sou · H3B357 · 2015-06-11 00:00:00 — I likhet med vad kommittén uttalade i betänkandet Tillsyn över polisen är det lämpligt att ledningen för den granskade myndigheten får ta del av underlag och yttra sig över eventuella sakfel och miss- uppfattningar innan resultaten och uttalandena presenteras slutligt.92 864–5 §§ och 8 § förvaltningslagen (1986:223). 8719 § myndighetsförordningen (2007:515). 884–5 §§ ibid. 8920 § ibid. 9021 § ibid. 91Rikspolisstyrelsen, remissyttrande , dnr A 120.329/2013. Betänkandet Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). Tillsyn över polisen, s. 174. Initiering, planering, metoder och handläggning Syftet med kommunicering inför beslut är faktagranskning, inte granskning av tillsynsmyndighetens bedömningar. Det kan också vara lämpligt att en inspektion eller en övervakning av en transport avslutas med en muntlig diskussion om de iakttagelser som har gjorts. Eventuella missuppfattningar kan då klarläggas med en gång. Inspektionen för vård och omsorg finns viss skyldighet att ge vårdgivaren eller personalen som är föremål för utredning tillfälle att yttra sig innan ett ärende avgörs.93 För många tillsynsmyndigheter finns dock inte något reglerat krav på kommunicering inför beslut, även om så oftast sker.94 Kommunicering innan ett tillsynsärende avgörs är enligt kommittén en självklarhet i de allra flesta fall. är dock inte kommunicering det mest lämpliga, så kan t.ex. vara fallet om ärendet ska avslutas efter en översiktlig utredning som inte har visat på några brister. Om ett yttrande från den granskade myndig- heten i den situationen inte kan antas tillföra något och den inte heller kan antas ha intresse av att yttra sig skulle kommunicering innebära onödig administration hos både tillsynsmyndigheten och den granskade myndigheten. Det bör därför inte i reglering ställas krav på kommunicering innan ett tillsynsärende slutligt avgörs. 937 kap. 16 och 19 §§ patientsäkerhetslagen (2010:659). 94Exempelvis låter Datainspektionen normalt den personuppgiftsansvarige få tillfälle att yttra sig innan beslut fattas. Om en inspektion har genomförts skrivs ett protokoll som den personuppgiftsansvarige får lämna synpunkter på. Om JO tar initiativ till ett tillsynsärende upprättas ofta en promemoria. Promemorian remitteras till den berörda myndigheten för upplysningar eller utredning och yttrande. Först därefter fattar JO beslut i ärendet. 13Medel för att brister ska rättas eller förebyggas I detta kapitel behandlar kommittén vilka medel tillsynsmyndig- heten ska ha att tillgå för att brister ska rättas eller förebyggas. Vid utformningen av ett nytt system för tillsyn måste det analyseras om tillsynsorganet ska ha möjlighet att använda sanktionsmedel mot en objektsansvarig som inte rättar sig efter framförd kritik. 13.2Tillsynsskrivelsen, tidigare bedömning och remissinstanser Enligt tillsynsskrivelsen ska begreppet tillsyn användas för ”verk- samhet som avser självständig granskning för att kontrollera om till- synsobjekt uppfyller krav som följer av lagar och andra bindande föreskrifter och vid behov kan leda till beslut om åtgärder som syftar till att åstadkomma rättelse”. Utöver att granskningen ska vara själv- ständig och avse kontroll av regelefterlevnad måste den alltså kunna leda till beslut om åtgärder som syftar till att åstadkomma rättelse. Annars är det inte tillsyn i tillsynsskrivelsens mening. Det är enligt skrivelsen grundläggande att det finns författningsreglerade möjlig- heter till ingripanden från tillsynsorganets sida. Ingripande- möjligheterna bör dock utformas efter de särskilda förutsättningar som finns inom respektive tillsynsområde.1 Enligt tillsynsskrivelsen går det inte att bortse från att många tillsynsområden har väsentligt olika förutsättningar, som påverkar hur tillsynsregelverket bör utformas för att effektivt bidra till att de 2009/10:79. En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn, s. 1 och 42. Medel för att brister ska rättas eller förebyggas materiella reglerna