sou · H3B31 · 2015-01-15 00:00:00 — Barents Rescue 2005 i Övningen kan ses som en vidareutveckling av de tidigare övningarna Barents Rescue 2001 och Barents Trust 2003 varav den första var en civil räddningsövning och den senare en militär uppföljare. I övningen 2005 deltog , , , och . Från svensk sida deltog omkring 10 stabsmedlemmar från dåvarande Norra militärdistriktet, insatsplutonen ur Lapplandsjägargruppen i , två helikoptrar ur Försvarsmaktens helikopterflottilj och ett insatsteam ur Totalförsvarets skyddscentrum (SkyddsC) i . Syftet med övningen var att utveckla samarbetet vid en storskalig räddningsoperation där gränsöverskridande verksamhet förekom både mellan civila och militära styrkor inom den nordiska regionen, allt för att stärka stödet till den civila delen av samhället. Regeringen uppdrog genom beslut åt Försvarsmakten att genomföra övningen 05 i PFF-anda. Den var en stabsövning på CJTF-konceptet (Combined Joint Task Force Concept). Övningen, som var en distribuerad datorstödd övning genomfördes i och på ett stort antal utländska stabsplatser. I övningen deltog såväl Natoländer som länder utanför Nato. På utländska stabsplatser deltog omkring 60 svenska officerare. Scenariot var ett utvecklat CRO/PSO (Crisis Response Operation/Peace Support Operation). 4 Regeringsbeslut nr 4. Svenskt deltagande i utbildningar/ övningar utomlands Senast genomfördes övningen /och var då den sjunde i ordningen . Framtill och med 2005 genomfördes övningen , därefter . Steadfast Juncture 2008 var en Nato/NRF övning med syfte att träna, integrera och validera ledningsstrukturen i NRF 11. Övningen var öppen för utvalda partnerskapsländer, däribland . Den ägde rum i i . Scenariot var ett fiktivt konfliktområde och insatsen skedde med stöd av kapitel VII i FN- stadgan. Från svensk sida deltog 11 officerare. Cold Response är en återkommande övning i . Den är öppen för länder i PFF men deltagande kräver inbjudan från . har efter regeringsbeslut deltagit , med förband ur bl.a. (I 19) i . Övningens scenarier har byggt på krishanteringsinsatser under kapitel VII i . Deltagare har varit Nato och PFF-länder. ägde övningen rum i och norra . Försvarsmakten deltog med omkring 1700 personer ur marin-, flyg- och arméstridskrafterna. ingick svenska förband bl.a. i en brigad ledd av en svensk chef. Baltops är, jämför Baltops 2004 ovan, återkommande av ledda övningar med inbjudna länder inom Nato och PFF. Övningen genomfördes i mellersta och södra med deltagande från , , , och . Övningsändamålet var att öka den svenska förmågan att uppträda inom en större multinationell för att lösa en insats under ett FN-mandat. Flygstridskrafternas deltagande syftade till samövning med förband och utländska luftstridskrafter. Från deltog bl.a. ur marinen en korvettdivision, en minröjnings- Svenskt deltagande i utbildningar/ övningar utomlands division två underhållsdivisioner och ett sjöinformationskompani samt ur flygvapnet två insatsdivisioner. Den senaste Baltopsövningen genomfördes . Rapid Trident är en återkommande övning inom Nato/PFF- konceptet och i samarbete mellan och . Det är en multinationell datorstödd ledningsträningsövning inom ramen för en Crisis Response Operation. Den äger rum i med deltagare från ett stort antal länder. brukar delta med ett antal stabsofficerare. Seesim är övningar som återkommer inom ramen för det multinationella samarbetet Southeast Europe Defense Ministerial Process (SEDM) och har ett liknande upplägg och syfte som Rapid Trident. Den äger rum i . Även i denna övning deltar ett antal svensk stabsofficerare. Övningen var en Nato/PFF-övning som inbjudits att delta i. Scenariot var fiktivt och skulle återspegla en Natoledd Crisis Response Operation. Upplägg och syfte påminner om Steadfast Juncture. Den genomfördes i bl.a. och . deltog med 14 stabsofficerare. Exercise är en utveckling av övningarna och Cross Border Training. Syftet är att få ökad operabilitet inom luftarenan och ökad förmåga att tillsammans