sou · H3B3109 · 2015-12-21 00:00:00 — Beträffande frågor om miljökvalitets- normer, strandskydd samt hälsa och säkerhet eller risken för olyckor, översvämning eller erosion föreslås att möjligheter att ingripa ska behållas för prövning i senare skede. Plangenom- förandeutredningen anser att dessa frågor ofta kan bedömas fullt ut först när den närmare markanvändningen har lagts fast.17 förslag om en områdesplan har inte genomförts. Regeringen har ansett att ett ställningstagande till en sådan reform bör avvakta resultat av andra aktuella utredningar som rör planering och byggande.18 Under vårt arbete har vi kunnat bekräfta att det finns ett behov av sådana tidiga klarlägganden som efterlyst. Vi har dock valt en annan lösning på problemet. 15Se SOU 2013:34, Ett effektivare plangenomförande. 16Här avses att – i sin tillsynsroll – inte haft invändningar under granskning- skedet. 17Se SOU 2013:34 s. 263 ff. 2013/14:126 s. 53 f. Flertalet kommuner har ambitioner att arbeta så effektivt som möjligt med skeden inför detaljplaneläggning. Omfattningen av de utredningar som behöver göras och de restriktioner och krav som gäller bestäms dock i hög grad av staten. Vi föreslår inga ändringar i sak vad gäller statens krav. Sådana ställningstaganden ligger utanför utredningen. Däremot föreslår vi lagändringar som skulle ge kom- munerna ökade möjligheter att genom ett s.k. planeringsbesked tidigt få bindande besked från staten i vissa strategiska frågor. Se kapitel 8. Förenklat kan förslaget beskrivas som att kommunen ska ha möjlighet att under detaljplaneprocessen begära ett besked från läns- styrelsen i en sådan fråga som ingår i tillsyn enligt 11 kap. 10 § PBL. avgör själv om den ställda frågan är möjlig att besvara med det material som finns framtaget. Om beskedet blir att detaljplaneläggningen är förenlig med statens krav i det aktuella avseendet kan inte ingripa och över- pröva planen i samma avseende. Planeringsbeskedet kan begäras inför och/eller under detalj- planeläggningen. Ett exempel kan vara att området ingår i en för- djupning av översiktsplanen och att gransknings- yttrande över denna tyder på att platsen kan bebyggas med hänsyn till riksintressen, strandskydd och avstånd till en bullrande verk- samhet. Inför en eventuell detaljplanering har kommunen behov att få ett uppdaterat och mer precist besked i en eller flera av dessa frågor. Ett bindande besked i en viss fråga kan då fås genom ett planeringsbesked. Planeringsbeskedet blir alltså en viktig del i pro- cessen inför detaljplaneläggning. Förutom att planeringsbeskedet kan användas i ett tidigt skede inför en eventuell detaljplaneläggning kan det tillämpas senare i processen, närmare inpå starten av det detaljerade arbetet med att upprätta ett planförslag. Detta illustreras i Figur 9.2 nedan. Figur 9.2 Exempel på att planeringsbesked kan begäras i olika skeden under processen inför detaljplaneläggning Vårt förslag om planeringsbesked omfattar samtliga frågor som staten bevakar i sin tillsynsroll enligt 11 kap. 10 §. I det avseendet går förslaget längre än modell. Vårt förslag är också mer flexibelt eftersom det ger större möjlig- heter att välja i vilken fråga och i vilket skede inför detaljplane- läggning som relationen mellan stat och kommun ut med bindande verkan. Vi har även övervägt ifall bör ges möjlighet att i ett granskningsyttrande över en översiktsplan19 med bindande verkan besluta att översiktsplanen i ett eller flera avseenden och inom vissa geografiska områden är förenlig med de krav som staten bevakar enligt 11 kap. 10–11 §§ PBL. Innebörden skulle bli att en detaljplan 19 Företrädesvis skulle det i så fall komma att användas i områdesvisa fördjupningar av över- siktsplanen. inte kan överprövas i det eller de avseenden som klarlagts med bindande verkan i översiktsplanen. Våra motiv för att inte föreslå ett system av det slag som nämns ovan är det inte i tillräcklig grad ger möjlighet till aktuella och bindande besked från staten utifrån rådande