedelsverksamhet inom Försvars- makten, FFS 2012:4). Föreskrifterna ska dock inte tillämpas på annan plats där konsumentmålgruppen huvudsakligen utgörs av annan målgrupp än Försvarsmakten. Generalläkaren kontrollerar således inom respektive militära område livsmedelsverksamhet som Försvarsmakten bedriver, livsmedelsproduktion som utförs av privata entreprenörer samt dricksvattenproduktion som Fortifika- tionsverket ansvarar för. Vid flera av de livsmedelsanläggningar som drivs av kontrakterade privata entreprenörer sker emellertid, förutom livsmedelsförsörjning till Försvarsmakten, produktion av livsmedel som levereras ut till civila mottagare (äldreboenden, hem- tjänst m.fl.) Denna typ av produktion innebär att tillsynsfunktion- ens livsmedelskontroll också kan avse sådant som kan komma till civil användning. Inom miljö- och hälsoskyddsområdet, hälso- och sjukvårds- området samt djurskyddet utövar generalläkaren endast tillsyn och kontroll över verksamhet som Försvarsmakten (och på miljö- och hälsoskyddsområdet även , Försvarets radio- anstalt och ) bedriver i egen regi. Utredningen anser att generalläkarens nuvarande kontroll inom livsmedelsområdet och som innebär att även privata verksamhets- utövare omfattas av kontrollen är en lämplig och bra ordning. Med denna tolkning undviks att samma livsmedelsanläggning står under kontroll av dubbla tillsynsmyndigheter. Tillsynsfunktionen ska så- ledes vara behörig myndighet att utöva offentlig kontroll av verk- samhet som bedrivs inom Försvarsmakten, och av eller för respektive myndighet. Utredningen uppskattar att förslaget om en utvidgning av kontroll- ansvaret på föreslaget sätt skulle innebära att cirka fem kontroll- objekt inom skulle tillkomma. Eftersom animaliska biprodukter huvudsakligen alstras inom livsmedels- anläggningarna föreslår utredningen även att privata verksamhets- utövare inom Försvarsmakten och ska om- fattas av denna kontroll. På hälso- och sjukvårdsområdet gör sig gränsdragningsproble- men inte lika gällande varför det inte är aktuellt att föreslå en utvidgning av tillsynen till privata verksamhetsutövare inom detta område. Inte heller finns det skäl för att privata verksamhetsutövare ska omfattas av tillsynsfunktionens djurskyddskontroll (se vidare avsnitt 14.7.3). När det gäller miljö- och hälsoskyddsområdet skulle konsekven- serna av att utsträcka tillsyns- och kontrolluppgiften till att även avse privata verksamhetsutövare enligt utredningens mening leda för långt. Såväl Försvarsmakten som an- vänder sig av en stor mängd entreprenörer med verksamheter med miljöpåverkan. Antalet ärenden och tillsynsobjekt skulle öka betyd- ligt. Tillsynsfunktionen har bedömt att en ytterligare årsarbetskraft skulle erfordras för att klara enbart den tillkommande miljö- och hälsoskyddstillsynen. Konsekvenserna av en sådan utvidgning är dock enligt utredningen svårare att överblicka än så. Den skulle leda till att tillsynsfunktionen även får tillsynsansvar inte bara för olika slags huvudentreprenörer utan också för underentreprenörer i flera bakomliggande led. Tillsynens fokus på kärnverksamheten skulle vid en sådan utvidgning minska och tillsynen skulle få en mer civil karaktär än som är förenlig med dess särart. En sådan utvidgning skulle även ge nya gråzoner mot andra tillsynsmyndig- heter. Mot denna bakgrund anser utredningen att tillsynsfunk- tionens miljö- och hälsoskyddstillsyn enbart ska avse Försvars- maktens, och Försvarets radioanstalts egna verksamheter. Tillsyn och kontroll utomlands? genomför generalläkaren en eller flera inspektioner utom- lands. Utredningen konstaterar att syftet med tillsyn är att kontrollera om tillsynsobjektet uppfyller de krav som följer av lagar och andra bindande föreskrifter, dvs. regelefterlevnad (se regeringens tillsyns- skrivelse, En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn, 2009/10:79 s. 17). Eftersom den aktuella svenska lagstiftningen endast gäller inom riket är generalläkarens tillsyn och kontroll utomlands därför inte att anse som tillsyn i ordets