sou · H3B317 · 2015-03-03 00:00:00 — Närstående har dock ingen legal rätt att besluta i den enskildes ställe. Förslag: Att det införs en bestämmelse om att när den som ska utföra den försäkringsmedicinska utredningen har att göra med en försäkrad som inte behärskar svenska eller som är allvarligt hörsel- eller talskadad, bör utföraren vid behov anlita tolk. Vi anser att det i denna lag bör införas en bestämmelse om att tolk bör anlitas. Det är av stor vikt att den försäkrade förstår och kan göra sig förstådd under den försäkringsmedicinska utredningen då den försäkrades synpunkter och bedömning av sin egen förmåga har betydelse för utredningen. Det bör vara en auktoriserad tolk, när det finns tillgång till en sådan.1 Annars bör tolken, behärska såväl det främmande som det svenska språket i den omfattning som krävs för ärendet för att vara lämplig för uppdraget. En auktoriserad tolk ska avböja att utföra ett uppdrag om det finns särskilda 1 Bestämmelser om statlig auktorisation av tolkar finns i förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Bestämmelser till skydd för den enskilde omständigheter som kan rubba förtroendet för hans eller hennes opartiskhet eller självständighet.2 Vi vill även att när den försäkrade har t.ex. andra svårigheter med att förstå bör han eller hon ges möjlighet att ha med sig en stödperson vid den försäkringsmedicinska utredningen. Bedömning: Personuppgiftslagen är tillämplig. Förslag: Att det införs ett tydligt personuppgiftsansvar i lagen och att det införs bestämmelser i lagen om att personuppgifter ska utformas och i övrigt behandlas så att de försäkrades integritet respekteras samt att dokumenterade personuppgifter ska hanteras och behandlas så att obehöriga inte får tillgång till dem. Skälen för bedömningen och förslagen Det har under vår utredning framkommit att de försäkrades personuppgifter behandlas olika av samma skäl som beskrivs i avsnitt 10.10. Vi konstaterar att personuppgiftslagen är tillämplig när landsting och upphandlade privata aktörer hanterar automatiserade personuppgifter i samband med de försäkringsmedicinska utredningarna. Behandlingen av personuppgifter om bl.a. hälsa får ske i och med att den försäkrade har lämnat sitt skriftliga samtycke till detta enligt avsnitt 10.2. Detta är viktigt att poängtera eftersom det pågår ett omfattande IT-projekt där det kommer att ske en ytterligare automatisering av förfarandet för att underlätta för en strukturerad överföring av medicinsk information via elektroniska underlag och därtill tillhörande ärendekommunikation. I projektet ingår att skapa ett elektroniskt medicinskt underlag som omfattar alla socialförsäkringsförmåner där det finns ett behov av medicinsk information för att kunna bedöma rätten till ersättning. 2 Enligt 9 § förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Bestämmelser till skydd för den enskilde I samband med de försäkringsmedicinska utredningarna förekommer det personuppgifter i pappersform. För att stärka skyddet för personuppgifter som förekommer i hantering föreslår vi att det införs regler som gäller oavsett om det är en eller automatiserad behandling av personuppgifterna. Personuppgifterna som förekommer vid en försäkringsmedicinsk utredning får inte utformas på ett sådant sätt att den försäkrade känner sig kränkt. Ovidkommande värdeomdömen om den försäkrade av allmänt nedsättande eller kränkande karaktär får inte förekomma. Det ska därför införas en bestämmelse om att personuppgifter ska utformas och i övrigt behandlas så att de försäkrades integritet respekteras. Alla personuppgifter som förekommer vid en försäkringsmedicinsk utredning ska hanteras och förvaras så att obehöriga personer, t.ex. andra försäkrade, anhöriga eller övrig personal, inte kan komma åt uppgifterna. För de automatiserade personuppgifterna finns det regler om hur de ska vara utformade i 9 § personuppgiftslagen. Dessa extra bestämmelser om personuppgifter som införs kommer inte att omfattas av reglerna om rättelse i 28 § personuppgiftslagen och skadestånd i 48 § personuppgiftslagen i och med att personuppgiftslagen endast omfattar automatiserade personuppgifter. Vi ser inget behov av att göra bestämmelserna i personuppgiftslagen tillämpliga på manuellt registrerade personuppgifter. Vad avser skydd för personuppgifter i pappersform så finns det även bestämmelser i 6 kap. patientsäkerhetslagen om att den försäkrade ska visas omtanke och respekt och att utlåtanden ska utformas med noggrannhet och omsorg som ska beaktas av den personal som utför den försäkringsmedicinska utredningen. 