sou · H3B361 · 2015-06-17 00:00:00 — Liksom konsumenter, upplever många småföretagare att det är be- svärande att bli uppringda av telefonförsäljare. Resultaten från inter- vjuundersökningen från TNS visar att i genomsnitt av de tillfrågade småföretagarna var negativt inställda till att bli 4Med småföretagare avsågs i undersökningen företag med mindre än tio anställda. 5Resultatet från undersökningen finns i bilaga 5 till betänkandet Telefonförsäljning av finansiella tjänster och produkter (SOU 2014:85). 6SOU 2014:85, s. 86 f. Småföretagares behov av skydd kontaktade av telefonförsäljare från företag där företaget inte redan är kund. av de intervjuade småföretagarna svarade att de skulle vilja att det fanns ett NIX-register där företagarna skulle kunna registrera företagets telefoner och svarade att de föredrog att ett opt in-system införs i där även företag omfattas. På fråga i TNS Sifo-undersökningen om hur ofta små- företagen blir uppringda av telefonförsäljare, svarade av de tillfrågade småföretagarna att de får samtal från telefonförsäljare , att de blir uppringda och 13 pro- cent att de blir uppringda . Oklarheter i fråga om avtalet och dess innehåll Problemen vid telefonförsäljning för småföretag handlar till stor del om oenighet ifråga om huruvida avtal över huvud taget träffats och, om avtal träffats, vad som avtalats. Det finns vissa produkt- och tjänstekategorier som utmärker sig, bl.a. telefonabonnemang, katalogtjänster på internet, domänregistrering, förbrukningsvaror som rengöringsmedel och kontorsmaterial, varumärkeshantering och marknadsföring genom redaktionella annonser i tryckt press. Det förekommer att det mottagande företaget får en faktura sänd till sig avseende ett telefonavtal som företaget inte anser sig ha ingått. I vissa fall handlar det om att fakturan inte motsvarar vad företaget anser sig ha kommit överens om vid telefonsamtalet. Telekomtjänster (tv/bredband/internet) är de vanligaste tjänst- erna som erbjuds företag vid telefonförsäljning. Enligt intervju- undersökningen från TNS svarade av småföretag- arna att samtalen från telefonförsäljare handlade om detta. Telefon- försäljning av telefonabonnemang utgör det mest problemtyngda området. Parterna har ofta olika uppfattningar om avtalsinnehållet. Problemet är att det uppringda företaget är beroende av sitt telefon- abonnemang och det telefonnummer som är kopplat till detta. Företaget kan därför inte undvika att använda telefonen. Ett num- merbyte föranleder också stora kostnader i form av framställande av nytt profilmaterial och inarbetning. Mot denna bakgrund upp- lever sig företaget låst och tvingat att acceptera säljarens påstående om företagets accept och säljarens tolkning av avtalet. Småföretagares behov av skydd tar emot många klagomål från småföre- tagare. Klagomålen gäller ofta att de har ingått ett avtal om före- tagsabonnemang, men vilseletts avseende villkoren för avtalet. Inte sällan är det problem med alltför lång bindningstid och svårigheter att komma ur avtalet. Ångerrätten enligt distansavtalslagen gäller ju inte för företag. För företag finns också risken att en ansökan om betalningsföreläggande görs hos om före- taget väljer att inte betala. En ansökan om betalningsföreläggande medför en registrering hos myndigheten. Registret är offentligt och Upplysningscentralen och andra företag kan hämta uppgifter där som ligger till grund för s.k. ratings och andra listor över företags ekonomiska status. Redan en ansökan om betalningsföreläggande kan påverka företagets kreditvärdighet. Därför betalar många företag enligt det avtal som träffats per telefon, trots att fordran är tvistig. Fakturabedrägerier och vilseledande marknadsföring Ett problem som särskilt uppmärksammats när det gäller småföre- tagare är att företagaren efter ett telefonsamtal får en faktura skick- ade till sig som inte är riktig, s.k. bluffaktura. Till Företagarnas juridiska rådgivning ringer cirka 120 företagare . Av antalet samtal som registreras som