sou · H3B369 · 2015-08-04 00:00:00 — Ett exempel är att myndigheter på begäran ska lämna För- säkringskassan, , och allmän för- valtningsdomstol uppgifter om en namngiven person när det gäller förhållanden som är av betydelse för tillämpningen av socialför- säkringsbalken. Sekretess hindrar inte heller att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om det är nödvändigt för att den utlämn- ande myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet.66 66 10 kap. 28 § OSL, 110 kap. 31 § socialförsäkringsbalken (2010:110) och10 kap. 2 § OSL. Kvarskrivning ersätts med skyddad folkbokföring Bestämmelser om uppgiftsskyldighet gäller, precis som exemp- let visar, normalt generellt och det görs inga undantag för särskilda personkategorier. Någon begränsning finns inte heller vid tillämp- ning av bestämmelsen om nödvändigt utlämnande. Det innebär att även personer med skyddad folkbokföring omfattas av uppgifts- skyldigheterna och bestämmelsen om nödvändigt utlämnande. När informationsutbyten grundar sig på uppgiftsskyldigheter eller bestämmelsen om nödvändigt utlämnande kommer den star- kare sekretess vi föreslår för uppgifter om personer med skyddad folkbokföring inte att innebära någon begränsning. En uppgiftsskyldighet från folkbokföringsverksamhet behövs får lämna ut uppgifter från folkbokföringsdatabasen till myndigheter under vissa förutsättningar.67 Dessa bestämmelser innebär inte att sekretessen viker. De mest grundläggande och känsliga personuppgifterna om en person med skyddad folkbok- föring kommer från folkbokföringsverksamhet och lämnas till i princip alla myndigheter som hanterar personuppgifter. Uppgiften om en kvarskriven persons adress aviseras visserligen inte, men däremot uppgift om namn och personnummer. Många myndigheter får också del av andra uppgifter som är känsliga för dessa personer, exempelvis uppgift om familjemedlemmar. Det saknas däremot bestämmelser om att är skyl- digt att lämna uppgifter ur folkbokföringsdatabasen till andra myn- digheter. I avsaknad av en reglerad uppgiftsskyldighet kan sekretess- belagda uppgifter lämnas ut med stöd av generalklausulen. Det är inte lämpligt att lämnar ut stora mängder sekretess- belagd information till en stor mängd myndigheter utan uttryckligt författningsstöd, även om sekretess gäller hos mottagarna. En bestämmelse bör därför införas för att göra det möjligt för Skatte- verket att lämna ut sekretessbelagda uppgifter om personer med skyddad folkbokföring till andra myndigheter. Vi föreslår därför att ska lämna uppgifter om personer som har skyddad 67 Bland annat 2 kap. 8 § lagen (2001:182) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet samt 12 och 12 a §§ förordningen (2001:589) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet. Kvarskrivning ersätts med skyddad folkbokföring folkbokföring till en myndighet, om myndigheten enligt lag eller förordning får behandla uppgifterna och får lämna ut uppgifterna enligt lagen och förordningen om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet.68 För- slaget innebär att om har lagligt stöd för att lämna ut uppgifter om personer som inte har skyddad folkbokföring, har verket också rätt att lämna ut uppgifter om personer som har sådant skydd. När det gäller annat uppgiftslämnande mellan myndigheter bör detta i många fall vara möjligt med stöd av generalklausulen. Vid informationsöverföringar till andra myndigheter vet den avsän- dande myndigheten vem som är mottagare av uppgifterna och vad uppgifterna ska användas till. Dessutom innebär vårt förslag att den starkare sekretessen för personer med skyddad folkbokföring ska gälla i all verksamhet som regleras i OSL. Det primära syftet – att uppgifterna inte ska lämnas ut till enskilda – kan därför uppnås även om uppgifterna överförs mellan myndigheter. De begräns- ningar i möjligheterna att lämna ut uppgifter som generalklausulen ställer upp skiljer inte på olika personkategorier. Det finns inte heller något formellt