sou · H3B330 · 2015-03-30 00:00:00 — Den andra gruppen består av bromerade eller klorerade flam- skyddsmedel som är reaktivt tillsatta. Även om dessa inte sprider sig lika lätt till den omgivande miljön så är detta en problematisk grupp ämnen som i regel är mycket svårnedbrytbara. Vid förbrän- ning kan dessa ämnen bilda dioxiner. Tetrabromobisfenol A, TBBPA, som är mycket vanligt i kretskort tillhör denna grupp. De skattepliktiga varor som varken innehåller additivt tillsatta före- ningar av brom- klor eller fosfor eller reaktivt tillsatta bromerade eller klorerade föreningar föreslås därför få göra ett skatteavdrag på . Den tredje gruppen är övriga flamskyddsmedel, bland annat oorganiska flamskyddsmedel som i regel bedöms ha lägre miljö- Skatt på viss elektronik Men inte heller dessa flamskyddsmedel är ofar- liga för människor och miljö. Utredningens förslag innebär att det inte kommer att vara möjligt att göra avdrag för hela skatten. Det motiveras av att samtliga varor bedöms innehålla flamskyddsmedel som alla har mer eller mindre dåliga hälso- och miljöegenskaper samt andra farliga ämnen. Elektronik innehåller så mycket farliga ämnen att den måste sorteras som farligt avfall. Både flamskydds- medel och andra farliga ämnen riskerar att spridas till människors hemmiljö och andra miljöer där människor vistas. Tabell 3.2 Utredningens förslag på skattesatser på viss elektronik 3.2.7Kemiska ämnen i särskilda delar av utrustningen Elektronik är en varugrupp som kännetecknas av att varorna är sammansatta av en rad olika delar som består av en rad olika ämnen. Avdragsrätten som baseras på att vissa ämnen inte före- kommer i varan måste anpassas till detta förhållande. En avdragsrätt som baserar sig på att ämnet inte förekommer på något ställe i varan kan möta praktiska tillämpningsproblem. Efter- som ett ämne kan förekomma på ett mycket stort antal ställen i varan skulle ett sådant avdrag kräva ett mycket stort antal mät- ningar för att fastställa att ämnet inte förekommer i varan. I stället har utredningen valt en modell där frånvaro av riskflam- skyddsmedel i några i förhand specificerade delar av varan berät- tigar till skatteavdrag. På så sätt minskas behovet av mätningar som risken för att olika resultat fås vid två olika mättill- fällen minimeras. De delar som har valts ut är varans kretskort samt plastdelar som överstiger eftersom flamskyddsmedel till stora delar återfinns i sådana delar. Skatt på viss elektronik Om ett kretskort eller en plastdel innehåller brom-, klor eller fosfor- föreningar som kan extraheras ur materialet, i en halt som överstiger den som framgår av teknisk bilaga till lagen, definieras föreningen som additivt tillsatt. Hur extraheringen ska gå till ska också framgå av teknisk bilaga till lagen. Om materialet innehåller något av grundämnena brom eller klor över en haltgräns på av materialets vikt ska det anses som att materialet innehåller brom- eller klorföreningar. Mätning kan göras med exempelvis XRF-instrument. 3.3Vem som ska vara skattskyldig 3.3.1Skattskyldighet vid yrkesmässig tillverkning, införsel och import Ett tydligt mönster för flertalet svenska punktskatter är att skatt- skyldigheten placeras bland de aktörer som befattar sig med skattepliktiga varor. Därmed begränsas antalet skattskyldiga, vilket underlättar administration och kontroll av punktskatterna. Att antalet skattskyldiga begränsas är önskvärt även vad gäller skatt på viss elektronik. Som utgångspunkt bör skattskyldigheten placeras hos den som först befattar sig med de skattepliktiga varorna i . Skattskyldig ska därmed den vara som yrkesmässigt i tillverkar skattepliktiga varor, den som yrkesmässigt låter föra in skattepliktiga varor från annat EU-land samt den som yrkesmässigt importerar skattepliktiga varor. Skattskyldigheten ska inträda för tillverkning, införsel respektive import. Att skattskyldighet inträder redan vid tillverkning, införsel respektive import kan leda till oönskade likvida påfrestningar