10.5Den försäkrade ska visas omtanke och respekt m.m. Förslag: I bestämmelsen om att objektivitet ska iakttas vid den försäkringsmedicinska utredningen införs även ett krav på att den även ska utföras med noggrannhet och omsorg. Den försäkrade ska visas omtanke och respekt vid utförandet av en försäkringsmedicinsk utredning. Bestämmelser till skydd för den enskilde En försäkringsmedicinsk utredning ska utföras med noggrannhet och omsorg. Vi vill även förtydliga att den försäkrade ska visas omtanke och respekt vid utförandet av den försäkringsmedicinska utredningen. Detta krav framgår även av 6 kap. 1 § patientsäkerhetslagen som gäller för hälso- och sjukvård och enligt avsnitt 10.8 är den även tillämplig vid en försäkringsmedicinsk utredning. Bedömning: Utförande av försäkringsmedicinska utredningar är jämställa med annan medicinsk verksamhet i 25 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen. Sekretess gäller därmed inom verksamhet som gör försäkringsmedicinska utredningar för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. När försäkringsmedicinska utredningar utförs av privata aktörer gäller inte offentlighets- och sekretesslagen. Personalen som utför den försäkringsmedicinska utredningen omfattas däremot av 6 kap. 12 § patientsäkerhetslagen och de får inte obehörigen röja vad de fått veta om den försäkrades hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Vid tolkning av vad som är ett obehörigt röjande ska man söka ledning i offentlighets- och sekretesslagens regler Det finns inget hinder för att den försäkrades uppgifter överlämnas mellan och landsting eller privat utförare med den försäkrades samtycke. I en försäkringsmedicinsk utredning förekommer uppgifter om den försäkrades hälsa och personliga förhållanden. och den som utför utredningen måste kunna hantera uppgifterna på ett tillfredsställande sätt. Det finns därför ett behov av en tydlig rättslig reglering som skyddar den enskildes integritet. Bestämmelser till skydd för den enskilde I 25 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen regleras sekretessen för den enskildes uppgifter om t.ex. hälsotillstånd inom hälso- och sjukvården och annan medicinsk verksamhet. Annan medicinsk verksamhet avser t.ex. rättspsykiatriska undersökningar. Vi bedömer att även verksamhet som omfattar försäkringsmedicinska utredningar omfattas av begreppet annan medicinsk verksamhet och att ett sekretesskydd för den försäkrades uppgifter finns när ett landsting utför försäkringsmedicinska utredningar. Som vi har konstaterat finns det även tystnadsplikt för den försäkrades uppgifter när det är en privat vårdgivare som utför utredningarna i och med att 6 kap. 12 § patientsäkerhetslagen ska vara tillämplig. Hälso- och sjukvårdspersonal hos en privat aktör får inte obehörigen röja vad de fått veta om den försäkrades hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. För att den försäkrades personuppgifter ska få samma skydd hos en privat aktör som hos anser vi att personalen hos en privat aktör ska söka ledning i offentlighets- och sekretesslagens regler vid tolkning av vad som är ett obehörigt röjande. De sekretessbrytande bestämmelserna som finns i offentlighets- och sekretesslagen är inte tillräckliga för att ett utbyte av personuppgifter ska kunna ske mellan de olika aktörerna, då de privata aktörerna inte omfattas av offentlighets- och sekretesslagen. Det är även olämpligt att använda bestämmelsen i 10 kap. 2 § offentlighets- och sekretsslagen eftersom denna ska tillämpas restriktivt. Med den försäkrades samtycke enligt avsnitt 10.2 finns det inget hinder att lämna ut uppgifter mellan och landsting eller privat aktör. Bedömning: Utförandet av försäkringsmedicinska utredningar är att jämställa med