hinder mot att använda generalklausulen vid rutinmässiga informationsutbyten eller vid sekretessbestämmelser med ett omvänt skaderekvisit. Generalklausulen gäller dock inte för sekretessbelagda uppgifter enligt vissa bestämmelser, bland annat när det gäller sekretess inom och hälso- och sjukvården. Vi bedömer således att det i de flesta fall inte finns något for- mellt hinder mot att uppgifter om personer med skyddad folk- bokföring ingår i informationsutbyten mellan myndigheter. Varje myndighet måste dock med stöd i de bestämmelser som gäller för den egna verksamheten samt de förarbetsuttalanden och praxis som finns, ta ställning till om dagens informationsutbyten kan fortsätta eller om de bör förändras eller upphöra när det gäller personer med skyddad folkbokföring. Det kan också finnas anledning för myn- digheter att begära att nuvarande informationsutbyten författ- ningsregleras i bestämmelser om uppgiftsskyldigheter. 68 Lagen (2001:182) och förordningen (2001:589) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet. 9Sekretess för hotade och förföljda personer 9.1Bestämmelser och praxis om sekretessmarkering i folkbokföringsdatabasen I verksamhet som rör folkbokföring och annan liknande registrering av befolkningen gäller sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs.1 I förarbetena till bestämmelsen anfördes att huvudregeln bör vara att uppgifter om namn, adress, personnummer, civilstånd och nationalitet ska vara offentliga. I vissa undantagsfall kan det emel- lertid vara påkallat att hindra att uppgift som regelmässigt anteck- nas inom folkbokföringen lämnas ut. Det kan finnas särskild anledning att vägra utlämnande i fall då enstaka uppgift av harmlöst slag begärs utlämnad, såsom exempelvis då en adress har sekre- tessmarkerats på grund av befarad personförföljelse.2 Sekretessen inom den egentliga folkbokföringen bör enligt rege- ringen inte kunna kringgås genom att uppgifterna får en vidsträck- tare offentlighet i andra register som omfattar befolkningen. Sek- retessen gäller därför också andra befolkningsregister som baseras på uppgifter från folkbokföringen exempelvis det centrala statliga person- och adressregister, SPAR. Andra register som omfattas av bestämmelsen är och register över befolkningen. Även om ett befolkningsregister inte 122 kap. 1 § första stycket 1 OSL. 1979/80:2 Del A s. 209 och 210. Sekretess för hotade och förföljda personer omfattar hela landet utan bara befolkningen i ett visst område, exempelvis ett landstingsområde, är sekretessbestämmelsen till- lämplig på sådant register.3 Folkbokföringssekretessen gäller även för vissa andra verksam- heter. omfattas ett antal statliga register som pass- registret och Transportstyrelsens vägtrafikregister. Dessutom omfattas kommunala fastighetsregister.4 Tanken bakom regle- ringen där uppgifter om en persons adress och liknande kan hållas hemlig i vissa register men inte i andra var enligt regeringen att ett sådant sekretesskydd bör ges bara i undantagsfall och för de regis- ter där det i praktiken ligger närmast till hands att försöka få reda på en sådan uppgift. Ju större del av befolkningen i hela landet eller en del av detta registreringen avser, desto mera närliggande är det att söka uppgiften där. Det finns ett antal register som förs av myndigheter och som innehåller uppgifter om så stora grupper av befolkningen att det skulle te sig inkonsekvent att uppgifter i dessa register inte omfattades av samma sekretess som uppgifter i befolkningsregistren.5 kan efter ansökan registrera en sekretessmarkering i folkbokföringsdatabasen för en person som bedöms behöva skydd för sina personuppgifter. Syftet med rutiner för sek- retessmarkering i folkbokföringsdatabasen är att förhindra att per- sonuppgifter används för att hitta enskilda personer och utsätta dem för brott, förföljelse eller trakasserier. Sekretessmarkering är den minst ingripande formen av skyddade personuppgifter. Det finns inga särskilda bestämmelser som gäller för sekretessmarkering i folkbokföringsdatabasen. Den form av skyddade personuppgifter som kallas för sekretessmarkering grun- dar sig i stället på de bestämmelser om sekretessmarkering som gäller för alla myndigheter och som syftar till att påminna om behovet av en noggrann sekretessprövning. Allmän information om sekretessmarkering finns i kapitel 5. I detta kapitel beskriver vi 1979/80:2 Del A s. 210 och 211. 