för berörda företag. Bestämmelserna bör därför utformas så att beskattningen under vissa förutsättningar kan skjutas upp. Ett sätt att åstadkomma detta är att införa ett system med godkända lager- hållare. Skatt på viss elektronik Ett system med godkända lagerhållare tillämpas avseende snus och tuggtobak enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, , och för vissa bränslen enligt lagen (1994:1776) om skatt på energi, LSE. Även i den nu upphävda lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel tillämpades ett system med godkända lagerhållare. Utredningen föreslår att ett motsvarande system med godkända lagerhållare införs även för skatt på viss elektronik. Konstruktionen med lager- hållare innebär att skattskyldighetens inträde skjuts upp till en senare tidpunkt än tidpunkten för tillverkning, införsel eller import. Konstruktionen innebär också att skattskyldighetens inträde skjuts upp då varor levereras från en godkänd lagerhållare till en annan godkänd lagerhållare. Skattskyldighet inträder först då varorna levereras till en köpare som inte är godkänd lagerhållare eller då varorna tas i anspråk för annat ändamål, exempelvis egen användning. Detta innebär att godkända lagerhållare kan hålla ett obeskattat lager och att de likvida påfrestningarna därmed blir mindre än om lagret skulle vara beskattat. Den som avser att tillverka, föra in respektive importera skatte- pliktiga varor bör kunna godkännas som lagerhållare utan annat särskilt krav på omfattningen än att verksamheten ska vara yrkes- mässig. I syfte att skatten inte ska medföra alltför stora likvida påfrestningar för svenska grossistföretag som köper in skatte- pliktiga varor från svenska leverantörer bör också den som avser att yrkesmässigt återförsälja sådana varor kunna godkännas som lager- hållare. Även sådana aktörer bör kunna godkännas utan annat sär- skilt krav på omfattningen än att verksamheten ska vara yrkes- mässig. I likhet med vad som gäller för lagerhållare enligt LTS och LSE bör endast den som med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt är lämplig som lagerhållare kunna godkännas. Detta innebär att ska avslå en ansökan om godkännande som lagerhållare om sökanden är olämplig att anför- tros sådan ställning. Vid prövningen ska göra en bedömning av sökandens lämplighet och det ligger i sakens natur att det med ekonomiska förhållanden och övriga omständigheter i detta sammanhang menas sådana förhållanden och omständigheter som kan påverka risken för skatteundandragande. Skatt på viss elektronik För den som inte kan godkännas som lagerhållare eller den som har fått sitt godkännande återkallat eller den som väljer att inte ansöka om ett godkännande gäller i stället att skattskyldighet inträder för tillverkning, införsel respektive import. 3.3.3Försäljning från utländska säljare till svenska konsumenter ska inte beskattas Vid sidan av traditionell butiksförsäljning förekommer också han- del med elektronikvaror genom att svenska konsumenter beställer och köper varor via Internet, postorder eller liknande. Om sådana inköp sker hos svenska säljare ska varorna beskattas enligt utredningens förslag. Beroende på vilka aktörer som hanterat varorna kan skattskyldighet redan ha inträtt i ett tidigare led i för- säljningskedjan och skatten utgör då en del av det pris som efter- följande led betalar för varorna. Om skattskyldighet inte inträtt i ett tidigare led, vilket normalt sett är fallet om säljaren i ovanstå- ende exempel är godkänd lagerhållare, kommer skattskyldighet att inträda för lagerhållaren med anledning av försäljningen till kon- sument. Om däremot inköpen sker hos utländska säljare kommer varorna inte att beskattas enligt utredningens förslag. Det finns flera skäl till att utredningen föreslår en sådan ordning. Ett skäl är den förhållandevis komplicerade utformning som en kemikalieskatt av nödvändighet måste ha. Förslaget om skatt på viss elektronik innehåller bestämmelser om rätt till avdrag för