annan liknande medicinsk verksamhet och patientskadelagen är därmed tillämplig. Bestämmelser till skydd för den enskilde Risken att den försäkrade som genomgår en försäkringsmedicinsk utredning skulle skadas vid utredningen är mycket liten men den kan inte uteslutas. Det krävs därför ett skydd för den försäkrade. Patientskadelagen innehåller bestämmelser om rätten till patientskadeersättning och om vårdgivares skyldighet att ha en försäkring som täcker sådan ersättning. En förutsättning för att ersättning ska lämnas är att en person har skadats i sin egenskap av patient. Som patient räknas alla som etablerat en kontakt med hälso- och sjukvårdspersonalen om sitt eget hälsotillstånd oavsett om kontakten etableras efter den enskildes eget initiativ eller om det sker på annat sätt. När någon ges vård eller behandling eller genomgår en undersökning ska han eller hon, oavsett anledningen till åtgärden, betraktas som patient av hälso- och sjukvården.3 Som det har redogjorts för så omfattar utförandet av en försäkringsmedicinsk utredning läkarundersökning m.m. och den försäkrade kan därmed anses vara en patient, i patientskadelagens mening, oavsett om kontakten med utredande hälso- och sjukvårdspersonal etablerats genom . Vi anser att utförandet av försäkringsmedicinska utredningar i likhet med rättspsykiatriska undersökningar är att definiera som annan medicinsk verksamhet i 5 § patientskadelagen och patientskadelagen är därmed tillämplig. 10.8Patientsäkerhetslagen ska vara tillämplig vid utförandet av en försäkringsmedicinsk utredning Förslag: Patientsäkerhetslagen ska gälla när de försäkringsmedicinska utredningarna utförs. Vi har tidigare konstaterat att patientsäkerhetslagen inte är tillämplig vid utförandet av de försäkringsmedicinska utredningarna. 1993/94:149 s. 77. Bestämmelser till skydd för den enskilde Det har under vår utredning framkommit att försäkrade har haft klagomål på genomförandet av försäkringsmedicinska utredningar. Det är oklart hur dessa klagomål har hanterats eftersom det funnits en osäkerhet om vilka bestämmelser som gäller. Frågan om den försäkrades säkerhet vid en försäkringsmedicinsk utredning har även lyfts fram av bl.a. under vår utredning. LO-TCO Rättsskydd har betonat vikten av att den försäkrade kan framföra klagomål vad avser den försäkringsmedicinska utredningens kvalitet. Vid en försäkringsmedicinsk utredning är det fråga om personer som lider av en eller flera sjukdomar som ska genomgå olika undersökningar, se avsnitt 3.5. Utredningarna omfattar även kroppsliga undersökningar och vid teambaserad medicinsk utredning och utökad arbetsförmågeutredning är det ett antal fysiska tester som den försäkrade ska genomgå. Mot bakgrund av detta anser vi att den försäkrade bör ha ett skydd som motsvarar det skydd som en patient har som uppsöker hälso- och sjukvården. Skälen till att vi vill att patientsäkerhetslagen ska vara tillämplig vid försäkringsmedicinska utredningar är bl.a. att det är viktigt att de tester som den försäkrade ska genomgå vid den försäkringsmedicinska utredningen är utformade i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet det måste finnas en möjlighet för de försäkrade att framföra klagomål på genomförandet av den försäkringsmedicinska utredningen de försäkrade och måste kunna ställa krav på att utlåtandet som skrivs efter utredningen ska vara utformat med noggrannhet och omsorg det är viktigt att verksamheter som omfattar försäkringsmedicinska utredningar vidtar de åtgärder som behövs för att förebygga att försäkrade drabbas av t.ex. lidande, kroppslig eller psykisk skada utföraren av försäkringsmedicinska utredningar ska utreda händelser i verksamheten som har medfört eller hade kunnat medföra att försäkrade drabbas av t.ex. lidande, kroppslig eller psykisk skada Bestämmelser till skydd för den enskilde det är önskvärt att Inspektionen för vård och omsorg utövar tillsyn över de verksamheter som inbegriper utförande av försäkringsmedicinska utredningar utifrån bl.a. de krav som framgår av 3 kap. patientsäkerhetslagen det måste råda sekretess till skydd för den försäkrades uppgifter även när det är en privat aktör som utför den