med andra nationer lösa uppgifter i sammansatta förband. Övningen ska ge möjlighet för , och att på nära håll genomföra en avancerad övning som ger förmågeutveckling enligt varje Svenskt deltagande i utbildningar/ övningar utomlands Syftet är också att de nordiska länderna ska dela på planeringsarbetet och skapa ett effektivare resursutnyttjande. I övningen 2013, som ägde rum i norra delarna av , och , deltog förutom dessa länder även . Från deltog ur flygvapnet bl.a. delar ur tre stridsflygdivisioner, delar ur två flygbasbataljoner samt transport- och stridsledningsenheter. Ur armén deltog enheter från (I 19) (jägarbataljonen) i och Artilleriregementet (A 9) i . Combined Joint Personel Recovery Standardization Course (CJPRSC) är en övning som syftar till att utbilda och öva komponenter i en undsättningsstyrka. Den ägde rum i . Från deltog personal från Livregementets husarer (K 3) i och flygflottilj (F 17) i /. Coalition Warrior Interoperability Excercise (CWIX) är en återkommande informationssystemsövning under ledning av . Syftet med svenskt deltagande är att utveckla Försvarsmaktens interoperabilitetsförmåga och verka i nationella och mulitnationella insatser. Övningen ägde rum i . Från deltog ett antal stabsofficerare. Armén har endast deltagit i få egna internationella övningar. Däremot har arméstridskrafter ingått i flera internationella försvarsgrensgemensamma övningar, t.ex. Cold Response där övningens tyngdpunkt ligger på arméstridkrafterna. Svenskt deltagande i utbildningar/ övningar utomlands Nordic Artillery Exercise 13 (NAX 13) NAX 13 är en återkommande övning som genomförs i med deltagande från bl.a. Artilleriregementet (A 9) i , Ledningsregementet (Led R) i , (I 19) i och (P 4) i . Syftet angavs vara att tillsammans med norska och finska officerare kompetensutveckla personalen och skapa en samsyn avseende ”joint fire”. Övningsserien tog även sikte på en gemensam övning med trupp. Neptune Warrior och SWOST 2006 Övningarna Neptune Warrior och Swedish Officers Sea Training (SWOST) 2006 vilade på ett regeringsbeslut att Försvarsmakten fick delta i utbildning av officerare inom ramen för ett fredsfrämjande krishanteringsscenario. De ägde rum i och involverade från svensk sida bl.a. två kustkorvettdivisioner med stödenheter. Övningarna tog bl.a. sikte på att utveckla de svenska beredskapsförbandens interoperabilitet och förmåga att medverka i krishantering. har deltagit i minröjningsoperationer och minröjningsövningar. har deltagit i operationer under baltisk ledning med ett årligt roterande planerings- och ledningsansvar mellan , och . Verksamheten sker i enlighet med rekommendationer från () som bildades på svenskt initiativ . Syftet är att verka för att röja minor och ammunition i områden där detta bedöms som mest angeläget med hänsyn till sjöfart och fiske. Övningen är återkommande. Regeringen medgav exempelvis genom beslut Försvarsmakten att delta i Open Spirit utanför . 5Fö2004/3034/SI. 6Fö2012/522/MFI. Svenskt deltagande i utbildningar/ övningar utomlands Övningsändamål var bl.a. att förbättra egen interoperabilitet och höja kompetensen avseende kommunikation och sjöminröjning. I övningen deltog bl.a. en minröjningsdivision med samtliga fartyg samt stabs- och underhållsenheter. genomfördes övningen utanför under lettisk ledning och med deltagande av omkring 15 nationer. deltog med enheter ur bl.a. Tredje sjöstridsflottiljen (3. sjöstriflj) i och Fjärde sjöstridsflottiljen (4. sjöstriflj) i och /Skredsvik. Brilliant Mariner (BRMR) 2010 genomfördes under ledning av (MCC) i Northwood (Natostruktur) i syfte att medge enheter och förband ingående i NRF- övning och validering före rotation in i beredskap. Övningen genomfördes i havsområdet väst, nord och ost om . Den gav möjlighet att öva i större sammansatta förband i ett internationellt sammanhang. Ett stort antal fartyg från bl.a. , , och deltog. Från svensk sida deltog två korvetter och ett minröjningsfartyg. Northern Sun/Crown Eagle 2013 