efterlevs och intentionerna i regelverken för- verkligas. Antalet tillsynsobjekt inom ett område kan bland annat påverka tillsynsorganens möjligheter att sprida information om gällande regler, vilket kan påverka utformningen av sanktioner. Vilka sanktioner som är lämpliga och mest effektiva kan också påverkas av vilka de objektsansvariga är. Inom ett område kan den tillsynspliktiga verksamheten bedrivas mestadels av företag, inom andra områden kan enskilda privatpersoner eller offentliga institutioner dominera.2 Kommittén fann i betänkandet Tillsyn över polisen att tillsyns- myndigheten skulle ha möjlighet att genom uttalanden rikta kritik mot den granskade verksamheten, men inte ha tillgång till några direkta sanktionsmedel.3 Några remissinstanser har yttrat sig angående förslaget i den delen. JO skrev att den föreslagna ordningen liknar JO:s kritikbeslut och att en nybildad tillsynsmyndighet behöver skarpare verktyg än så. Åtgärder som enligt JO skulle kunna vara aktuella är t.ex. före- läggande att vidta viss åtgärd, att upphöra med viss aktivitet och att redovisa vidtagna åtgärder, eventuellt förenade med en vitessanktion.4 ansåg att det bör diskuteras om den nya tillsyns- myndigheten ska ges ytterligare befogenheter än vad som föreslås i betänkandet. Som exempel på ytterligare befogenheter nämndes ställa krav, att förelägga myndigheterna om återrapportering eller att på annat sätt verkningsfullt löpande följa upp att korrigerande åtgärder verkligen gett effekt.5 skrev att förslaget att inte erbjuda tillsynsmyndigheten några reella sanktionsmedel kan få till följd att tillsynen blir tandlös och inte uppfyller sitt syfte. Samfundet påtalade att en liknande möjlighet som föreslås redan erbjuds genom förfarande med anmälan till JO och ansåg att det bör övervägas att ge någon form av sanktions- möjlighet i den uppföljande tillsynen, dvs. i granskningen av Polis- 2Ibid, s. 13 f. Tillsyn över polisen, s. 171 ff. 4JO, remissyttrande , dnr R 62-2013. Remiss av betänkande Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). 5SACO-förbundet , remissyttrande , dnr. Yttrande över betänkande ”Tillsyn över polisen” (SOU 2013:42). 6Sveriges advokatsamfund, remissyttrande , dnr R-2013/0986. SOU 2015:57 Medel för att brister ska rättas eller förebyggas myndighetens rättelser med anledning av tillsynsmyndighetens granskning.7 Statskontoret fann i remissyttrandet att avsaknaden av kraftfullare ingripandemöjligheter riskerar att minska tillsynens effektivitet. Åtminstone borde, enligt Statskontoret, ha en skyldighet att till regeringen redovisa vilka åtgärder den avser att vidta med anledning av den kritik som tillsynsmyndigheten kan komma att rikta mot den. Om inte avser att vidta några åtgärder med anledning av sådana påpekanden eller kritik bör myndig- heten redovisa skälen för detta.8 Statskontoret har i en rapport om tillsyn skrivit att ”det är absolut nödvändigt att det finns lagreglerade ingripandemöjligheter för en tillsynsmyndighet”. Om sådana saknas kan det enligt Statskontoret bli svårt att uppnå resultat och att det är viktigt att tillsynsmyndigheten har en varierad arsenal av ingripande- möjligheter till sitt förfogande.9 Det bör dock även beaktas att Statskontoret senare har funnit det tillräckligt att ett organ för ordinär tillsyn över förvar kan dels rikta kritik mot verket med anledning av brister man iakttagit, dels ställa krav på återrapportering från verket för att kunna kontrollera hur det avser att rätta till de iakttagna bristerna. Som en samlad återkoppling till regeringen kunde tillsynsorganet ges i upp- drag att sammanställa tillsynens resultat, inklusive Migrations- verkets återrapportering, i en rapport till regeringen. Förslaget bedömdes följa regeringens definition av tillsyn i tillsynsskrivelsen.10 Enligt remissyttrande var det tillräckligt och ändamålsenligt att den föreslagna tillsynsmyndigheten kunde rikta kritik mot den granskade verksamheten och att resultaten av tillsynen redovisades för regeringen.11 7Umeå universitet, , dnr 600-1210-13. Yttrande över Tillsyn över polisen, SOU 2013:42. 