skatt på varor som inte innehåller vissa kemiska ämnen. För att ta tillvara rätten till avdrag behöver den som är skattskyldig kunna visa att varorna inte innehåller sådana ämnen. Utredningen anser att utländska säljare som säljer varor på distans till inte ska behöva sätta sig in i detaljer i nationella svenska skattebestäm- melser och vara ansvariga för att redovisa och betala skatt i för en sådan svensk punktskatt som den föreslagna skatten på viss elektronik. Förvisso kan företag i andra EU-länder under vissa förutsättningar vara skattskyldiga i för svensk alkoholskatt, tobaksskatt eller skatt på energi. Detsamma gäller för mervär- desskatt. Men utredningen anser att det föreligger avgörande skill- nad mellan den föreslagna skatten på viss elektronik och dessa Skatt på viss elektronik De nämnda skatterna är harmoniserade inom EU. Beskatt- ningen sker enligt lagstiftningar som utformats enligt bestä- mmelser i EU-direktiv. Av dessa direktiv följer att företag i en medlemsstat under vissa förutsättningar ska vara skyldiga att betala skatt i en annan medlemsstat. I de fallen är det som regel fråga om att företaget ska betala skatt i den andra medlemsstaten i stället för att betala skatt i den egna medlemsstaten. Det är således inte fråga om en för säljaren främmande typ av skatt som uppkommer med anledning av försäljningen till svenska kunder. Vidare bedömer utredningen att det skulle vara förenat med stora praktiska problem att upprätthålla en fungerande beskattning av företag som har sin verksamhet i andra länder. skulle vara beroende av omfattande hjälp från beskattningsmyndig- heter i andra länder för att kunna kontrollera att rätt skatt redo- visas. Så kan vara fallet även med de harmoniserade skatterna som nämndes ovan. Men för dessa skatter är det fråga om att medlems- staterna har ömsesidiga intressen av att hjälpa varandra med ärenden och kontroller. För den föreslagna skatten på viss elektro- nik kommer det däremot enbart att vara fråga om ett ensidigt intresse från svenskt håll att andra länder ska vara behjälpliga. Även om det finns formella möjligheter att begära sådan hjälp anser utredningen att en svensk skattelagstiftning (som inte är harmoni- serad inom EU) inte bör utformas på så sätt att ska behöva ta omfattande hjälp från beskattningsmyndigheter i andra länder för att upprätthålla kontrollen av skatten. När det gäller de harmoniserade skatterna har berörda företag också möjlighet att vända sig till sina nationella myndigheter för att få information och vägledning om vad som gäller angående eventu- ell skattskyldighet i annan medlemsstat. Någon sådan hjälp kan företag i andra EU-länder knappast väntas få från sina respektive nationella myndigheter vad avser en nationell svensk punktskatt som den föreslagna skatten på viss elektronik. Utredningen har övervägt om bestämmelserna om skattskyldig- het bör utformas på så sätt att någon annan än den utländske säljaren ska anses vara skattskyldig för sådan försäljning till svensk konsument som sker från säljare i annat land via Internet, post- order eller liknande. Utredningen har dock stannat vid bedöm- ningen att detta inte är lämpligt. Utredningen anser att det vore att ställa allt för långtgående krav på fraktförare om dessa skulle vara Skatt på viss elektronik Utredningen anser inte heller att de svenska konsumenterna som beställer varor från utländsk säljare bör vara skattskyldiga. Privatpersoner bör inte omfattas av skyldighet att redovisa och betala punktskatt. Mot bakgrund av de skäl som redovisas ovan anser utredningen att sådan försäljning till svensk konsument som sker från säljare i annat land via Internet, postorder eller liknande inte ska beskattas enligt den föreslagna lagen om skatt på viss elektronik. 