planeringsförutsätt- ningar och aktuellt planläggningsbehov. Framtagande och ställnings- tagande till översiktsplaner och planer av det slag som Plangenom- förandeutredningen har föreslagit kräver en betydande arbetsinsats. Det kan inte förväntas att sådana planer snabbt kan ändras i det fall en grundläggande planeringsförutsättning har ändrats. I stället behövs ett system som möjliggör uppdaterade, tydliga och bindande besked från staten nära inpå starten av en detaljplaneläggning. Sammanfattningsvis anser vi att det för processen inför detalj- planeläggning inte är befogat med fler lagändringar än det vi före- slår i form av s.k. planeringsbesked. 10 Tidsfrister i detaljplaneprocessen I våra direktiv beskrivs att det kan ta att få de besked från kommuner behöver och att kommuner nämner dessa väntetider som en faktor som förlänger planprocessen. Det finns ett antal orsaker till att väntetiderna kan bli långa, t.ex. hög arbets- belastning hos länsstyrelserna och komplexa frågeställningar. Även om länsstyrelserna har arbetat med olika effektiviserings- åtgärder bedömer regeringen att det finns ett behov av att se över om det bör införas tidsfrister för de svar statliga myndigheter ska ge rörande en planfråga och vilka åtgärder som ska kunna vidtas om svar inte ges. Syftet är att förkorta tidsåtgången för handläggningen av planärenden. Vi ska därför utreda: •om det är möjligt och lämpligt att införa särskilda tidsfrister för sådana moment där besked från är nödvändiga för att kommunerna ska kunna gå vidare i planprocessen, •om tidsfrister behövs för när myndigheter ska svara på förfråg- ningar från kommuner samt •förekomsten av, och behovet av, tidsfrister för olika moment i planprocessen. Vid vår bedömning av om tidsfrister bör införas bör vi ta hänsyn till risken för att kan komma att lämna negativa svar för att hinna svara . I våra direktiv står att sådana tendenser finns i samband med den kommunala skyldigheten att lämna planbesked . Vi ska överväga förslag till hur denna risk kan undvikas eller minimeras. Av 7 § förvaltningslagen (1986:223) följer att varje ärende där någon enskild är part ska handläggas så enkelt och snabbt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. Det finns inga fastställda tids- frister i förvaltningslagen men JO och JK utövar tillsyn över myn- digheterna och förluster som orsakas av dröjsmål kan ersättas genom skadestånd.1 Av ordalydelsen framgår att 7 § enbart avser ärenden ”där någon enskild är part”. Paragrafen är därför inte tillämplig vid ”intern” myndighetshantering, t.ex. när ska yttra sig till kom- munen. Även om paragrafen inte är direkt tillämplig så bör alla myn- digheter eftersträva en ärendehandläggning som är snabb, enkel och billig.2 har frågan om tidsfrister för myndighetsbeslut i plan- och byggprocessen bl.a. behandlats av Plan- och byggkom- mittén3 och av Byggprocessutredningen.4 Plan- och byggkommittén konstaterade allmänt att en tidsram som en myndighet bör hålla sig inom i sig framstår som intressant. Genom att ange tidsfrister för handläggning av olika ärenden kan man synliggöra för enskilda och andra berörda inom vilken tid de kan förväntas få besked. Men kommitténs samlade bedömning blev ändå att man kan uppnå samma syfte som med tidsfrister genom tids- planering, interna målsättningar och uppföljningar så länge plane- ringen görs på ett ambitiöst sätt.5 kom till andra slutsatser. Utredningen föreslog att det borde införas en tidsfrist för bygg- nadsnämndernas prövning av ärenden om bygg-, rivnings- och mark- lov samt förhandsbesked. Utredningens förslag genomfördes och handläggningstiden för lov och förhandsbesked regleras numera i 9 kap. 27 § PBL där det står att ska handlägga ärenden skyndsamt och meddela sitt beslut från 1Se (2012), Förvaltningsrättens grunder, andra upplagan, , s. 79. Även , praxis och medför vissa krav på myndigheters handläggningstider. Se SOU 2010:29 s. 253–290. Kraven gäller, liksom 7 § förvaltningslagen, förhållandet mellan myndigheten och den enskilde. 