försäkringsmedicinska utredningen. För att skyddet för patientsäkerheten sa bli fullgott krävs att hela patientsäkerhetslagen görs tillämplig. Vi anser inte att skyddet kan tillgodoses för den försäkrade genom att t.ex. anse att utförandet av försäkringsmedicinska utredningar är en jämförlig verksamhet med hälso- och sjukvård enligt 1 kap. 1 § patientsäkerhetslagen. För ett fullgott skydd krävs att de försäkringsmedicinska utredningarna likställs med hälso- och sjukvård i patientsäkerhetslagens mening. Vad avser tillämpningen av 1 kap. 5 § patientsäkerhetslagen, definitionen av vårdskada, måste man ta hänsyn till vad en försäkringsmedicinsk utredning omfattar. Den hälso- och sjukvårdpersonal som utför utredningen får underlag från . När den försäkringsmedicinska utredningen genomförs är det i huvudsak de diagnoser som medför aktivitetsbegränsningar som ska redovisas. Om bedömande läkare uppfattar ett påtagligt behov av annan vård än den som har givits eller fortsatt vård ska den försäkrade upplysas om detta och det ska skrivas i läkarutlåtandet eller bedömningen till . Den behandlande läkaren, om sådan finns, kan kontaktas efter samtycke från den försäkrade. Detta är de adekvata åtgärder som hälso- och sjukvårdspersonal kan vidta vid utförandet av en försäkringsmedicinsk utredning. Det är däremot inte möjligt för hälso- och sjukvårdspersonalen att skriva ut läkemedel, påbörja någon typ av behandling av den försäkrade eller remittera. Inspektionen för vård och omsorg får ansvar för klagomålshantering och tillsyn över verksamheten med de försäkringsmedicinska utredningarna eftersom att patientsäkerhetslagen blir tillämplig. Om Inspektionen för vård och omsorg inte behöver utreda en försäkrads klagomål enligt 7 kap. 12 § patientsäkerhetslagen så är ärendet avslutat och någon överlämning till patientnämnd enligt 7 kap. 13 § patientsäkerhetslagen behöver inte göras. Bestämmelser till skydd för den enskilde Patientnämndernas uppgift är att stödja och hjälpa patienter inom hälso- och sjukvården enligt hälso- och sjukvårdslagen och omfattar därmed inte försäkringsmedicinska utredningar. Vi vill även klargöra att enligt 7 kap. 12 § patientsäkerhetslagen får Inspektionen för vård och omsorg avstå från att utreda ett klagomål om det är uppenbart att klagomålet är obefogat, eller klagomålet saknar direkt betydelse för patientsäkerheten. bemötandefrågor kan inte anses ha direkt betydelse för patientsäkerheten. De ärenden som det är tydligt att Inspektionen för vård och omsorg ska pröva är dem där den försäkrade har drabbats av en vårdskada. I den ärendetyp vi nu talar om kan det även finnas andra typer av klagomål som inte påverkar patientsäkerheten, t.ex. om den försäkrade anser att en bedömning av arbetsförmågan är felaktig. Bedömningen kan ha haft betydelse för om den enskilde ska få t.ex. sjukersättning, men patientsäkerheten (skydd mot vårdskador) behöver ändå inte ha påverkats. Detta är inget som Inspektionen för vård och omsorg kan pröva utan något den försäkrade får anföra vid ett överklagande av beslut om att inte bevilja t.ex. sjukersättning. Både de landsting som gör de försäkringsmedicinska utredningarna i egen regi och de privata aktörer som de har upphandlat bedriver annan verksamhet som inbegriper hälso- och sjukvård vilket medför att Inspektionen för vård och omsorg redan utövar tillsyn över andra delar av deras verksamhet. Det är även ur denna synvinkel önskvärt att Inspektionen för vård och omsorgs tillsyn även omfattar försäkringsmedicinska utredningar. 10.9Patientlagen är inte tillämplig Bedömning: Att patientlagen inte är tillämplig när de försäkringsmedicinska utredningarna genomförs. I patientlagen definieras hälso- och sjukvård på sammas sätt som i hälso- och sjukvårdslagen. Vi har i avsnitt 8.4 redogjort för vårt ställningstagande att försäkringsmedicinska utredningar inte är hälso- och sjukvård. Patientlagen syftar till att stärka patientens Bestämmelser till skydd för den enskilde ställning inom hälso- och sjukvården. Patienten ska ha rätt till fast vårdkontakt och få information om olika behandlingar m.m. Vi anser att patientlagen innehåller många bestämmelser som inte kan tillämpas i en verksamhet med försäkringsmedicinska utredningar. Mot bakgrund av detta avstår vi ifrån att föreslå att lagen skulle gälla inom verksamhet med försäkringsmedicinska utredningar. 