rätta bemärkelse. Det är dock inte heller frågan om internkontroll. I stället handlar det om någon form av granskning som ska kontrollera att prioriteringar iakttas mot bakgrund av kraven i främst internationella avtal, värdlandets lagstiftning och orderverk. Rollen utomlands blir därför något annorlunda än vad tillsynsfunktionen har nationellt. Utredningen anser att det finns behov av någon form av gransk- ning vid militära insatser och övningar utomlands och att det ingår i tillsynsfunktionens mandat att utöva denna. Som nämnts tidigare är de lagar som styr tillsynsfunktionens tillsyn och kontroll nation- ellt begränsade vilket gör att bestämmelserna inte är direkt tillämp- bara utomlands. I sakens natur ligger också att det vid de militära insatserna och övningarna utom riket inte sällan förekommer situa- tioner och miljöer som gör det svårt att upprätthålla kraven i svensk lagstiftning. En komplicerande faktor är också de internationella regler som gäller för insatsen eller övningen samt värdlandets lag- stiftning som den svenska lagstiftningen kan komma i konflikt med. Det nu anförda talar mot att och de andra specialförfattningarna som styr tillsynsfunktionens tillsyn och kon- troll inom riket görs tillämpliga utomlands. Utredningen före- språkar därför i stället att det i förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten förs in en ny bestämmelse av vilken det ska framgå att Försvarsmakten i insats- eller övnings- området ska planera och bedriva verksamheten så att hälso- och sjukvården för den egna personalen uppfyller kraven på en god vård, att hälso- och miljöhänsyn tas, att livsmedel till den egna personalen har en hög skyddsnivå för människors hälsa och att djur som Försvarsmakten hanterar behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Förslaget blir närmast en kodifiering av den policy som redan tillämpas inom Försvarsmakten. Bestäm- melsen ska emellertid inte hindra nödvändig verksamhet, utan ska medge flexibilitet med hänsyn till att verksamheten bedrivs under speciella förhållanden, dvs. kraven bör gälla så långt det är möjligt och skäligt. I vilken mån det är möjligt att uppfylla den standard som sätts i svensk lagstiftning får därför vägas mot nödvändigheten av att Försvarsmakten ska kunna fullgöra sitt uppdrag. Bestämmel- sen innebär dock en inriktning för Försvarsmakten att myndig- heten i planeringen och utförandet av verksamheten utomlands ska ha som mål att följa svensk lagstiftning i här berörda delar. Försvarsinspektören för hälsa och miljö ska således se efter att Försvarsmakten, så långt det är möjligt och skäligt, planerar och bedriver verksamheten så att de av utredningen förslagna princip- erna upprätthålls. Principerna måste dock, utöver skälighetsbedöm- ningen, alltid vägas mot internationella regler och avtal, värdlandets lagstiftning och gällande orderverk. Om det vid granskningen upp- täckts allvarliga brister ska tillsynsfunktionen påpeka det för rege- ringen (se vidare avsnittet nedan angående utredningens förslag om anmälningsskyldighet till regeringen). Utredningens utgångspunkt är att försvarsinspektören för hälsa och miljös tillsyn och kontroll, för att vara verkningsfull, behöver kunna kombineras med en möjlighet för tillsynsfunktionen att rikta uppmärksamheten på och förvänta sig en rättelse kring de brister som framkommit vid tillsynen och kontrollen. föreslår därför att inspektören åläggs en anmälningsskyldighet till regeringen (Försvarsdepartementet) gällande sådana allvarliga brister som myndigheten trots påpekanden inte har rättat till. Anmäl- ningsskyldigheten ska komma till uttryck i 21 § förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten. Det ankommer på inspektören att bedöma om de sanktionsmedel som står till buds enligt specialförfattningarna bör uttömmas innan inspektören vänder sig till regeringen. När det gäller missförhållanden i verksamhet vid militära insatser och övningar utomlands är det dock den enda möjlighet som står till buds (se föregående avsnitt). Vad som utgör