8Statskontoret, remissvar , dnr 2013/156-4. Tillsyn över Polisen (SOU 2013:42). 9Statskontoret, rapport . Tänk till om tillsynen – Om utformningen av statlig tillsyn, s. 87 f. 10Statskontoret, rapport 2014:32. Tillsyn och klagomålshantering inom migrationsområdet, s. 89 f. 11Rikspolisstyrelsen, remissyttrande , dnr A 120.329/2013. Betänkandet Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). Medel för att brister ska rättas eller förebyggas 13.3Beslut med uttalanden om regelefterlevnaden Kommitténs förslag: ska avgöra tillsyns- ärenden genom skriftliga beslut. Myndigheten får i besluten uttala sig om konstaterade förhållandens förenlighet med lagar och andra bindande föreskrifter. Besluten ska inte vara bindande eller över- klagbara. De ska skickas eller lämnas till den myndighet som har granskats. Kommitténs bedömning: Eftersom besluten inte ska vara bindande är det inte aktuellt att överväga olika former av sanktioner vid utebliven rättelse. 13.3.1Uttalanden om regelefterlevnaden – inga sanktioner vid utebliven rättelse För en effektiv tillsyn på lång sikt är det viktigt att kontakterna mellan tillsynsmyndigheten och de objektsansvariga sker med förtroende och respekt. På kort sikt är det givet att hot om t.ex. vite eller förbud stärker möjligheterna för tillsynsmyndigheten att få igenom önskade förändringar. I ett längre tidsperspektiv kan dock ett hot om tvingande sanktioner riskera att minska de objektsansvarigas vilja att samarbeta och att använda resultatet av tillsynen för att förändra verksamheten. Hotet kan skapa en bild av tillsynsmyndigheten som motståndare och leda till att den objektsansvarige värjer sig mot tillsynen i stället för att se den som ett positivt bidrag till det egna utvecklingsarbetet. Därtill kan farhågan för tvingande sanktioner göra den objektsansvarige mer återhållsam med vilken information den lämnar. Resultatet av tvingande sanktioner kan alltså bli att den objektsansvarige inte i lika hög grad medverkar i utredningen och att den vidtar minsta möjliga åtgärder med anledning av tillsynsmyndig- hetens beslut, i stället för att på djupet förändra verksamheten. Av stor betydelse för vilka möjligheter till ingripande som den nya tillsynsmyndigheten bör ha är även att tillsynen endast avser myndig- heter under regeringen och att tillsynsmyndigheten kommer att befinna sig på samma nivå i statsförvaltningen som de objekts- ansvariga. Lämpligheten av att en myndighet tvingar en annan myndighet på samma nivå till förändringar i verksamheten kan Medel för att brister ska rättas eller förebyggas Om det skulle visa sig att en objektsansvarig – på grund av resursbrist, oenighet om hur en bestämmelse ska tolkas eller av andra skäl – inte följer tillsynsmyndighetens uttalanden är det enligt kommittén i stället lämpligare att regeringen utövar sin möjlighet till styrning och kontroll för att säkra erforderlig följsamhet (se kap. 4). Regeringen ska då självfallet inte bestämma hur en objektsansvarig i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot en enskild eller som rör tillämpningen av lag.12 Om den nya tillsynsmyndigheten får rätt att förelägga den granskade verksamheten att vidta viss åtgärd eller upphöra med viss aktivitet bör föreläggandena kunna överklagas. Det vore ineffektivt utnyttjande av statens resurser om dessa användes för att två statliga myndigheter ska processa mot varandra i domstol. Vidare kan tvingande sanktioner påverka de granskade myndig- heternas möjligheter att ta ansvar för den egna verksamheten. Om de måste agera i enlighet med tillsynsmyndighetens beslut är det svårt att hålla en objektsansvarigs ledning ansvarig för den delen av verksam- heten. För sanktioner som förelägganden med vite att vidta viss åtgärd krävs att tillsynsmyndigheten i hög grad specificerar vilka åtgärder som ska vidtas. När Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen bildades tog regeringen ställning mot sanktioner