fakturabedrägerier, avser 75 pro- cent problem som uppstått till följd av telefonförsäljning. Klagomålen till rör huvudsakligen telefonförsälj- ning och utskick av blanketter med dolt erbjudande som ska signe- ras. Vanligt förekommande är att det uppringda företaget får upp- fattningen att det som erbjuds vid telefonsamtalet är gratis eller erbjuds till mycket lågt pris, medan det efter avtalets ingående visar sig att priset för produkten eller tjänsten är betydligt högre. Inte sällan uttas i dessa situationer ett högt överpris i förhållande till den vara eller tjänst det handlar om. Ett exempel är företag som ringer upp och påstår att något annat företag försöker registrera det upp- ringda företagets domännamn, varvid det uppringda företaget er- bjuds hjälp att registrera domänen själv. Det pris som erbjuds är och en domän, medan debiteringen sedan sker för ett flertal domäner och registrering. Enligt före- kommer det att företag använder ett företagsnamn som är förväx- Småföretagares behov av skydd lingsbart med ett välrenommerat företags namn, i syfte att förvilla och vilseleda vid telefonförsäljningen. har även uppgett att det förekommer att det vid ett telefonsamtal hänvisas till ett tidigare inköp eller till ett avtal som inte existerar. Det kan vara så att en telefonförsäljare ringer upp en företagare och felaktigt uppger att företagaren haft en tjänst under föregående år. Säljaren vill vid telefonsamtalet få bekräftat att adressuppgifterna inför kommande period stämmer. När företaga- ren avslutningsvis ska godkänna att samtliga uppgifter är korrekta, spelar säljaren in bekräftelsen som sedan används som bevis på att företagaren godkänt och tecknat ett nytt avtal. En relativt ny företeelse är att telefonförsäljaren kräver e-signe- ring i direkt anslutning till telefonsamtalet. Den uppringde ges då ingen möjlighet till eftertanke och har betydligt svårare att komma ur avtalet. Av uppgifter från Företagarna har inhämtats att ett företag som blivit vilselett av ett annat företag via telefonförsäljning kan behöva lägga ner tid och energi på att bestrida kravet, söka kontakt med det berörda företaget och söka juridisk hjälp. Särskilt för nya små- företagare kan detta ta tid i anspråk. Ett företag har ofta en före- tagsförsäkring med rättskydd. Emellertid kan rättskyddet inte alltid utnyttjas eftersom det tvistiga beloppet understiger ett halvt bas- belopp. Detta medför att man kan välja att betala den tvistiga fakturan eller att ingå en förlikning. Att bestrida kravet kan inne- bära att det säljande företaget vidhåller sitt krav och skickar det till inkasso alternativt ansöker om betalningsföreläggande. De processuella möjligheter som ges inom ramen för marknads- föringslagen används i princip inte av småföretag. Anledningen är brist på resurser och tid. Småföretag har allmänt sett svårt att ta tillvara sina rättigheter när tvist uppstår vid telefonförsäljning enligt vad Företagarna framhållit för utredningen. Småföretagares behov av skydd Råd och stöd till småföretag Företagarnas medlemmar har rätt till juridisk rådgivning. Medlem- mar i har rätt till fri rådgivning i frågor som rör bl.a. bluffakturor och vilseledande marknadsföringsmetoder och kan få medlemsrabatt på arvodet om företaget behöver juridiskt biträde. På publiceras den s.k. Varningslistan. Den fungerar som en varning för företag som använder sig av oseriösa marknadsföringsmetoder mot andra företag och en uppma- ning till andra företag att iaktta särskild försiktighet vid kontakt med dessa företag. Publicering på listan baseras på till inkomna klagomål från företag i kombination med andra faktorer, t.ex. vilka marknadsföringsmetoder eller företagsnamn som används. Antalet företag som är publicerade på Varningslistan varierar , med det rör sig om mellan 45–85 företag. Ett mindre antal företag står oftast för ett stort antal klagomål. Vidare står 25 före- tag på en s.k. kandidatlista. Det är företag som fått in klagomål mot och som utreds eller övervakas