en allvarlig brist ankommer på tillsynsfunk- tionen att bedöma. Bedömningen av en överträdelses allvar ska framför allt göras mot bakgrund av hur stora följder överträdelsen har fått, eller med stor sannolikhet riskerar att få, med hänsyn till syftet med kravet. Anmälningsskyldighet bör även gälla allvarliga brister inom , och För- svarets radioanstalt. Enligt 21 § förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvars- makten har tillsynsfunktionen bemyndigande att meddela före- skrifter. Denna föreskriftsrätt ger tillsynsfunktionen en generell rätt att besluta interna verkställighetsföreskrifter för Försvars- makten för efterlevnaden av gällande bestämmelser inom området, dvs. inom tillsynsfunktionens tillsyns- och kontrollområden. För- svarsmakten har ifrågasatt denna föreskriftsrätt främst med argu- ment om att förskrifter inte ska beslutas av de befattningshavare som själva har att granska och kontrollera verksamheten. Härutöver har tillsynsfunktionen enligt bestämmelser i ett antal specialförfattningar givits ytterligare bemyndigande att meddela såväl verkställighetsföreskrifter som föreskrifter om undantag. Inom djurskyddet och på hälso- och sjukvårdsområdet vilar dock föreskriftsrätten enbart på 21 § förordningen med instruktion för Försvarsmakten. Principiellt finns det vissa problem med att blanda tillsyns- och kontrolluppgifter med normering. Regeringen tar i den tidigare nämnda tillsynsskrivelsen, En tydlig, rättsäker och effektiv tillsyn, inte ställning till om tillsynsmyndigheterna också ska bedriva nor- merande verksamhet (skr. 2009/10:79 s. 18). Vid bildandet av fri- stående tillsynsmyndigheter är ofta avsikten att skilja tillsynen från normering, kunskapsutveckling och bidragsgivning. Utredningen kan dock konstatera att det skulle bli dyrt för det allmänna om man skulle separera normeringen från tillsynen inom samtliga tillsyns- funktioner i samhället. Tillsynsfunktionens föreskriftsrätt bidrar enligt utredningens mening till att stärka tillsyns- och kontrollfunktionens självstän- dighet. Tillsynsfunktionen besitter även den sakkunskap som be- hövs vid utarbetande av föreskrifter inom de olika tillsyns- och kontrollområdena. Enligt utredningens mening träffar Försvars- maktens argument om att förskrifter inte ska beslutas av de befatt- ningshavare som själva har att granska och kontrollera verksam- heten även alla fall där tillsynsfunktionen enligt specialförfattning- arna givits föreskriftsrätt. Om argumentet godtas, skulle det leda till att föreskriftsrätten borde tas bort även i dessa fall. Detta vore klart olämpligt. Risken för att överbefälhavaren och tillsynsfunktionen skulle meddela föreskrifter inom samma område med innehåll som strider mot varandra synes vara liten eftersom Försvarsmaktens chefs- jurist, som ansvarig utgivare, kontrasignerar Försvarsmaktens före- skrifter. Utredningens bedömning är därför att tillsynsfunktionen även fortsättningsvis bör ha bemyndigande att utfärda interna före- skrifter enligt 21 § samt föreskrifter enligt nuvarande bemyndigan- den i specialförfattningar. På hälso- och sjukvårdsområdet föreslår utredningen även att försvarsinspektören för hälsa och miljö ska ges bemyndigande att meddela föreskrifter med stöd av patient- säkerhetsförordningen (2010:1369). Det föreslagna bemyndigandet är en konsekvens av utredningens förslag om att inspektören även ska utöva tillsyn över hälso- och sjukvården inom Försvarets materiel- verk. Analys av tillsynsfunktionens författningsstöd är författningsstödet för generalläkarens tillsyn och kontroll bristfälligt. Utredningen har konstaterat att det finns bris- ter och otydligheter inom samtliga tillsyns- och kontrollområden, varvid bristerna dock är störst på hälso- och sjukvårdsområdet. I avsaknad av författningsstöd har tillsynsfunktionen analogt tilläm- pat regler som gäller för civila tillsynsmyndigheter bl.a. bestämmel- ser som gäller för Inspektionen för vård och omsorgs tillsyn. Utred- ningens författningsförslag är huvudsakligen en kodifiering av en ordning