2Se , Förvaltningslagen (, Zeteo) kommentaren till 7 §. 3SOU 2005:77, Får jag lov? Om planering och byggande. 4SOU 2008:68, Bygg – helt enkelt. 5Se SOU 2005:77 s. 822–823. det att den fullständiga ansökningen kom in till nämnden. Om det är nödvändigt på grund av utredningen i ärendet, får tiden förlängas med högst ytterligare. Utredningen förseslog även att en byggherre skulle ha rätt att hos kommunen begära ett besked huruvida kommunen avser att påbörja ett arbete med upprättande, ändring eller upphävande av detaljplan eller områdesbestämmelser. Detta besked benämndes plan- besked och skulle lämnas senast , såvida inte bygg- och kommunen kom överens om . Tidsfristerna skulle fungera som vägledande riktlinjer och utredningen föreslog inga sanktionsmöjligheter om tidsfristerna överskreds.6 Också i denna del genomfördes utredningens förslag men tidsfristen för plan- beskedet förlängdes (se 5 kap. 4 § PBL). Även i Ds 2014:31 Nya steg för en effektivare plan- och bygglag behandlas frågan om tidsfrister. Där föreslås att kommunernas hand- läggningstid för ett anmälningsärende, liksom lov och förhands- besked, bör regleras med en tidsfrist och att regeringen ska ges möjlighet att meddela föreskrifter om detta och vilken tidsfrist som ska gälla.7 Förslaget behandlas i prop. 2014/15:122 Nya steg för en effektivare plan- och bygglag och ökad rättssäkerhet för verksamhets- utövare vid omgivningsbuller (s. 32 ff) och ändringarna föreslås träda i kraft . De nämnda utredningarna har huvudsakligen fokuserat på myn- digheters tidsfrister i relation till enskilda, medan handläggnings- tider för ”intern” myndighetshantering i princip inte har berörts. föreslog dock att kommunen, in- för arbetet med att upprätta en översiktsplan eller områdesplan, skulle kunna begära att tillhandahöll underlag av betyd- else för planeringen.8 Detta underlag skulle överlämnas senast efter kommunens begäran. Förslaget har ännu inte genom- förts.9 6Se SOU 2008:68 s. 123 ff. och 182 ff. Även om PBL inte innehåller några sanktioner så omfattas bestämmelsen av JO:s och JK:s tillsyn. JO:s beslut , dnr 5738- 2013, där en samhällsbyggnadsnämnd fick kritik för att ha överskridit tidsfristen för hand- läggning av ett bygglovärende. JO konstaterade att tidsfristen inte får överskridas ens om sökanden samtycker till det. 7Se Ds 2014:31 s. 203 ff. 8Se SOU 2013:34, föreslagen bestämmelse i 3 kap. 6 a §, PBL. 9Plangenomförandeutredningens förslag behandlas i prop. 2013/14:126 s. 128 f. De tidsfrister som infördes i PBL verkar ha fallit väl ut. I Ds 2014:31 konstateras att erfarenheterna från tidsfrister för för- handsbesked och lov talar för att tidsfrister bidrar till kortare hand- läggningstid och ökad förutsebarhet om tidsåtgången.10 I sammanhanget vill vi även lyfta fram regeringens möjligheter att styra handläggningstiderna genom inriktningsmål i regleringsbrev till länsstyrelserna. De inriktningsmål för överklagade som har införts11 verkar ha haft god effekt.12 Flera länder har tidsfrister för hantering av planer och bygglov eller motsvarande. Det gäller bl.a. , , , och Norge.13 Dessa frister rör primärt relationen mellan myndigheter och enskilda. I den norska plan- och bygglagstiftningen14 finns dock tidsfrister för s.k. innsigelser (invändningar), som kan göras av statliga och regionala organ mot kommunala förslag till planer som «er av nasjonal eller vesentlig regional betydning, eller som av andre grunner er av vesentlig betydning for vedkommende organs saksområde». Dessa invändningar ska göras , dock senast inom en tidsfrist (som kan förlängas genom överens- kommelser). Om tidsfristen har löpt ut bortfaller rätten att göra en invändning.15 10Se Ds 2014:31 s. 207. Dessa erfarenheter överensstämmer med erfarenheter från införande av tidsfrister i där tidsfristerna har inneburit att handläggningstiderna har gått ned, se Kalbro & (2008), Plan- och bygglovsprocessen, privata planinitiativ och tidsfrister, s. 74. 