särskilt. De myndigheter som småföretagare ofta kontaktar när problem uppstår vid telefonförsäljning är Polisen, , Data- inspektionen och . Småföretagare har dock inte rätt till samma stöd som konsumenter. Utredningens bedömning: Det finns ett behov av särskilt skydd för småföretagare när det gäller oönskad marknadsföring per telefon. En lämplig åtgärd är att det införs en möjlighet för småföretagare att låta registrera telefonnummer i ett spärregister – på liknande sätt som för konsumenter. Frågan bör i första hand hanteras genom förhandlingar mellan näringslivets parter. Det föreslagna skriftlighetskravet vid telefonförsäljning i distansavtalslagen bör inte gälla vid försäljning till småföretagare. Småföretagares behov av skydd Åtgärder mot fakturabedrägerier är under utredning De undersökningar och problembeskrivningar som utredningen tagit del av visar att småföretagare upplever problem i samband med telefonförsäljning. Olika typer av fakturabedrägerier och vilse- ledande förfaranden, som strider mot avtalslagens bestämmelser om avtals ingående och ogiltighet samt mot förbudet i marknads- föringslagen mot vilseledande marknadsföring, utmärker sig som stora problemområden. Åtgärder mot bedrägerier genom bluffakturor har föreslagits i betänkandet Stärkt skydd för egendom (SOU 2013:85). För att effektivisera utredning och lagföring föreslog utredningen bl.a. att ett särskilt brott, grovt fordringsbedrägeri, ska införas. Utredningen överlämnade sitt betänkande . Betänkandet bereds i . När det gäller civilrättsliga åtgärder mot faktura- bedrägerier tillsatte regeringen en utredning , Utredningen om åtgärder mot fakturabedrägerier (Ju 2014:03). I uppdraget ingår att kartlägga omfattningen och karaktären av dessa problem. Med beaktande av kartläggningen ska utredningen överväga behovet av förändringar i framför allt civilrättslig, närings- rättslig och civilprocessrättslig lagstiftning och vid behov föreslå åtgärder. Åtgärderna ska skydda såväl företag, myndigheter, kom- muner som privatpersoner. Utredningen ska redovisa uppdraget . Mot bakgrund av att frågan om bedrägeri genom bluffakturor redan utretts och då civilrättsliga åtgärder mot fakturabedrägerier övervägs i ytterligare en annan utredning, föreslår utredningen inte åtgärder som tar sikte på sådana överträdelser. Småföretagare bör kunna motsätta sig marknadsföring per telefon i ett spärregister Andra problem när det gäller telefonförsäljning för småföretagare handlar om att parterna ofta är oeniga i fråga om huruvida avtal träffats över huvud taget och, om avtal träffats, vad som faktiskt avtalats. Till detta kommer att många småföretagare upplever telefonförsäljning som störande. Som utgångspunkt anses juridiska personer inte ha något sådant särskilt behov av stöd och skydd som konsumenter. Småföretagares behov av skydd många småföretag i en underlägsen ställning vid telefonförsäljning och det har framkommit att många upplever problem. Liksom konsumenter, omfattas enskilda näringsidkare av 21 § marknadsföringslagen och rätten att motsätta sig telefonmarknads- föring. För att uppnå syftet med bestämmelsen borde det enligt utredningens bedömning, på liknande sätt som för konsumenter, finnas en möjlighet för enskilda näringsidkare att på ett samlat sätt motsätta sig marknadsföring, dvs. i praktiken genom anmälan till ett spärregister. Som har beskrivits i kapitel 6 och 12 är spärregist- ret NIX-Telefon dock inte öppet för enskilda näringsidkare som bedriver aktiv näringsverksamhet. Det finns inte an- ledning att vidta lagstiftningsåtgärder för att åstadkomma en för- ändring när det gäller detta. Ett initiativ bör i stället i första hand tas av näringslivets parter. Såvitt utredningen kunnat konstatera har några sådana försök ännu inte gjorts. och Företag- arna är två organisationer som företräder bl.a. småföretagens in- tressen. Genom branschöverenskommelser med organisationer som SWEDMA och Kontakta skulle regler som tar sikte på ett särskilt skydd vid