3.4Undantag från skattskyldighetens inträde i vissa fall I syfte att varor inte ska bli dubbelbeskattade och för att undvika att skatt ska behöva betalas för varor som inte kommer till sådan användning som motiverar att skatt ska tas ut föreslår utredningen att varor enligt vissa förutsättningar ska vara undantagna från beskattning. Den lagtekniska lösningen att åstadkomma detta är att varorna undantas från skattskyldighetens inträde för den som är godkänd lagerhållare. Följande varor undantas: vara för vilken skattskyldighet enligt lagen tidigare inträtt, vara som levereras till köpare i annat land, vara som blivit fullständigt förstörd genom oförutsedda hän- delser eller force majeure, vara som lämnas för avfallsåtervinning, samt vara som har återanvänts vid tillverkning av skattepliktig vara I nu befintliga punktskattelagstiftningar är det vanligt att den typ av skattebefrielser som nämns ovan regleras genom att den som är skattskyldig får göra avdrag för skatt på varor. Utredningen anser att en sådan lagteknisk lösning inte är lämplig för skatten på viss elektronik, se avsnitt 12.2.10. Skatt på viss elektronik I skatteförfarandelagen (2011:1244), SFL, finns bestämmelser om förfarandet vid beskattning. SFL tillämpas för alla skatter förutom de skatter som särskilt undantas från lagens tillämpningsområde. Av de förekommande punktskatterna är det endast träng- selskatt och skatt enligt vägtrafikskattelagen som undantagits från SFL. Övriga punktskatter omfattas således av bestämmelserna i . Utredningen anser att bestämmelserna i ska tillämpas även för skatten på viss elektronik. Därmed gäller att reglerna i SFL om registrering av skattskyldiga, punktskattedeklaration, tidpunkter för redovisning och betalning av skatt, ränta, förseningsavgift, beslut om punktskatt, omprövning, överklagande, skattekontroll m.m. ska tillämpas. Enligt utredningens förslag ska skatten i vissa fall betalas till . I sådana fall är förfarandebestämmelserna i tullagen (2000:1281), TL, tillämpliga i stället för bestämmelserna i . 3.6Företagens administration och egenkontroll De företag som är skattskyldiga ansvarar för att rätt skatt redovisas och betalas. Hur ett företag säkerställer att rätt skatt redovisas och betalas är upp till varje företag. kan ha olika metoder för att skaffa ett tillförlitligt underlag för skatteredovisningen. kommer att kunna få utförlig och tillförlitlig doku- mentation om utrustningens innehåll från sina leverantörer och kan därför välja att förlita sig på leverantörernas information som underlag för skatteredovisningen. Andra företag kan ha svårt att få tillräcklig information från leverantörsledet och kan därför välja att genomföra egna kemiska analyser för att kunna yrka på skatte- avdrag. Som framgår ovan ska bestämmelserna i skatteförfarandelagen (2011:1244), SFL, vara tillämpliga för skatten på viss elektronik. I de fall skatten ska betalas till är dock bestämmelserna i Skatt på viss elektronik tullagen (2000:1281), TL, tillämpliga istället för bestämmelserna i . I 43 kap. SFL regleras möjligheten till ersättning för kostnader för ombud, biträde, utredning eller annat som företag och enskilda skäligen har behövt för att ta tillvara sin rätt i skatteärenden. Rätt till ersättning prövas efter särskild ansökan. Utredningen anser att det inte behövs någon särskild reglering för sådana kostnader som uppkommer i skatteärenden som avser skatten på viss elektronik. Rätten till ersättning för sådana kostnader får, precis som för andra skatter, avgöras enligt bestämmelserna i 43 kap. SFL. Av bestämmelserna i följer att har möjlighet att kräva att varuprover lämnas för punktskattekontroll. Att får förelägga den som är eller kan antas vara skyldig att redovisa punktskatt att lämna varuprov framgår av 37 kap. 6 § andra stycket SFL. Av 41 kap. 7 § SFL framgår att vid en revision får revisorn ta prov på varor som används, säljs eller tillhandahålls på annat sätt i verksamheten. Dessa bestämmelser ska tillämpas även för skatten på viss elektronik. När det gäller varuprover skiljer sig den föreslagna skatten på viss elektronik från andra skattelagstiftningar. Framför allt vad avser värdet på de varor som ska lämnas som varuprov. För