Övningen Crown Eagle är en återkommande ubåtsräddningsövning med deltagande från och . Den genomförs i med alternerande värdskap. Northern Sun är en annan ubåtsräddningsövning som genomförs av Nato. Även i denna övning deltar . sammanföll övningarna tidsmässigt och geografiskt och slogs ihop till en övning. Från deltog bl.a. en ubåt och ett ubåtsbärgningsfartyg med besättningar. Swefin Amphex är återkommande samövningar mellan Amfibieregementet (Amf 1) i /och brigad i . genomfördes den i . Svenskt deltagande i utbildningar/ övningar utomlands förbanden ska öka sin förmåga till internationella operationer samt att verka i sin ordinarie miljö. Northern Coasts (NOCO) är en återkommande marin övning som är en av de största i . deltar omkring 40 fartyg från 15 länder samt omkring 3 500 sjömän och soldater. planerade och genomförde övningen 2010 och 2014. 2013 var det tur att leda övningen. Syftet med övningen är att inom ramen för en internationell CRO (Crisis Response Operation) öva ledning och interoperabilitet på olika nivåer. Från svensk sida deltog 2013 bl.a. enheter ur Första ubåtsflottiljen (1. ubflj) i , Tredje sjöstridsflottiljen (3. sjöstriflj) i samt Fjärde sjöstridsflottiljen (4. sjöstriflj) i och /Skredsvik. Den 36– 37. Regeringen bemyndigade7 Försvarsmakten att delta i övningen () 2006. Övningen genomfördes i med deltagare från , och . Övningens målsättning var att öva taktik och procedurer vid internationella flygoperationer. Målsättningen för det svenska deltagandet ur flygflottilj (F 17) i /var att bidra till förbandets utveckling inom det av antagna PFF-målet ”Rapid deployable air force units for NATO-led PFP-operations”. 7 Fö2006/1566/SI. Svenskt deltagande i utbildningar/ övningar utomlands Red Flag är en återkommande multinationell övning som genomförs i . Ändamålet är att öva i större sammansatta förband med ett brett spektra av taktiskt uppträdande. Som övningsmålsättningar har angetts att öva och utveckla logistikfunktionen vid insatser i ett avlägset insatsområde, att öva och utveckla förmågan att planera och genomföra större multinationella flygföretag och att öva och utveckla förmågan avseende stridsteknik med internationella procedurer. Särskilda regeringsbeslut har fattats inför övningarna8. deltog t.ex. sju JAS 39 , och det svenska deltagandet omfattade 90 personer. Baltic Regional Training Event Övningsserien Baltic Regional Training Event (BRTE) äger rum en gång i kvartalet och syftar till att öva flygförband och ledningscentra som deltar i den luftövervakning som Nato upprätthåller i , , och . 14, 22 och 40). Alla genomfördes med stöd av gällande rambeslut. Scenariot för övningen har varit överlämning mellan incidentförband av ett inledningsvis oidentifierat flygplan med kommunikationsproblem. Försvarsmakten har ansett att övningen bl.a. skulle främja förmågan till internationella operationer. Night Hawk är en återkommande övning i . Ändamålet är bl.a. att öva förmågan till () och förmågan att genomföra målbekämpning. deltog med bl.a. fyra JAS 39 och sammanlagt omkring 60 personer. 8 Se t.ex. Fö2008/684/SI. Svenskt deltagande i utbildningar/ övningar utomlands Övningen var en Natoledd övning med deltagande PFF-länder och ägde rum i . Övningen syftade till att stödja stater utrustade med JAS 39 , öka interoperabiliteten mellan dessa samt öva procedurer inom ramen för Nato-metodik. deltog med JAS 39 ur flygflottilj (F 17) i /samt tillhörande stödsystem och personal. () är en återkommande multinationell flygövning som 2013 ägde rum i . Den är en transportövning som syftar till att öva internationell metodik för flygoperationer med flygplan TP 84 (). deltog med två flygplan och sammanlagt 40 personer. Crossborder training är samlingsnamnet för ofta återkommande flygövningar mellan , och i luftrummet över . Övningarna avser bl.a. att öva interoperabilitet och taktiskt uppträdande. De vilar på rambeslutet –2015 och rambeslut för Försvarsmaktens övningar m.m. med medlemmar av Nordefco –20149. 