som i praktiken redan tillämpas. När det gäller författningsstödet gällande hälso- och sjukvården samt smittskyddet föreslår utredningen ett antal författningsänd- ringar. Som tidigare nämnts föreslås även tillsynen utvidgas till att omfatta hälso- och sjukvård samt smittskydd inom . För att öka tydligheten föreslår utredningen bl.a. att det i patientsäkerhetsförordningen (2010:1369) införs ett nytt kapitel med tre nya bestämmelser av vilka det ska framgå att hälso- och sjukvården inom Försvarsmakten står under tillsyn av försvars- inspektören för hälsa och miljö. Där ska det även framgå vilka bestämmelser i patientsäkerhetslagen som ska gälla även för inspek- törens verksamhetstillsyn och hur beslut i tillsynsärende får över- klagas. Utredningen föreslår bl.a. att inspektören ges rätt att in- spektera och ges tillträde, få upplysningar m.m. samt meddela före- lägganden och förbjuda verksamhet. Inspektören ska dock inte ges rätt att förena föreläggande med vite eftersom tillsynsbeslutet avser statlig myndighet. Utredningen föreslår även att inspektören i patientsäkerhetslagen ska ges mandat att handlägga ”lex ” anmälningar2 i fall där Försvarsmakten eller är ansvarig vårdgivare. Enligt utredningens mening bör inspektö- rens beslut i tillsynsärenden, motsvarande dem som anges i 10 kap. 13 § patientsäkerhetslagen, enligt allmänna principer om tvister mellan statliga myndigheter överklagas till regeringen. Även när det gäller försvarsinspektören för hälsa och miljös till- syn av smittskyddet föreslår utredningen att det uttryckligen i 10 § smittskyddsförordningen (2004:255) anges vilka bestämmelser i 2 Om en patient i samband med hälso- och sjukvård drabbats av eller utsatts för en risk att drabbas av allvarlig skada eller sjukdom, ska vårdgivaren anmäla detta till Inspek- tionen för vård och omsorg. patientsäkerhetsförordningen gällande åtgärder mot vårdgivare som ska gälla för inspektörens tillsyn enligt lagen. Inspektören föreslås även på detta område ges rätt att inspektera och ges tillträde, få upplysningar m.m. samt meddela förelägganden och förbjuda verk- samhet på samma sätt som på hälso- och sjukvårdsområdet. Inspek- tören ska inte heller på detta område ges rätt att förena före- läggande med vite. Tillsynsbeslut föreslås även här i likhet med motsvarande beslut på hälso- och sjukvårdsområdet kunna över- klagas till regeringen. Inom livsmedelsområdet föreslår utredningen som tidigare nämnts att kontrollen ska utvidgas till att även avse verksamheter inom och som bedrivs av och för respektive myndighet. Utredningen föreslår även att försvarsinspektören för hälsa och miljö ska ges mandat att regi- strera och godkänna livsmedelsanläggningar som omfattas av kon- trollansvaret samt åläggas att föra uppdaterade förteckningar m.m. över dessa. Utredningen bedömer att författningsstödet beträffande general- läkarens tillsyn över miljö- och hälsoskyddet huvudsakligen är till- räckligt och tydligt. När det gäller kontrollen av djurskyddet föreslår utredningen i syfte att tydliggöra tillsynsfunktionens mandat att det i djurskydds- förordningen (1988:539) införs en ny bestämmelse där försvars- inspektören för hälsa och miljö ges uttrycklig behörighet att utöva kontroll av djur som Försvarsmakten hanterar. Djurhållningen inom Försvarsmakten är inte undantagen från djurskyddslagens (1988:534) krav. Däremot har tillsynsfunktionen inte möjlig- het att vidta åtgärder enligt lagen vid misskötsamhet från Försvars- maktens sida eftersom kontrollmyndighetens befogenheter inte gäller för djur som används inom Försvarsmakten (28 § djurskydds- lagen). Enligt utredningens mening kan dock inspektören ha behov av att använda de befogenheter som djurskyddslagen ger för att åstadkomma rättelse om djurhållning inom Försvarsmakten. Utred- ningen föreslår därför att inspektören ska ha möjlighet att meddela förelägganden och förbjuda verksamhet samt ges rätt till tillträde och upplysningar m.m. Inspektören ska dock inte ha möjlighet att förena förelägganden med vite. Utredningen