skatten på viss elektronik kommer det att vara fråga om varor som i vissa fall betingar höga varuvärden. Varorna kommer också att behöva förstöras i samband med kontrollen eftersom det i annat fall inte är möjligt att analysera vilka kemiska ämnen som varorna innehåller. Enligt utredningens uppfattning är det därför rimligt att det all- männa står för kostnaderna för sådana varuprover. Särskild bestäm- melse om ersättning för varuprov tas därför in i lagen om skatt på viss elektronik. Den myndighet som begär att varuprov ska lämnas ska ersätta värdet av varorna. Myndigheten ska på eget initiativ betala ut ersättningen. Ersättningen ska betalas enligt samma rutiner som gäller för sådan ersättning efter ansökan som nämnts ovan. Ersättningen ska avse belopp som motsvarar det värde varorna skulle inbringa vid försäljning. Om varuprov ska lämnas av skattskyldig som säljer varor till detaljhandlare ska ersättning ske med belopp som motsvarar det pris den skattskyldige skulle sålt varan för till detaljhandlaren, inte med det marknadspris varan säljs för i detaljhandeln. Om varuprov ska lämnas av detaljhandlare ska ersättning ske med belopp som motsvarar det pris detaljhandlaren Skatt på viss elektronik skulle sålt varan för till konsument. Ersättning ska således ske med belopp som motsvarar det enskilda företagets pris vid försäljning. Om eller begär att varuprov ska lämnas ska myndigheterna ordna med frakt, förvaring, provtagningar m.m. Den som ska lämna varuprov ska således inte behöva drabbas av några kostnader för detta. Utredningens bedömning är att om denna skatt införs så ska den vara föremål för löpande utvärdering och uppdatering. Exempel på justeringar som kan komma att behöva göras är: 1)Lägga till eller dra ifrån KN-nummer. 2)Ändra på reglerna för rätt till skatteavdrag. 3)Justera skattenivåer. Utredningen föreslår att regeringen ger Kemikalieinspektionen återkommande uppdrag att utvärdera om skatten har avsedd styr- effekt. Sådant uppdrag ska ges när regeringen finner det påkallat men enligt utredningens uppfattning bör det inte ske mer sällan än . Regeringen bör i uppdraget anvisa Kemikalie- inspektionen att redovisa myndighetens bedömning av om skatten har haft avsedd styreffekt samt redovisa eventuella förslag till ändringar av skattebestämmelserna. Regeringen bör anvisa Kemi- kalieinspektionen att samråda med och vid genomförandet av uppdraget. Enligt utredningens uppfattning bör genomförd utvärdering, tillsammans med eventuella förslag till ändringar av skattebestämmelserna, sammanställas i en rapport som Kemikalieinspektionen lämnar till . 4Skatt på golvbeläggnings- material, väggbeklädnad och takbeklädnad av polymerer av vinylklorid Utredningens förslag: Det införs en punktskatt på golvbelägg- ningsmaterial, väggbeklädnad och takbeklädnad av polymerer av vinylklorid. Skatten ska uppgå till per kilo vara. Skatteavdrag medges av skatten för de varor som inte innehåller någon av de ftalater som finns uppräknade i lagförslagets 5 §. Uppräkningen av ftalater i 5 § motsvarar de ftalater som är upptagna på den så kallade kandidatförteck- ningen1 i dess lydelse . Skatteavdrag medges av skatten för varor som varken innehåller någon av de ftalater som räknas upp i 5 § eller någon av de ftalater som räknas upp i lagförslagets 6 §. Uppräkningen av ftalater i 6 § motsvarar de ftalater enligt punkterna 51 och 52 i bilaga XVII till Reach-förordningen2 i dess lydelse som inte är upptagna på kandidatförteckningen. 1Kandidatförteckning över SVHC-ämnen för godkännande som publicerats i enlighet med artikel 59.10 i och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach). 