11Se t.ex. regleringsbrev för avseende länsstyrelserna, , S2014/8870/. 12Antalet länsstyrelser som når det inriktningsmål som innebär att av de över- klagade planärendena ska ha avgjorts har ökat mätningarna påbörjades . Se , PBL-kunskapsbanken/uppfoljning/Statistik. 13Se Kalbro (2007), Tidsfrister för myndighetsbeslut i plan- och byggprocessen. Rapport från Fastigheter och byggande, KTH. 14Plan- og bygningsloven, § 5–4. Se även Retningslinjer for innsigelse i plansaker etter plan- og bygningsloven, T-2/13, Rundskriv, 27.08.2013. 15Plan- og bygningsloven, § 5–5. 10.3Statliga myndigheters medverkan i detaljplaneprocessen medverkan i planprocessen beskrivs i kapitel 4 och 8.Där framgår att ska ge råd om tillämpningen av och övriga bestämmelser i om det behövs från allmän synpunkt. ska dessutom verka för att ingripande- grunderna uppfylls samt ta till vara och samordna statens intressen. Det sker bl.a. genom att håller andra statliga myndig- heter underrättade om planarbetet under samrådsskedet och tar emot synpunkter från berörda myndigheter. samord- ningsroll innebär att kommunen ska kunna vända sig direkt till som ska inhämta de yttranden som behövs och göra en samlad bedömning av de statliga intressena16, se 5 kap. 14 § PBL samt 2 kap. plan- och byggförordningen (2011:338). Härav följer även att kommunen inte behöver samråda direkt med andra statliga myndigheter som t.ex. , Energi- myndigheten och Försvarsmakten. I praktiken vänder sig dock kommunen ofta direkt till vissa statliga myndigheter om ett plan- förslag berör deras intressen. Myndigheterna yttrar sig då till kommunen och inte till även om i regel informeras om innehållet i yttrandet. kan även rekom- mendera kommunen att vända sig direkt till statliga myndigheter som kan anses vara särskilt berörda.17 Samråd ska ske med , lantmäterimyndigheten och de kommuner som berörs enligt 5 kap. 11 § PBL. Beträffande resten av samrådskretsen är det tillräckligt att kommunen ger tillfälle till samråd. Att samråd ska ske innebär att kommunen måste få svar från och lantmäterimyndigheten för att komma vidare PBL innehåller bestämmelser om hur kort samråds- tid kommunen får sätta. Vid utökat planförfarande ska samråds- tiden vara minst (5 kap. 11 a §). svar i samrådet ges normalt i ett samrådsyttrande. innehåller PBL ingen uttrycklig tidsfrist för när samrådsyttrandet ska lämnas. 16Detta syftar på myndighetsintressena och inte statens intresse som t.ex. fastighetsägare. ska prioritera mellan motstridiga statliga intressen och göra den samlade värdering som kommunen behöver till ledning för sitt planarbete. 1985/86:1 s. 136 samt 540. 17 Se prop. 1985/86:1 s. 540. I förarbetena till 1987-års PBL konstateras dock att bör delge kommunen resultatet av sina överväganden utan att några bestämmelser härom införs.18 ska även avge ett granskningsyttrande enligt 5 kap. 22 § PBL om planförslaget innebär att ingripandegrunderna blir aktuella. Här finns redan en angiven tidsfrist i PBL eftersom ytt- randet ska lämnas . Kommunen avgör hur lång granskningstiden ska vara men det finns bestämmelser i 5 kap. 18–18 a §§ PBL som anger hur kort tiden får vara beroende på vilket planförfarande som används. När en kommun har beslutat att anta, ändra eller upphäva en detalj- plan eller områdesbestämmelser ska på eget initiativ kontrollera ifall de krav som anges i 11 kap. 10 § andra stycket PBL har tillgodosetts. Om det finns anledning att anta att så inte är fallet ska fatta ett beslut enligt 11 kap. 10 § PBL om att överpröva kommunens beslut. måste fatta sitt be- slut om överprövning . Att överprövar beslutet innebär att myndigheten överväger ifall kommunens beslut ska upphävas enligt 11 kap. 11 § PBL eller inte.19 beslut enligt 11 kap. 10 § om att överpröva kommunens beslut får inte överklagas (13 kap. 3 § PBL). Som ovan framgått finns det en tidsfrist för beslutet om över- prövning. Det finns dock ingen tidsfrist som reglerar behandling av de planer som man har beslutat att överpröva enligt 11 kap. PBL. Om det finns särskilda skäl får regeringen eller , för ett visst geografiskt område, besluta att reglerna om överprövning ska tillämpas även i fråga om beslut om lov eller förhandsbesked enligt 9 kap PBL. Om beslutar att överpröva ett lov eller förhandsbesked får besluta att detta inte ska gälla förrän prövningen har avslutats (11 kap. 12 § 1985/86:1 s. 141. 