föreslår slutligen att inspektörens beslut i kontrollärende mot Försvarsmakten ska överklagas till regeringen. Utredningens förslag leder till att tillsynsfunktionen får ett tydlig- are författningsstöd och mandat för ett mer effektivt, tydligare och rättssäkert ingripande. Flertalet av förslagen innebär huvudsakligen en kodifiering av vad som redan tillämpas i praktiken. Förslagen leder också till att antalet gråzoner gentemot andra tillsynsmyndig- heter kommer att minska och synergieffekterna med tillsynsfunk- tionens tillsyns- och kontrollområden blir större. Utredningens förslag om regeringens ökade inblandning i till- delningen av de ekonomiska, personella och förvaltningsmässiga resurserna samt förslaget om att regeringen ska anställa och placera försvarsinspektören för hälsa och miljö utan föregående nomine- ring från Försvarsmakten sida ökar även tillsynsfunktionens själv- ständighet från kontrollobjektet Försvarsmakten, vilket är en för- utsättning för en trovärdig tillsyn och kontroll. När det gäller de ekonomiska konsekvenserna leder i stort sett samtliga förslag till smärre kostnadsökningar för tillsynsfunk- tionen. Sammantaget blir de i viss mån kännbara. Om tillsyns- funktionen ska kunna bibehålla samma motiverade ambitionsnivå för tillsynen och kontrollen som fordras det sammantaget ytterligare en halv till en årsarbetskraft. En årsarbetskraft motsvarar . Till det kommer resekostnader om . För Försvarsmaktens vidkommande leder några av utredningens förslag till marginella kostnadsökningar. Dessa tillsammans kan uppskattas till högst engångs- vis. lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220) Härigenom föreskrivs att 30 § strålskyddslagen (1988:220) ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Regeringen får meddela föreskrifter om att den eller de kommu- nala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskydds- området skall utöva tillsynen över efterlevnaden såvitt avser solarie- verksamhet som bedrivs inom kommunen. Efter åtagande av en kommun får regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer även beträffande annan verksamhet överlåta åt sådan nämnd att i ett visst avseende utöva tillsynen. Det som sägs i andra stycket Det som sägs i andra stycket gäller inte verksamhet som ut- gäller inte verksamhet som ut- övas av Försvarsmakten, För- övas av Försvarsmakten, För- svarets materielverk, Fortifika- svarets materielverk, Fortifika- tionsverket eller Försvarets radio- tionsverket eller Försvarets radio- I fråga om sådan verk- I fråga om sådan verk- samhet får regeringen eller den samhet får regeringen eller den myndighet som regeringen be- myndighet som regeringen be- stämmer efter åtagande av general- stämmer efter åtagande av för- läkaren överlåta åt denne att i ett svarsinspektören för hälsa och miljö visst avseende utöva tillsynen. överlåta åt denne att i ett visst avseende utöva tillsynen. 1 Senaste lydelse 2006:653. Om överlåtelse av tillsynen sker enligt denna paragraf, skall vad som sägs i lagen om tillsyns- myndighet gälla även en sådan nämnd som avses i första stycket eller generalläkaren. Om överlåtelse av tillsynen sker enligt denna paragraf, skall vad som sägs i lagen om tillsyns- myndighet gälla även en sådan nämnd som avses i första stycket eller försvarsinspektören för hälsa och miljö. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534) Härigenom föreskrivs att 28 och 38 §§ djurskyddslagen (1988:534) ska ha följande lydelse. Bestämmelserna i 24–25 §§, Bestämmelserna i 24 § andra 25 b § första stycket 1 och stycket, 25 b § första 26–27 a §§ gäller inte djur som 26 § andra och tredje används inom Försvarsmakten. 27 § andra stycket och 27 a § gäller inte djur som Försvarsmakten En statlig förvaltningsmyndighets beslut i ett enskilt fall får, i andra fall än vad som sägs i 37 a §, överklagas till allmän förvalt- ningsdomstol, om det har meddelats 1.enligt denna lag, 2.enligt de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, eller 3.enligt de EU-bestämmelser som kompletteras av lagen.