av ekonomisk art. Eventuella åtgärder från inspektionens sida skulle utformas med respekt för den tillsynade myndighetens ansvar för uppföljningen av verksamheten. En ordning valdes där brister påtalas för tillsyns- objektet, som sedan ska redovisa vad som har gjorts eller kommer att göras för att rätta till de påtalade bristerna.13 Den nya tillsynsmyndigheten ska därför, på sätt kommittén funnit i betänkandet Tillsyn över polisen, ha rätt att göra uttalanden. Uttalandena ska inte vara bindande, men det bör erinras om att de föreskrifter som uttalandena ska bygga på är det. Om verksam- heten i visst avseende inte är förenlig med bindande föreskrifter, är de objektsansvariga skyldiga att vidta åtgärder redan mot bakgrund 1212 kap. 2 § regeringsformen. 2001/02:151. Tillsynen över arbetslöshetsförsäkringen, s. 36 f. Se 2 § förordningen (2007:906) med instruktion för Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och 9 § för- ordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen. Medel för att brister ska rättas eller förebyggas av dessa föreskrifter. Eftersom uttalandena inte ska vara bindande ska de inte heller kunna överklagas.14 ska alltså inte ha rätt att ålägga de objekts- ansvariga att vidta rättelse vid konstaterade brister. Det medför att det inte heller blir aktuellt att överväga sanktioner vid utebliven rättelse. Som ovan nämnts ska begreppet tillsyn enligt tillsyns- skrivelsen användas för verksamhet som ”vid behov kan leda till beslut om åtgärder som syftar till att åstadkomma rättelse”.15 Möjligheten att meddela beslut med kritik, tillsammans med nedanstående åtgärder såsom förelägganden om återredovisning samt spridning av beslut och rapporter innebär enligt kommittén att den nya tillsynsmyndigheten kan vidta åtgärder som syftar till att åstadkomma rättelse på sådant sätt att förslaget ansluter till regeringens definition av tillsyn i tillsyns- skrivelsen. En viktig förutsättning för att uttalandena ska få genomslag i den granskade verksamheten är att , Säkerhets- polisen och Kriminalvården har förtroende för den nya tillsyns- myndigheten och en vilja att använda resultatet av tillsynen i verk- samheten. Att tillsynsmyndigheten får det förtroende som krävs för en effektiv tillsyn handlar till stor del om att rätt kompetens finns i myndigheten. Kommittén återkommer senare till frågan om vilken kompetens som bör finnas i myndigheten (avsnitt 17.9). 13.3.2Uttalandena ska göras i skriftliga beslut uttalanden i ett tillsynsärende bör göras i form av beslut. Det finns inte något generellt krav på att statliga myndig- heters beslut ska avfattas skriftligt i förvaltningslagen (1986:223). Enligt 21 § myndighetsförordningen (2007:515) ska det för varje beslut i ett ärende upprättas en handling som visar dagen för beslutet, beslutets innehåll, vem som har fattat beslutet, vem som har varit föredragande och vem som har varit med vid den slutliga handlägg- ningen utan att delta i avgörandet. Med ordet ”beslut” har emellertid 14 Jfr 6 § lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet och prop. 2006/07:133. Ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel, m.m., s. 71. 2009/10:79. En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn, s. 1. Medel för att brister ska rättas eller förebyggas bara avsetts skriftliga beslut.16 Det finns alltså inget generellt reglerat krav på att en myndighets beslut ska vara skriftliga, men om en myndighet avfattar ett beslut skriftligt ställs vissa krav på innehållet. Inspektionen för vård och omsorg är det särskilt reglerat att både initiativärenden och ärenden om klagomål avgörs genom skriftliga, motiverade beslut.17 Det är viktigt att det är tydligt för de objektsansvariga när det är tal om ett formellt uttalande och att beslutet fattats av någon som är behörig att göra så. En handläggare har t.ex. rätt att i samband med inspektioner och övervakade transporter muntligen påpeka och föra en dialog kring observerade brister. Vid övervakade transporter är det särskilt viktigt