2Bilaga XVII till och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach). Skatt på golvbeläggningsmaterial, väggbeklädnad och … har valt att inrikta sitt arbete på att föreslå åtgärder som syftar till att minska tillförseln av farliga ämnen till människors hemmiljö. En grupp ämnen med farliga egenskaper som ofta återfinns i damm i människors hem är ftalater. De ftalater som hittas i hemmen kommer till stor del från golv- beläggningar av PVC.3 Utredningen föreslår därför en skatt på varor hänförliga till KN-nummer 3918 10, d.v.s. golvbeläggnings- material, väggbeklädnad och takbeklädnad av polymerer av vinyl- klorid. En rad ftalater är förbjudna i leksaker. Dessa ämnen förekom- mer trots detta ändå i leksaker på marknaden. För att bättre komma tillrätta med användningen av förbjudna ftalater, föreslår utredningen att det parallellt med skatten sker en utbyggnad av dagens kemikalietillsyn av bland annat leksaker. Se kapitel 5. 4.2Skattens konstruktion och storlek Utredningen har valt att använda sig av skattekonstruktionen Skatt på avgränsade varugrupper med lägre skatt vid lägre farlighet. Detta är en av fyra tänkbara skattekonstruktioner som diskuteras i kapitel 12. Denna skattekonstruktion bygger på principen att samtliga varor inom avgränsade varugrupper blir skattepliktiga och att den skattskyldige ges möjlighet till skatteavdrag om denne kan visa att vissa listade farliga ämnen inte förekommer i varan. Denna konstruktion underlättar administrationen och kontrollen av skatten eftersom samtliga varor inom varugruppen blir skatte- pliktiga. Utredningen bedömer att skattekonstruktionen är en förutsättning för en väl fungerande skattekontroll i detta fall. Se även diskussionen i avsnitt 12.1. 3 KemI Rapport nr 8/13. Barns exponering för kemiska ämnen i förskolan. Skatt på golvbeläggningsmaterial, väggbeklädnad och … Vilka varor som ska vara skattepliktiga måste vara tydligt avgränsat. Den som ska betala skatt måste ha klart för sig vilka varor som omfattas av skatteplikt. Ett sätt att avgränsa det skattepliktiga området är att avgränsa med hjälp av tulltaxeindelning. Att använda tulltaxeindelningen har flera fördelar, se avsnitt 12.2.4. De varor som ska vara skattepliktiga definieras med hjälp av tull- taxans indelning i KN-nummer. De varor som föreslås omfattas av skatteplikt är varor hänförliga till KN-nummer 3918 10, dvs. golv- beläggningsmaterial, väggbeklädnad och takbeklädnad av polymerer av vinylklorid. Se tabell 4.1. Det är alltid varans KN-nummer som bestämmer skatteplikten, inte varans tänkta eller faktiska användningsområde. Även varor som inte är avsedda att användas i hemmiljön ska beskattas om de tillhör dessa KN-nummer. Tabell 4.1 KN-nummer som medför skatteplikt Golvbeläggningsmaterial, vägg- eller takbekläd- nad av polymerer av vinylklorid 4.2.3Beskattning utifrån varans vikt Utredningens förslag är att skatten tas ut per kilo vara. Detta eftersom en vara med högre vikt antas innehålla mer farliga ämnen. Att utgå från varans vikt är därför rimligt. Syftet med den föreslagna skatten är att minska tillförseln av farliga ämnen till människors hemmiljö. En lämplig nivå på skatten är därmed en sådan nivå där förekomsten av och människors exponering för miljö- och hälsofarliga ämnen minskar. Skatten ska inte sättas så högt att den i praktiken innebär ett förbud, men heller inte så lågt att den styrande effekten uteblir. Utredningen har bedömt att en rimlig målsättning kan vara att minska försäljningen av de varor som är skattepliktiga och som inte Skatt på golvbeläggningsmaterial, väggbeklädnad och … är berättigade till högsta skatteavdrag med i storleksordningen . Därefter har förslag på lämpliga skattenivåer tagits fram baserat på beräkningar som bygger på tillgänglig pris- och vikt- statistik för de aktuella varugrupperna samt antaganden om egen- priselasticiteter samt korspriselasticiteter. Vid valet av lämplig utfas- ningstakt, och därmed lämpliga skattenivåer, har utredningen bedömt att eftersom det handlar om en helt ny typ av skatt med betydande osäkerhet vad gäller de förväntade effekterna, så bör skattenivåerna inledningsvis sättas förhållandevis lågt. De före- slagna skattesatserna redovisas i tabell 4.4. Olika additiv ingår i PVC-plast för att ge materialet olika egen- skaper. Ett vanligt additiv är mjukgörare.