19Se Se Didón m.fl., (, Zeteo), kommentaren till 11 kap. 11 §. måste i förväg ange vissa geografiska områden där beslut i ärenden om lov och förhandsbesked ska expedieras till (se 9 kap. 42 § PBL).20 Kravet på särskilda skäl inne- bär att det bara är i undantagsfall som detta blir aktuellt. Läns- styrelsen har på sig att besluta om den ska överpröva kommunens beslut eller inte utifrån ingripandegrunderna i 11 kap. 10 § andra stycket. Av 18 § förordning (1998:1252) om områdesskydd enligt miljö- balken m.m. följer att bestämmelserna i 11 kap. 10 och 11 §§ PBL även ska tillämpas på beslut att ge lov eller förhandsbesked i fråga om verksamheter eller åtgärder som kan påverka miljön i ett natur- område som avses i 7 kap. 27 § första stycket 1 eller 2 , dvs. sådana särskilda skyddade områden som avses i det s.k. art- och habitatdirektivet (direktiv /43/EEG) och fågeldirektivet (direk- tiv 2009/147/EEG). Enligt de nämnda direktiven ska livsmiljöer och djur- och växtarter skyddas bl.a. genom att man ska skapa ett europeiskt nätverk av skyddade områden (Natura 2000). Lantmäteriet är den statliga lantmäterimyndigheten.21 Det finns även ett antal kommunala lantmäterimyndigheter som handlägger ären- den om fastighetsbildning, fastighetsbestämning, särskild gräns- utmärkning och fastighetsregistrering inom kommunen.22 Av PBL framgår att samråd ska ske med lantmäterimyndigheten vilket om- fattar både den statliga och de kommunala lantmäterimyndigheterna. Vid samrådet ska lantmäterimyndigheten påtala eventuella brister i planen som kan påverka det fastighetsrättsliga genomförandet och ge råd om innehållet i exploateringsavtal (5 kap. 15 § PBL).23 20Bakgrunden till ett sådant beslut av kan t.ex. vara att kommunen inte har följt granskningsyttrande enligt 3 kap. 16 §. Det kan även bli aktuellt för bevakning av bebyggelsefrågor t.ex. omkring militära anläggningar, inom skyddsområden intill vissa energiproducerande anläggningar eller i områden som av annan anledning är av riksintresse, Se Didón m.fl., (, Zeteo), kommentaren till 21Se förordning (2009:946) med instruktion för Lantmäteriet. 22Se lag (1995:1393) om lantmäterimyndighet. 23Från och med har paragrafen fått ett nytt innehåll och preciserar numera lantmäterimyndighetens roll i planprocessen, se prop. 2013/14:126 s. 143 ff. I praktiken går samrådet till på olika sätt beroende på om det är en eller statlig lantmäterimyndighet som är samråds- partner. De kommunala lantmäterimyndigheterna deltar tidigt i plan- processen och det förekommer ofta ett tätt och mer informellt samarbete mellan lantmäterimyndigheten och plankontoret. En stor del av kommunikationen sker muntligen och det lagstadgade sam- rådet blir i regel en bekräftelse av det som redan diskuterats. Vid samråd med den statliga lantmäterimyndigheten tas kontakterna ofta senare i processen och det är inte ovanligt att lantmäterimyn- dighetens handläggare ser planhandlingarna vid samrådet. Kommunikationen är i hög grad skriftlig.24 Av det ovanstående framgår att lantmäterimyndighetens roll i planprocessen varierar beroende på om det finns en lantmäterimyndighet eller inte. ska numera även yttra sig över plan- förslaget om det strider mot vissa angivna paragrafer i . ska här uppmärksamma och kommentera samma frågor som myndigheten ska verka för under samrådet (5 kap. 15 samt 22 a §§ PBL).25 Lantmäterimyndig- heten har precis som en bestämd tidsfrist att hålla sig inom i denna del. 10.4Tidsfrister för olika moment i detaljplaneprocessen Av våra direktiv framgår att vi ska utreda förekomsten av tidsfrister för olika moment i planprocessen. Vi har uppfattat att detta tar sikte på detaljplaneprocessen. Inledningsvis behandlas de tidsfrister som finns i PBL och därefter övriga bestämmelser rörande detalj- planeprocessen. 