422 kap. 1 § första stycket 1 OSL och 6 § offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641). 1987/88:41 s. 10–13. Sekretess för hotade och förföljda personer den praxis som gäller för den sekretessmarkering som registrerar i folkbokföringsdatabasen när en person riskerar hot eller förföljelse. fattar beslut om att registrera en sekretessmarke- ring om verket bedömer att personen löper en risk för brott, för- följelse eller trakasserier och det därför kan antas att uppgifter om personen inte får lämnas ut på grund av bestämmelsen om folk- bokföringssekretess6. avsikt med sekretessmarker- ingen är att den ska omfatta alla personuppgifter, även uppgifter i andra myndigheters system som kan ge ledning om var en person eller någon närstående till denne kan befinna sig. Sekretessmarke- ringen aviseras därför tillsammans med personuppgifterna till alla myndigheter, som får grundläggande personuppgifter från Skatte- verkets folkbokföringsverksamhet, inklusive andra verksamheter inom som SPAR. Mottagande myndigheter bestäm- mer själva hur de ska hantera sekretessmarkerade personuppgifter i sina system. SPAR däremot lämnar inte ut uppgifter om personer med sekretessmarkering. Uppgifter från folkbokföringen om per- soner med sekretessmarkering lämnas därför inte ut till företag eller andra privata organisationer.7 Sekretessmarkeringen i sig innebär inte att uppgifter om perso- nen inte får röjas utan är i stället en påminnelse om behovet av en noggrann sekretessprövning hos alla myndigheter som tar emot personuppgifter från folkbokföringen. Det framgår inte av själva sekretessmarkeringen vilka uppgifter om personen som kan vara skyddsvärda eller varför. kan dock efter begäran och prövning lämna ut skälen för sekretess- markering till andra myndigheter som har motsvarande sekretess- skydd i sin verksamhet för att mottagarna ska få ett bättre underlag för sin sekretessprövning.8 För att ska registrera en sekretessmarkering krävs att den person som ansökan avser eller dennes närstående är utsatt för ett aktuellt och konkret hot i det enskilda fallet. En allmänt uttalad motvilja mot att ha kontakt med en annan person är inte ett tillräckligt skäl för en sekretessmarkering. 622 kap. 1 § första stycket 1 OSL. 7Skatteverkets vägledning för hantering av sekretessmarkerade personuppgifter i offentlig förvaltning och enligt uppgift från . 8Enligt uppgift från . Sekretess för hotade och förföljda personer bl.a. medges när en enskild riskerar att utsättas för våld eller hot om våld från tidigare relationer, från nära familj eller övrig släkt, på grund av politisk aktivitet eller på grund av sitt arbete.9 Dessutom måste sekretessmarkeringen få en faktisk effekt. Byte av bostad är ett krav för att få en sekretessmarkering. I enstaka fall kan det dock finnas skäl att göra avsteg från detta krav. Personen bör även vidta vissa andra åtgärder som att byta arbete, skydda sina personuppgifter eller på annat sätt hjälpa till att upprätthålla effek- ten. En bedömning måste göras i varje enskilt fall. För den som utsätter sig för någon form av synlig, offentlig aktivitet fyller sek- retessmarkeringen oftast inte någon funktion. Exempel på sådana aktiviteter är att publicera uppgifter om sig själv på internet och politiska aktiviteter. rekommenderar att första gången en sekretess- markering medges bör den gälla . Så länge hotbilden är oförändrad kan det finnas skäl att förlänga en redan beviljad sekre- tessmarkering.10 En sekretessmarkering kan tas bort antingen om personen själv begär det eller