4.6Försvarsmaktens syn på kommande behov av internationella övningar På frågor av utredningen har Försvarsmakten uppgett bl.a. följande. 9 Fö2014/242/MFI. Svenskt deltagande i utbildningar/ övningar utomlands Övningar i ett högkonfliktscenario mot en kvalificerad motståndare I enlighet med den solidariska säkerhetspolitiken ska Försvarsmakten kunna ge och ta emot militärt stöd, t.ex. vid en kris i vårt närområde. Övningar i ett högkonfliktscenario mot en kvalificerad motståndare är därmed grundläggande för interoperabilitets- och förmågeutvecklingen. Försvarsmakten, liksom andra berörda myndigheter, behöver öva med kvalificerade förband och deras ledningsstrukturer på alla nivåer för att stärka förmågan att kunna verka tillsammans med andra. De multinationella övningarna har ändrat karaktär från fredsfrämjande scenarier till övningar som utvecklar förmåga för enskilda förband, sammansatta förband och gemensamma operationer. Scenarier utvecklas mot att hantera allt från hybridkrigföring till högintensiv strid. I Försvarsberedningens rapport betonas att många av Försvarsmaktens uppgifter ska lösas tillsammans med andra, även uppgifter utöver ”fredsfrämjande”. Försvarsmakten har därför behov av att kunna delta i multinationella övningar som tar sikte på högkonfliktnivåer utöver fredsfrämjande scenarier. Övningar i högintensiv strid utanför det fredsfrämjande scenariot ökar inom Nato Nato utvecklar sin förmåga till högintensiv strid mot kvalificerade motståndare med förmågor från alla arenor, en förmåga som blivit eftersatt då Nato länge har fokuserat på krishanteringsoperationer mot en underlägsen och mindre kvalificerad motståndare. Övningar med inslag av kollektiva försvarsåtaganden, enligt artikel 5 i Natos stadga, börjar få en allt tydligare prioritering, och Nato strävar efter en utökning av den typen av övningsverksamhet. Eftersom , tillsammans med bl.a. räknas som en kvalificerad partner inom PFF-samarbetet och bl.a. bidrar med förband till NRF torde behöva delta i sådana övningar och även få erbjudanden om att delta. krävs beslut i () för att ett partnerland ska få delta i övningar med artikel 5 inslag, även om landet bidrar till NRF i samma rotation. Eftersom sådana beslut kan dra ut är möjligheterna till en snabb svensk beslutsprocess om deltagande önskvärd. Svenskt deltagande i utbildningar/ övningar utomlands Det finns internationella övningar utanför det fredsfrämjande scenariot som det är av värde för Försvarsmakten att delta i Nato har för att möta de nya behoven skapat en övningsserie som heter High Visibility Excersise (HVE), där avsikten är att öva på divisionsnivå (eller motsvarande). Inför dessa övningar har Nato även en serie övningar i Steadfast och Tridentserierna som det även är värdefullt för Försvarsmakten att kunna delta i. Därutöver tillkommer en rad nya övningar i som öppnas för ett svenskt deltagande, men där scenariot begränsar möjligheten att delta för svenska förband. Ett exempel på det är den polska övningen Anakonda. Nato kommer inte att förlita sig på en PFF-partner för sitt kollektiva försvarsåtagande enligt artikel 5 i Natos stadga. För handlar deltagande i Natoövningar främst om att öva högintensiv krigföring mot en kvalificerad motståndare, att kunna samverka samt att förhålla sig till en allians som kan komma att strida i händelse av en konflikt i närområdet. 4.7Hemvärnet och internationella övningar Hemvärnet utgör av Försvarsmaktens personella resurser och består enbart av frivilliga. Försvarsmakten får enligt 5 § hemvärnsförordningen ingå avtal med en person om att denne ska tjänstgöra som hemvärnssoldat. Hemvärnets uppgifter är strikt nationella och omfattar skydd av militära och samhällsviktiga anläggningar och verksamheter. På frivillig grund ger hemvärnet ofta stöd till det civila samhället, t.ex. i samband skogsbrandbekämpning, översvämningar och sökande efter försvunna personer. Hemvärnets nordiska samarbete – Hemvärnen i och har liknande uppgifter