telefonförsäljning för småföretag kunna ta form, förutsatt att ett sådant intresse finns bland medlemmarna. Utred- ningens kartläggning tyder på att det finns ett sådant intresse. Det finns inget lagligt hinder mot att ett liknande register som NIX- Telefon införs såväl för enskilda näringsidkare som för andra små- företagare. Utredningen konstaterar i sammanhanget att 21 § marknads- föringslagen inte gäller till förmån för juridiska personer. Juridiska personer har alltså inte någon laglig rätt att motsätta sig marknadsföring på samma sätt som fysiska personer. Motsva- rande gäller beträffande rätten att motsätta sig marknadsföring genom bl.a. e-post och sms i 19 § marknadsföringslagen. Inte heller den bestämmelsen gäller till förmån för juridiska personer. Det kan enligt utredningens bedömning ifrågasättas om det finns skäl för en sådan begränsning av de nämnda bestämmelserna. Som utgångs- punkt omfattar marknadsföringslagen ett skydd för såväl konsu- menter som näringsidkare. Bakgrunden till utformningen av 19–21 §§ är vissa överväganden som gjordes i samband med genomförandet av teledataskyddsdirektivet om behandling av personuppgifter och Småföretagares behov av skydd skydd för privatlivet inom telekommunikationsområdet7 och direk- tivet om konsumentskydd vid distansavtal8 i svensk rätt.9 Enligt teledataskyddsdirektivet avses med abonnent en fysisk eller juridisk person som har ingått ett avtal med den som tillhandahåller allmänt tillgängliga teletjänster om tillhandahållande av sådana tjänster. I fråga om rätt till skydd mot icke begärda samtal (genom ett opt out- eller ett opt in-system) gäller detta dock bara abonnenter som är fysiska personer (artikel 12.3). Direktivet ålägger dock medlems- staterna i samma artikel, att inom ramen för och tillämp- lig lagstiftning säkerställa att berättigade intressen för abonnenter som inte är fysiska personer är tillräckligt skyddade när det gäller icke begärda samtal. Teledataskyddsdirektivet ersattes av kommunikationsdataskydds- direktivet.10 Även av detta direktiv framgår att rätten till skydd mot direktmarknadsföring via telefon genom ett opt in- eller opt out- system ska gälla abonnenter som är fysiska personer, men att med- lemsstaterna ska säkerställa att berättigade intressen för abonnenter som inte är fysiska personer är tillräckligt skyddade (artikel 13.5). Av direktivet framgår också att direktivet inte påverkar tillämp- ningen av de bestämmelser som medlemsstater fastställer för att skydda juridiska personers legitima intressen när det gäller icke begärd kommunikation för direkta marknadsföringssystem. Utredningen drar slutsatsen att i sig inte hindrar att juridiska personer omfattas i den krets som skyddas i 19 och 21 §§ marknadsföringslagen.11 Frågan berör dock inte enbart marknads- föring via telefon utan är mer generell. Utredningen väljer därför att inte gå vidare med överväganden alternativt förslag i denna del. Enligt utredningens bedömning kan det dock finnas anledning att återkomma till den i ett annat senare sammanhang. 7Europaparlamentets och rådets direktiv /66/EG av om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom telekommunikationsområdet. 8Europaparlamentets och rådets direktiv /7/EG av om konsumentskydd vid distansavtal. 1999/2000:40 s. 18 f. 10Europaparlamentets och rådets direktiv /58/EG av om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation. 