om bedömer att det sak- nas skäl för att låta den vara kvar. Giltighetstidens utgång behöver inte väntas in. Har den enskilde inte ansökt om förlängning ska sekretessmarkeringen tas bort när giltighetstiden gått ut.11 Prövning av ärenden om sekretessmarkering Ansökan om en sekretessmarkering ska som regel vara skriftlig. Den behöver inte komma från den enskilde utan kan även komma från exempelvis eller sociala myndigheter. I ansökan redogör den sökande för anledningen till att personupp- gifterna ska sekretessmarkeras. I normalfallet ska en ansökan om sekretessmarkering för ett barn skrivas under av båda vårdnads- havarna. kan dock godta en ansökan även om en eller båda vårdnadshavarnas underskrift saknas. Vid varje ansökan om förlängning ska den enskilde redogöra för de aktuella omständig- heterna.12 9Enligt uppgift från . 10Enligt uppgift från . 11Enligt uppgift från . 12Enligt uppgift från . Sekretess för hotade och förföljda personer Till ansökan om sekretessmarkering ska intyg eller annan utred- ning som styrker hotet finnas med som underlag för bedömningen. Personen kan exempelvis lämna en dom, ett intyg från Polis- myndigheten, , en kvinnojour, en brottsofferjour eller annan utredning.13 och socialnämnden ska på begä- ran lämna biträde vid utredning av frågor om sekretessmarkering i folkbokföringsdatabasen.14 Skälen för bestämmelsen beskriver vi i kapitel 8. Gäller ärendet ett barn och sekretessmarkeringen regi- strerats för att vårdnadshavaren är ett hot mot barnet bör alltid en kontakt tas med social myndighet innan sekretessmarkeringen tas bort.15 Beslut om att inte registrera en sekretessmarkering eller att ta bort en sekretessmarkering i folkbokföringsdatabasen kan inte överklagas. Det beror på att en sekretessmarkering inte är något bindande avgörande av sekretessfrågan utan bara en påminnelse om behovet av en noggrann sekretessprövning om uppgiften begärs ut.16 Övriga bestämmelser och rutiner lämnar muntlig och skriftlig information till den enskilde i samband med beredning och beslut i ärendena. Skatte- verket vidareförmedlar också post till personer med sekretess- markering.17 Rutinerna för posthantering liknar de som gäller för kvarskrivna, se kapitel 8. När har registrerat en sekretessmarkering för ett barn i folkbokföringsdatabasen ska underrätta socialnämnden i den kommun där barnet är folkbokfört eller, om barnet inte är folkbokfört, i den kommun där barnet har fötts.18 Skälet för bestämmelsen är att dessa barn i många fall lever under pressande förhållanden och kan ha varit med om traumatiska hän- 13Enligt uppgift från . 1417 a § folkbokföringslagen (1991:481). 15Enligt uppgift från . 16RÅ 2005 ref. 12 och RÅ 2006 ref. 61. 17Enligt uppgift från . 187 § förordningen (2001:589) om behandling av personuppgifter i folkbok- föringsverksamhet. Sekretess för hotade och förföljda personer Det kan därför vara av vikt att socialnämnden får kännedom om förhållandena för att vid behov kunna bistå barnet och dennes närstående.19 har tillsammans med andra myndigheter tagit fram en vägledning för hantering av sekretessmarkerade personuppgifter i offentlig förvaltning. I vägledningen finns råd för hur andra myn- digheter bör agera för att skyddet för de sekretessmarkerade upp- gifterna ska fungera.20 Utvecklingen av antalet personer med sekretessmarkering har varit enligt följande. Tabell 9.1 Antal personer med sekretessmarkering 9.1.4Sekretess för uppgift om förföljda personers adress, telefon m.m. gäller sekretess, oavsett i vilket samman- hang uppgiften förekommer, för vissa uppgifter om enskilda i syfte att förhindra hot och förföljelse.21 Sekretess gäller för uppgift om en enskilds bostadsadress eller annan jämförbar uppgift som kan lämna upplysning om var den enskilde bor stadigvarande eller tillfälligt, den enskildes telefon- 2013/14:178 Förstärkt skydd av personuppgifter för hotade och förföljda personer s. 15. 20Skatteverkets vägledning för hantering av sekretessmarkerade personuppgifter i offentlig förvaltning. 