som det svenska, och strukturerna och regelverken är relativt lika. har det utvecklats ett nordiskt samarbete mellan de tre ländernas hemvärn. Samarbetet omfattar dels möten mellan de tre rikshemvärnscheferna, dels kursverksamhet Svenskt deltagande i utbildningar/ övningar utomlands med korsvisa utbyten, där kurserna är certifierade för hemvärnspersonalen oavsett nationell tillhörighet. Övningsverksamhet i det lilla perspektivet förekommer också, t.ex. att hemvärnsförband från samövar i . Övningsutbyte med norskt hemvärn förekommer t.ex. i och i /. Samövningar förekommer också på . Inom ramen för den internationella övningen Cold Response har svenskt hemvärn deltagit med bl.a. ett insatskompani tillsammans med ett norskt hemvärnsförband och samövning med bl.a. den alpina räddningsgruppen vid i . Beslut om internationella övningar Samarbetet inom är mycket informellt liksom hemvärnets övriga nordiska övningssamverkan. Den bygger på tradition och har sin grund i att hemvärnsorganisationen vilar på frivillighet och avtal. Beträffande Cold Response har dock hemvärnets deltagande även formellt haft stöd i regeringsbeslut. Rikshemvärnschefen anser att samverkan mellan hemvärnen i , och är välfungerande men kan och bör utvecklas ytterligare. Beträffande uppgiften stöd till det civila samhället t.ex. eftersökning av försvunnen person och bekämpning av skogsbränder bör samverkan och gemensamma övningar underlättas. Enligt Rikshemvärnschefen bör det vara möjligt för regeringen att genom fleråriga rambeslut ge formellt stöd till och underlätta denna typ av aktiviteter. 5 En internationell jämförelse För att undersöka andra länders beslutsgång för att sända trupp utomlands för utbildning och övning har vi skrivit till andra länders ambassader och även intervjuat personer vid de finska och norska ambassaderna i . Vi har begränsat oss till europeiska länder och valt länder som vi bedömt är mest intressanta att jämföra med. Det finska försvarsministeriet godkänner övningar enligt en uppgjord plan över försvarsmaktens internationella övningar. Till exempel fattar beslut om 2015 års övningar. Övningarna genomförs av Försvarsmakten. Om det är fråga om en övning som stämmer överens med den godkända planen, fattas inget separat beslut om deltagande i övningen vid , utan Försvarsmakten ger internt order om deltagande i övningen. Om det igen är fråga om en övning som inte ingår i övningsplanen, fattar ett separat beslut om den. Innan fattar beslut stakas prioriteringarna ut, i fråga om internationella övningar och deras volym på en allmän nivå, vid det gemensamma mötet mellan republikens president och Statsrådets utrikes- och säkerhetspolitiska ministerutskott. informeras regelmässigt om Försvarsmaktens internationella övningar. informerar republikens presidents kansli, statsrådets kansli och (samt vid behov ) särskilt före övningarna till den del som det bedöms att en övning kan väcka speciellt intresse. Försvarsmakten informerar alltid om alla internationella övningar. Syftet är att det gemensamma mötet mellan republikens president och Statsrådets utrikes- och säkerhetspolitiska ministerutkott ska staka ut riktlinjer för deltagandet i övningar också på för att stödja en långsiktig planering. Vem som arrangerar den militära övningen eller av vilken art den är har i princip ingen inverkan på beslutsförfarandet. Deltagandet grundar sig framför allt på en bedömning från Försvarsmakten om hur nyttig övningen är med tanke på utvecklandet av Försvarsmaktens kapaciteter. I lagen om Försvarsmakten finns inga särskilda bestämmelser om Försvarmaktens internationella övningar. Det anses att övningar såväl nationellt som internationellt antingen i eller utomlands ingår i alla Försvarsmaktens uppgifter. I lagen om militär krishantering finns en särskild bestämmelse om utbildning och övningar med anknytning till krishantering. Enligt 6 § sörjer Försvarsmakten för den utbildning och de övningar som behövs för de färdigheter som den militära