24Se Lantmäteriet (2013), Samråd och olämpliga planbestämmelser, Lantmäterirapport 2013:1s. 2013/14:126 sida 145. 10.4.1Tidsfrister för detaljplaneprocessen i PBL Det är inte helt självklart vilka bestämmelser i om detalj- planeprocessen som innehåller tidsfrister. En bestämmelse om att kommunen ska samråda som ska vara minst kan betraktas som en tidsfrist eftersom de som ska yttra sig under samrådet ska hålla sig till den tid kommunen sätter (se 5 kap. 11 a § PBL). I våra direktiv konstateras även att 5 kap. 22 § PBL som reglerar att ska lämna sitt granskningsyttrande inom granskningstiden är en angiven tidsfrist. Av 5 kap. 22 a § följer att denna tidsfrist även gäller för lantmäterimyndigheten. PBL innehåller även vissa bestämmelser om att myndigheter ska vidta vissa åtgärder ”utan dröjsmål” eller ””. Se t.ex. 5 kap. 24 § PBL. Vidare finns bestämmelser om meddelanden som ska skickas i anslutning till kungörelse eller tillkännagivande på kommunens anslagstavla (se t.ex. 5 kap. 20 samt 30 §§ PBL). Utöver de ovan beskrivna bestämmelserna innehåller PBL följande tidsfrister för olika moment i planprocessen med koppling till myn- digheters handläggning26: •Kommunen ska ge ett planbesked från det att en fullständig begäran om planbesked kom in om inte kom- munen och den som har gjort begäran kommer överens om något annat (5 kap. 4 §). •När beslutet att anta detaljplanen har vunnit laga kraft ska kom- munen skicka planen, planbeskrivningen och fastighetsförteckningen till och lantmäterimyndig- heten (5 kap. 32 §). •Länsstyrelsen måste besluta sig om den ska över- pröva kommunens beslut att anta, ändra eller upphäva en detalj- plan. Tiden räknas från det att har fått meddelande om kommunens beslut (11 kap. 10 §). 26 Bestämmelser rörande överklagande finns inte med. Eftersom uppräkningen gäller tids- frister för moment i detaljplaneprocessen omfattar den inte heller tidsfrister för t.ex. bygg- lov. Utöver PBL finns det även bestämmelser rörande planprocessen i bl.a. och plan- och byggförordningen. Av 2 kap. plan- och byggförordningen framgår att ska hålla statliga myndigheter underrättade under samrådet och att dessa ska framföra sina synpunkter till under samrådet. I miljöbedömningsprocessen ska kommunen samråda om behovs- bedömningen med , de kommuner som berörs och andra berörda myndigheter (6 § förordningen (1998:905) om miljö- konsekvensbeskrivningar). När och hur samrådet ska ske är dock inte reglerat i lagstiftningen. Om en miljökonsekvensbeskrivning blir aktuell finns bestäm- melser i bl.a. där det framgår att under samrådet ska verka för att en miljökonsekvensbeskrivning får den inriktning och omfattning som behövs för tillståndsprövningen (6 kap. 5 § första stycket). Myndigheterna ska eftersträva en ärendehandläggning som är snabb, enkel och billig. Vad detta innebär i praktiken kan naturligtvis diskuteras. Det finns dock indikationer på att dagens planprocess inte alltid uppfyller dessa kriterier. Vissa av de aktörer som utredningen har varit i kontakt med har uppgett att planprocessen tar och är oförutsebar. Att pro- cessen är oförutsebar skapar frustration och leder till att byggherrar har svårt att planera sin verksamhet på ett effektivt sätt. Osäker- heten om tidsåtgången och huruvida projektet kommer till stånd kan leda till att färre byggherrar vågar ge sig ut på marknaden. Detta kan leda till minskad konkurrens som innebär att färre pro- jekt genomförs och att byggkostnaderna ökar.27 I sammanhanget är det viktigt att påpeka att kritiken mot den långa planprocessen inte enbart avser själva detaljplaneläggningen. Många lyfter fram processen inför detaljplaneläggning (se kapitel 9) och långa överklagandeprocesser som de största problemen i samman- 27 Se även Kalbro & (2008), Plan- och bygglovsprocessen, privata planinitiativ och tidsfrister.