2121 kap. 3 § OSL och prop. 2005/06:161 Sekretessfrågor – Skyddade adresser, m.m. s. 47–59 och 98–100. Sekretess för hotade och förföljda personer nummer, e-postadress eller annan jämförbar uppgift som kan användas för att komma i kontakt med denne samt för motsva- rande uppgifter om den enskildes anhöriga, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne kan komma att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte för uppgift om beteckning på fastighet eller tomträtt. Vi beskriver undantaget för uppgift om beteckning på fastighethet och tomträtt närmare i avsnitt 9.2. Sekretessen gäl- ler inte heller för uppgift i aktiebolagsregistret eller handelsregist- ret eller, i den utsträckning regeringen meddelar föreskrifter om det, i annat liknande register. Regeringen har meddelat föreskrifter om register som liknar aktiebolagsregistret och handelsregistret och där sekretessen inte heller gäller. Sekretessen gäller därför inte för uppgifter som förs i ett antal register av , exempelvis register över konkurser, föreningsregistret och näringsförbudsregist- ret. Sekretessen gäller inte heller för ett antal register och diarier som för, exempelvis patentregistret. Slutligen gäller inte sekretessen för länsstyrelsernas stiftelseregis- ter.22 Sekretessen hindrar inte att uppgift om en enskild lämnas till förvaltaren i den enskildes konkurs.23 Om en myndighet lämnar uppgift till en konkursförvaltare, får myndigheten vid utlämnandet göra förbehåll som inskränker konkursförvaltarens rätt att lämna uppgiften vidare eller utnyttja den. Ett sådant förbehåll får inte innebära ett förbud att utnyttja uppgiften om den behövs för att förvaltaren ska kunna fullgöra sina skyldigheter med anledning av konkursen. Sekretessen hindrar inte heller att uppgift om en enskild lämnas mellan och Säkerhetspolisen, om den mottagande myndigheten behöver uppgiften i sin brotts- bekämpande verksamhet. 225 § offentlighets- och sekretessförordningen(2009:641). 2321 kap. 4 § OSL. Sekretess för hotade och förföljda personer Uppgifter som omfattas av bestämmelsen Med hänsyn till vikten av offentlighet ansåg regeringen att en pri- mär sekretessbestämmelse som gäller hos alla myndigheter och som omfattar alla uppgifter om enskildas personliga förhållanden skulle få ett allt för vitt tillämpningsområde. Bestämmelsen har därför begränsats till att avse vissa angivna uppgifter. Regeringen ansåg att de uppgifter som i första hand bör kunna hemlighållas med stöd av bestämmelsen är uppgift om enskilds bostadsadress och andra jämförbara uppgifter som kan avslöja var personen bor stadigvarande eller tillfälligt, exempelvis uppgifter om adress till fritidsbostad eller hotell. Även del av en adressuppgift eller annan jämförbar uppgift som kan användas för att ta reda på var den enskilde bor omfattas av bestämmelsen. Med formule- ringen ”annan jämförbar uppgift som kan användas för att komma i kontakt med den enskilde” avses exempelvis uppgift om faxnum- mer eller uppgift om vem som är den enskildes arbetsgivare. Uppgifter om hemtelefonnummer, privata mobilnummer eller privata e-postadresser kan, under förutsättning att den enskilde har ett hemligt abonnemang, i normalfallet inte ge någon ledning om var den enskilde bor eller uppehåller sig. En sådan uppgift kan dock användas för att hota och trakassera personen. Även hemtelefon- nummer och annan liknande uppgift som kan användas för att komma i kontakt med den enskilde kan därför hemlighållas med stöd av bestämmelsen. Regeringen ansåg att uppgifter om den enskildes arbetsplats inklusive telefonnummer är att anse som upp- gifter som kan användas för att komma i kontakt med den enskilde. Sådana uppgifter omfattas därför av bestämmelsen. Det var vidare enligt regeringens mening naturligt att bestäm- melsen omfattar samma uppgifter om den förföljde personens anhöriga som om den förföljde personen själv. Namn och personnummer omfattas inte av