krishanteringen förutsätter. Finländska militära avdelningar kan delta i utbildning och övningar utomlands. Utbildning och övningar kan ordnas i också för utländska militära avdelningar. Enligt propositionen till lagen om militär krishantering är avsikten inte att begränsa kretsen av dem som ordnar utbildning och övningar. Utbildnings- och övningsaktiviteterna kan vara nationella, bilaterala eller multinationella och anordnas antingen av vissa länder eller av internationella organisationer. Enligt propositionen ansvarar Försvarsmakten för att de styrkor som är avsedda för krishanteringsuppdrag får utbildning som ger tillräcklig och ändamålsenlig kunskap och förmåga. I 62 § värnpliktslagen föreskrivs om anordnande av tjänstgöring utomlands för de värnpliktiga. Enligt paragrafen kan en värnpliktig som fullgör beväringstjänst eller deltar i en repetitionsövning kortvarigt förordnas till tjänstgöring utomlands. Det gäller om han eller hon bl.a. deltar i utbildning för att ge färdigheter som den internationella militära krishanteringen förutsätter för de värnpliktiga som frivilligt sökt sådan utbildning, eller utför stöduppgifterna som hänför sig till sådan utbildning, eller deltar i sedvanlig fartygstjänstgöring utanför territorialvatten, eller med stöd av sitt uttryckliga samtycke deltar i en internationell militär övning som främjar det nationella försvaret. Deltagande i militära övningar är inte särskilt lagreglerat i . Av norsk grundlag följer att det är regeringen som fattar dylika beslut. I praktiken sker det genom att Försvarschefens övningsprogram presenteras i regeringen. Om det är fråga om övningar som kan uppfattas som politiskt kontroversiella kan det finnas skäl för en mer omständlig beslutsprocess med politisk inblandning. Enligt norsk grundlag § 25 är regeringsmakten förbjuden att överlämna Försvaret i ”fremmed makts tjenste”. I teorin kan det tänkas sätta stopp för att överlåta kommando i samband med en övning. Liksom vid internationella operationer kan det tänkas att ett deltagande inte anses tjäna norska eller allierades rådande internationella intressen. Försvarets övningsverksamhet behandlas i regeringen vid ingången till ett nytt budgetår. En beskrivning av övningsverksamheten är också inarbetad i Försvarsdepartementets styrningsdokument. Nya aktiviteter och större övningar (t.ex. Cold Response, och High Visibility Exercise 2018) liksom allierad övningsverksamhet i Finnmark avstäms i praktiken med Försvarsdepartementet innan de programmeras av Försvaret. I några sammanhang är departementet också med och stöttar Försvaret med själva anordnandet av övningen såsom att ingå avtal och arrangemang som krävs för att operera i ett land med vilket man inte har något . har inte gjort någon skillnad på övningsform och olika scenarier när det gäller beslutsprocessen. Det är i dansk grundlag (dansk grundlov § 19) fastlagt att ett folketingsbeslut krävs för att sända en dansk styrka utomlands i en internationell operation där det kan bli aktuellt att använda maktmedel mot en främmande makt. När det däremot gäller den internationella övningsverksamheten fattas beslut av ”Forsvaret og de olika vaern selv” inom de strategiska ramar som är fastlagda i det danska ”forsvarforlig 2013–2017” (ungefär att jämföra med de svenska försvarsbesluten). Beroende på övningens karaktär kan det danska försvarsdepartementet/för- svarsministern samt den danska regeringen också komma att involveras i beslutsprocessen. I är det Försvarsmakten (the Armed Forces) som beslutar om deltagande i övningar av olika slag. Försvarsmakten får dock vägledning av ’s International Defence Engagement Strategy (IDES)som publicerades i ett gemensamt dokument undertecknat av försvars- och utrikesministrarna. IDES uppställer hur alla försvarsaktiviteter ska prioriteras i brist på väpnade operationer för att fokusera försvarsansträngningarna på de länder som är viktigast för nationella intressen, och där man mest troligt uppnår önskad effekt.