11Angående skydd för juridiska personer i marknadsföringslagen med stöd av artikel 13.5 i direktivet, se prop. 2003/04:43 s. 16 f. Småföretagares behov av skydd Ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning bör inte gälla vid försäljning till småföretagare En annan fråga är om skriftlighetskravet vid telefonförsäljning även bör gälla för småföretag som får köperbjudanden per telefon för att komma tillrätta med problemen som rör avtalet. Distansavtalslagen gäller avtalsförhållanden mellan en närings- idkare och en konsument. För avtal mellan näringsidkare gäller dock avtalslagen och köplagen, tillsammans med handelsbruk och annan sedvänja mellan parterna och på marknaden. Även för närings- idkare gäller som skyddsprincip att oskäliga avtalsvillkor kan för- bjudas enligt lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan närings- idkare när det gäller företag (1 §). Som nämnts inledningsvis, ska vid bedömningen av om ett avtalsvillkor är att anse som oskäligt, särskild hänsyn tas till behovet av skydd för den som intar en underlägsen ställning i avtalsförhållandet (2 §). Härutöver är det möjligt för en avtalspart att vända sig till allmän domstol och be- gära jämkning av ett betungande avtalsvillkor med stöd av den sär- skilda generalklausulen om jämkning av avtalsvillkor i 36 § avtals- lagen. Även om många småföretag är i en liknande situation vid telefon- försäljning som konsumenter, har de som näringsidkare i de flesta andra sammanhang inte ansetts ha samma behov av skydd som konsumenter. Utöver de ovan beskrivna skyddsreglerna i avtals- situationen, har därför tvingande regler som innebär avsteg från principen om avtalsfrihet inte ansetts motiverade i svensk rätt annat än för konsumenter. Problemen för småföretagare vid telefon- försäljning är enligt utredningens bedömning inte tillräckliga för att nu göra undantag från detta. Ett skriftlighetskrav vid försäljning till småföretagare bör därför inte införas. Inte heller i andra medlems- stater har en sådan lösning valts. De branschorganisationer som företräder småföretagens intressen och som utredningen inhämtat synpunkter från har också bestämt avrått från detta. 18.1Allmänt om utredningens förslag I kapitel 11 har utredningen presenterat den kartläggning som gjorts och som tar sikte på vilka problem som finns från konsu- mentskyddssynpunkt på området för telefonförsäljning. Utredningen bedömer att problemen sammantagna är av sådan omfattning och karaktär att åtgärder behöver vidtas för att stärka konsument- skyddet. Utredningen gör i kapitel 14 bedömningen att det nuvar- ande s.k. opt out-systemet bör behållas och att det bör införas ett skriftlighetskrav vid avtal som ingås i samband med telefonförsälj- ning. I kombination med åtgärder på området för tillsyn och sank- tioner samt förbättringar när det gäller spärregistret NIX-Telefon, anser utredningen att ett skriftlighetskrav är den åtgärd som bäst bidrar till att lösa förekommande konsumentproblem. Det är också en åtgärd som innebär att företags intressen på den berörda mark- naden beaktas på ett balanserat sätt, till skillnad från åtgärden att införa ett krav på förhandssamtycke (opt in). Enligt utredningens mening skulle ett opt in-system få alltför betungande konsekvenser för företag som bedriver telefonförsäljning. Syftet med ett skriftlighetskrav är att skapa en ökad trygghet för konsumenter när avtal ska ingås via telefon och en ökad klarhet när det gäller avtalens innehåll. I kapitel 16 föreslår utredningen att ges i upp- drag att föra en dialog med företrädare för näringslivet om utform- ningen av reglerna för NIX-Telefon. ges vidare i uppdrag att verka för att lättillgänglig information om NIX-Telefon finns. Förslagen syftar till att stärka konsumenters möjligheter att motsätta sig marknadsföring per telefon. Utredningen redogör nedan för vilka konsekvenser utredning- ens förslag bedöms få i olika avseenden. Utredningens förslag har viss inverkan på kostnader och intäk- ter för kommuner, se avsnitt 18.5. Förslagen bedöms dock inte ha betydelse för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för offentlig service i olika delar av landet, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjlig- heten att nå de integrationspolitiska målen. Dessa förhållanden be- rörs därför inte närmare nedan. Utredningens bedömning: Förslagen kommer att få positiva konsekvenser för konsumenter genom att konsumenters ställ- ning på marknaden för telefonförsäljning stärks. Ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning bidrar till en ökad trygghet för konsumenter när avtal ska ingås och en ökad klar- het när det gäller avtalens innehåll. Konsumenter kommer att få större möjligheter att träffa avtal som svarar mot deras behov. Effekten bedöms bli att konsumenter blir mer nöjda med sina köp. Förslagen där får uppdrag som tar sikte på att förbättra NIX-Telefon förväntas stärka konsumenters möjlig- heter att motsätta sig marknadsföring per telefon. Förslaget om ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning Ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning kommer för konsumen- ter att innebära en ökad klarhet när det gäller avtalet och en ökad trygghet på marknaden när avtal ska ingås per telefon. Detta är faktorer som sammantaget kommer att leda till att konsumenters ställning på marknaden stärks. När konsumenten får tillgång till avtalsvillkoren i skrift och möjlighet att överväga om han eller hon vill acceptera anbudet, ökar konsumentens förutsättningar att fatta välgrundade beslut. Effekten bör bli att konsumenter i högre ut- sträckning blir nöjda med sina köp. Detta kommer i sig att bidra till att fler avtal består. Konsumenter kommer i mindre utsträckning än att behöva ägna tid åt att försöka få kontakt med företag för att ångra avtal. Även antalet tvister som rör avtalen kan förvän- Skriftlighetskravet kommer sannolikt att få positiva ekonomiska konsekvenser för konsumenter. De kommer i större utsträckning än att ingå avtal som motsvarar deras behov och som är ekonomiskt fördelaktiga för dem. En annan positiv effekt för konsumenter är att skriftlighets- kravet kan leda till att verksamheten hos sådana företag som be- driver otillbörlig marknadsföring och som bryter mot regler i distans- avtalslagen lättare kommer att stävjas. Det finns anledning att anta att skriftlighetskravet kommer att medföra att oseriösa företag får mindre utrymme på området, vilket i sig är ägnat att göra konsu- menter trygga när avtal ska ingås per telefon. Förslagen om ett samråd om reglerna för NIX-Telefon och bättre information om registret Förslaget om att får i uppdrag att föra en dialog med företrädare för näringslivet om utformningen av reglerna för NIX-Telefon, förväntas medföra att konsumenters möjligheter att motsätta sig marknadsföring per telefon genom att anmäla sig i spärregistret kommer att stärkas. Många konsumenter anser att oanmodad telefonförsäljning är störande, se kapitel 11. Därför är det särskilt angeläget att NIX-Telefon tillgodoser konsumenternas behov. Att anmäla sig till registret är det enda sättet som finns för konsumenter att på ett samlat sätt motsätta sig marknadsföring per telefon enligt marknadsföringslagen. Utredningens bedömning: Ett skriftlighetskrav vid telefon- försäljning förväntas leda till en minskad ärendetillströmning till och en mer effektiv tillsynsverksamhet, vilket bör kunna få positiva ekonomiska effekter. De föreslagna uppgifterna för i fråga om NIX-Telefon kan leda till vissa kostnadsökningar för myndig- heten. Dessa bör rymmas inom befintligt anslag. Skriftlighetskravet kommer att innebära att konsumenter får bättre förutsättningar att ta ställning till erbjudanden från telefonförsälj- are. Det kan förväntas att konsumenter i större utsträckning än accepterar anbud som motsvarar deras behov. En effekt av detta är sannolikt att konsumenter i mindre utsträckning kommer att framföra klagomål till i frågor som rör telefon- försäljning. Vid Forbrukerombudet i har det konstaterats ett minskat antal klagomål från konsumenter när det gäller telefon- försäljning sedan ett skriftlighetskrav infördes i 2009.1 En konsekvens av att ärendetillströmningen rörande telefon- försäljning kan förväntas minska är att resurser frigörs för andra uppgifter. Ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning bedöms vidare leda till en effektivare tillsynsverksamhet. Den omständigheten att näringsidkaren ska bekräfta sitt anbud skriftligen för konsumenten ökar förutsättningarna när det gäller att säkra bevisning om inne- hållet i avtal som ingås.