att observatören kan påtala ett pågående övergrepp för verkställande personal, även om han eller hon inte ska ha särskilda befogenheter att ingripa med tvingande åtgärder för att förhindra det. Om övervakaren hade befogenhet att t.ex. avbryta transporten skulle det leda till alltför oklara ansvarsförhållanden.18 Sådana muntliga påpekanden av en handläggare bör dock särskiljas från ett formellt uttalande av tillsynsmyndigheten. Det ska därför av författning framgå att tillsynsmyndigheten ska avgöra tillsynsärenden genom skriftliga beslut. Bara för att tillsynsmyndigheten vidtagit vissa åtgärder för att kartlägga om det finns behov av att inleda ett tillsyns- ärende, eller om någon för myndigheten påstått visst missförhållande, krävs inte att den meddelar ett skriftligt beslut. Det kravet ställs endast om tillsynsmyndigheten valt att inleda ett tillsynsärende, dvs. att ta upp vissa förhållanden till utredning. Eftersom granskningen avser kontroll av regelefterlevnaden får myndigheten i beslutet uttala sig om konstaterade förhållandens förenlighet med lag eller annan bindande föreskrift. Uttalandena kan t.ex. avse en enskild åtgärd eller underlåtenhet, generella förhållanden och interna styrdokument. Befogenheten att uttala sig om en åtgärds eller underlåtenhets förenlighet med bindande föreskrifter innefattar att tillsynsmyndigheten kan uttala sig om gällande rätt, konstaterade 16Hellners och , Förvaltningslagen (Zeteo, version ), kommentar till 22 §. 177 kap. 18–19 §§ patientsäkerhetslagen (2010:659). 18Om lämpliga befogenheter för observatörer se följande. Art. 14.4 i Frontex Code of conduct for joint return operations coordinated by Frontex. Europeiska kommissionen – Generaldirektoratet för Rättvisa, frihet och säkerhet, rapport av Matrix . Comparative Study on Best Practices in the Field of Forced Return Monitoring (JLS/2009/RFXX/CA/1001) Final Report, s. 9. Medel för att brister ska rättas eller förebyggas förhållanden, vad som behöver förändras och målet med föränd- ringarna. Som kommittén tidigare funnit ska tillsynsmyndigheten inte uttala sig i sak om ett enskilt beslut om det kan överklagas. Tillsyns- myndigheten ska inte heller i sak uttala sig om ett enskilt beslut av eller Säkerhetspolisen om det är eller har varit föremål för åklagares prövning (avsnitt 10.10 och 11.10). Eventuell kritik ska riktas mot den objektsansvariga myndigheten, inte den enskilde befattningshavaren (avsnitt 10.12.1 och 11.12.1). Tillsyns- myndigheten kan skapa olika nivåer av kritiska uttalanden. Utöver tillsynsmyndighetens bedömning bör beslutet innehålla en beskrivning av hur ärendet initierats. Vad beslutet mer ska innehålla följer av 21 § myndighetsförordningen. Myndigheten kan också i arbetsordningen ställa ytterligare krav på innehållet. Tillsynsmyndig- heten bör föra protokoll vid inspektioner och övervakade transporter (avsnitt 12.3.1 och 12.3.2). bör det vara lämpligt att låta beslutet med uttalanden bli en del av protokollet. Det är dock även möjligt att upprätta två skilda handlingar, ett protokoll och ett beslut. Beslut i tillsynsärenden bör meddelas skyndsamt. Om det dröjer innan beslut meddelas i ärendet kan verksamheten ha hunnit förändras på sådant sätt att resonemanget i beslutet blir svårt att applicera på aktuella förhållanden. 13.3.3Besluten ska skickas eller lämnas till de objektsansvariga Om tillsynen ska få genomslag måste resultatet av den presenteras för de objektsansvariga. Frågan är om och i så fall på vilket sätt redovisningen av resultatet för de objektsansvariga ska regleras. Exempelvis ska Inspektionen för vård och omsorg enligt sin instruktion redovisa resultatet av tillsynen till de granskade verksam- heterna och till det landsting eller den kommun som berörs.19 I patientsäkerhetslagen (2010:659) regleras att beslut i klagomåls- ärenden och initiativärenden ska sändas till bland annat berörd vård- Skolinspektionen ska enligt instruktionen lämna en 192 § tredje stycket förordningen (2013:176) med instruktion för Inspektionen för vård och omsorg. 