bestämmelsen. Syftet med bestämmelsen är i första hand att bereda skydd för personer som har en sekretessmarkering i folkbokföringsdatabasen. I ett sådant fall anses ett utlämnande av personnumret hos en annan myndighet inte leda till ett utlämnande av personens adressuppgif- Sekretess för hotade och förföljda personer ter från folkbokföringen. I de fall handläggningen av vissa typer av ärenden är uppdelad på olika regioner kan i och för sig röjandet av uppgiften att ett ärende med en person med ett visst personnum- mer har handlagts i en viss ort vara tillräckligt för att den hotade ska känna sig otrygg, särskilt om det rör sig om en mindre ort. Uppgifter om enskildas namn och personnummer kan dock omfattas av sekretess enligt primära sekretessbestämmelser som gäller i vissa verksamheter. I dessa sekretessbestämmelser har en avvägning mellan sekre- tessintresset och insynsintresset för uppgifterna gjorts med hänsyn till det område inom vilket de ska gälla. Regeringen ansåg att eftersom bestämmelsen ska gälla hos alla myndigheter är det inte möjligt att i förväg avgöra om det hos en myndighet kan finnas ett så stort insynsintresse för enskildas namn och personnummer att dessa uppgifter bör vara offentliga i myndighetens verksamhet eller i vart fall i myndighetens beslut. Om en person har så stort skyddsbehov att även dennes namn och personnummer regelmäss- igt behöver hemlighållas finns det möjlighet att låta denne få finge- rade personuppgifter. Sekretessen gäller även för uppgifter i domar och beslut Uppgifter som omfattas av sekretess enligt bestämmelsen är av sådan karaktär att de sällan måste anges i domar eller beslut. Rege- ringen ansåg dock att bestämmelsen även bör omfatta uppgifter som tas in i beslut. I de fall en sådan uppgift förekommer i ärende eller mål hos domstol följer det av sekretesslagstiftningen i vilken utsträckning denna sekretess kan bestå i ett beslut eller i en dom. Bestämmelsens relation till folkbokföringssekretessen Om har beslutat att införa en sekretessmarkering och lämnar sekretessmarkerade uppgifter till en annan myndighet avise- rar sekretessmarkeringen. I dessa fall får det anses finnas särskild anledning för den mottagande myndigheten att göra en skadebedömning i det enskilda fallet om de sekretessmarkerade uppgifterna begärs ut. Om en förföljd person själv lämnar sina per- sonuppgifter till en myndighet åligger det den enskilde själv att Sekretess för hotade och förföljda personer informera myndigheten om att hen har en sekretessmarkering i folkbokföringsdatabasen om den enskilde vill vara säker på att de omständigheter som ligger till grund för sekretessmarkeringen ska beaktas om uppgifterna begärs ut. Detta kan exempelvis ske genom att den enskilde bifogar en kopia av beslut om sek- retessmarkering till myndigheten. Uppgiftslämnande till andra myndigheter och till enskilda Uppgifter som omfattas av bestämmelsen kan behöva lämnas till andra myndigheter. Eftersom uppgiften omfattas av sekretess hos den mottagande myndigheten kan uppgiften i ett enskilt fall lämnas till en annan myndighet antingen efter en skadeprövning, med stöd av generalklausulen eller med stöd av någon annan sekretessbry- tande bestämmelse. Det är viktigt att den överlämnande myndig- heten upplyser den mottagande myndigheten om de omständig- heter som gör att den överlämnande myndigheten anser att sekre- tess gäller för adressuppgifterna. 9.2Närmare om uppgift om fastighets- och tomträttsbeteckningar Som ovan nämnts omfattas inte uppgift om fastighetsbeteckning av sekretessen i 21 kap. 3 § OSL. När bestämmelsen infördes uttalade regeringen bl.a. följande. Även uppgift om fastighetsbeteckning kan avslöja var den enskilde bor. Enligt folkbokföringslagen ska den enskilde folkbokföras på den fastighet där hen är att anse som bosatt. Detta gäller oavsett om personen äger fastigheten eller inte. Dessa uppgifter omfattas dock av folkbokföringssekretessen om den enskilde är utsatt för personförföljelse.