207 kap. 18–19 §§ patientsäkerhetslagen (2010:659). SOU 2015:57 Medel för att brister ska rättas eller förebyggas redovisning av resultaten av sitt tillsynsarbete till den granskade verksamheten.21 Kommittén kan inte se att det finns någon situation då det skulle vara olämpligt att skicka eller lämna beslutet till den myndighet som tillsynen har avsett. Det bör därför regleras att beslut varigenom tillsynsärenden avgörs ska skickas eller lämnas till den myndighet som har granskats. En skyldighet att skicka eller lämna beslutet till den myndighet som har granskats utesluter inte att tillsynsmyndigheten även på annat sätt redovisar resultatet för den granskade verksamheten. För en effektiv tillsyn är det en fördel med upparbetade kanaler centralt, regionalt och lokalt inom tillsynsobjekten för att kommunicera ut tillsynsresultatet.22 kan det vara lämpligt att tillsyns- myndigheten muntligen redogör för resultatet. En muntlig redo- görelse kan leda till bättre förståelse för bedömningen och minska risken för att den granskade verksamheten utvecklar en negativ inställ- ning i förhållande till tillsynsmyndigheten. Om beslutet inte är en del av protokollet över en inspektion eller övervakad transport bör det vidare normalt vara lämpligt att protokollet bifogas beslutshandlingen. I avsnittet nedan om spridning av resultatet av tillsynen behandlar kommittén i vilken omfattning och på vilket sätt besluten ska spridas till regeringen, Frontex, andra tillsynsorgan och allmänheten (avsnitt 13.8). Det bör också påpekas att det kan finnas fördelar med att tillsynsmyndigheten inte bara informerar om resultatet av tillsynen utan även om planerad tillsyn. Tillsynen kan då få en positiv effekt på verksamhetens kvalitet redan på planeringsstadiet.23 214 § förordningen (2011:556) med instruktion för . 22Efter en inspektion av en anstalt eller ett häkte skickar JO protokollet till verksamhets- stället, regionen och huvudkontoret. Man försöker också se till så att protokollet sprids bland de intagna. 23Angående effekten redan av vetskapen om en planerad tillsyn, jfr. Statens tillsyn över skolan – bidrar den till förbättrade kunskapsresultat? Medel för att brister ska rättas eller förebyggas Kommitténs förslag: ska ha rätt att förelägga de objektsansvariga att redovisa vilka åtgärder som har vidtagits eller ska vidtas, alternativt förklara varför åtgärder inte har vidtagits eller planeras. Kommitténs bedömning: För en sådan rätt krävs inte någon särskild reglering utöver den generella uppgiftsskyldighet som föreslås gälla för de objektsansvariga. Som återgetts ovan har både JO, Statskontoret och fackförbundet tagit upp en skyldighet för de objektsansvariga att återredovisa vidtagna åtgärder som en möjlig form av ingripande. I vad mån den nya tillsynsmyndigheten följer upp tidigare beslut eller inte bör ha stor betydelse för om uttalandena får genomslag i den granskade verksamheten. Att följa upp att brister och miss- förhållanden åtgärdas är en central uppgift för en tillsyns- myndighet.24 För inspektionen för vård och omsorg är det reglerat att den inom ramen för sin tillsyn ska kontrollera att brister och missförhållanden avhjälps.25 Kommittén har också i betänkandet Tillsyn över polisen betonat att besluten måste följas upp.26 Det är därför lämpligt att den nya tillsynsmyndigheten kan före- lägga de objektsansvariga att redovisa vilka åtgärder som har vidtagits eller ska vidtas. Föreläggandet kan även innefatta att de objektsansvariga ska förklara varför åtgärder inte har vid- tagits eller planeras, om så inte har skett. Är det på grund av resurs- brist, för att man inte delar tillsynsmyndighetens bedömning eller finns det något annat skäl? Ett föreläggande om återredovisning kan ingå redan i beslutet eller meddelas i efterhand. Sedan tillsynsmyndigheten har tagit del av den objektsansvariges återredovisning kan den inleda ett nytt ärende för att utreda om redovisade åtgärder har vidtagits och om de varit tillräckliga.