10.10 Regler om att föra en journal Förslag: Vid en försäkringsmedicinsk utredning ska det föras en journal i enlighet med bestämmelserna i 3 kap. patientdatalagen (2008:355). Det har under vår utredning kommit fram att många av landstingen och de upphandlade privata utförarna för journal vid de försäkringsmedicinska utredningarna. Skälen till detta är att vissa av utförarna även har t.ex. rehabiliteringsverksamhet, som är kopplad till hälso- och sjukvård, och hanterar de försäkrade som kommer för att genomgå en utredning på samma sätt eftersom de använder patientdatalagens bestämmelser när det gäller t.ex. journalföring. Det framgår även av instruktioner om t.ex. arbetsförmågeutredning att den som gör utredningen ska göra anteckningar i journal. Andra utförare har bara skrivit ner sina slutsatser på blanketten till utan att journalföra eftersom de inte anser att utförandet av den försäkringsmedicinska utredningen är hälso- och sjukvård och att patientdatalagen därmed inte är tillämplig. Vi anser att en utredningsjournal ska föras vid en försäkringsmedicinsk utredning på motsvarande sätt som man gör i en patientjournal när det är vård och behandling av en patient. Det kan vid den försäkringsmedicinska utredningen komma fram ny information om den försäkrades hälsotillstånd, t.ex. en annan diagnos och den utredande läkaren kan framföra förslag om behandlingar som kan vara bra för den försäkrade. Detta är uppgifter som bör antecknas i en journal liksom vilka undersökningsmetoder som har Bestämmelser till skydd för den enskilde Uppgifter som är av rent försäkringsmedicinsk karaktär ska däremot inte antecknas i journalen. Det är viktigt att den försäkrade vid behov kan få ut information om vad som framkom vid den försäkringsmedicinska utredningen och uppgifterna behövs även för att Inspektionen för vård och omsorg ska kunna utöva sin tillsyn. Vi har kommit fram till att reglerna i 3 kap. patientdatalagen ska tillämpas vid journalföringen. Förslag: Av lagen ska framgå att utförararen av en försäkringsmedicinsk utredning, på begäran av , ska lämna uppgifter om en försäkrad när det gäller sådana uppgifter som framkommit under den försäkringsmedicinska utredningen. Vi anser inte att det är rimligt att den försäkrade efter det att han eller hon har genomgått den försäkringsmedicinska utredningen ska kunna förhindra att ta del av utredningen genom att i detta läge återkalla sitt medgivande. När det är ett landsting som har utfört utredningen i egen regi finns det en rätt för att ta del av uppgifterna enligt 110 kap. 31 § socialförsäkringsbalken. Det finns inte någon motsvarande skyldighet för en privat aktör. När det gäller privata aktörer finns det ingen motsvarande uppgiftsskyldighet enligt lag. Det är inte rimligt att det ska finnas en skillnad beroende på vem som har utfört den försäkringsmedicinska utredningen och av denna anledning föreslår vi att det införs en uppgiftskyldighet för utföraren i lagen. Genom att bestämmelsen införs får även hälso- och sjukvårdspersonal hos privata aktörer lämna ut uppgifter till enligt 6 kap. 12 § patientsäkerhetslagen trots tystnadsplikten. Bestämmelser till skydd för den enskilde 10.12 Ersättning för resor och logi Förslag: Att det införs en bestämmelse om att ska ersätta den försäkrade för skäliga kostnader för resor, kost och logi som uppkommer i samband med en försäkringsmedicinsk utredning enligt denna lag. Enligt de rutiner som gäller ersätter kostnader för den försäkrades resor, kost och logi i samband med en försäkringsmedicinsk utredning. För att det ska vara möjligt måste boka resa och logi eller kunna ersätta den försäkrade direkt.4 Vi anser att det ska införas en lagregel om ersättningsskyldighet. Vi anser att det i första hand är som ska boka resor och logi. Om den försäkrade i undantagsfall har bokat resa eller logi ska ersätta den försäkrade för skäliga kostnader. Med skäliga kostnader avser vi: Kostnader för logi som den försäkrade kan styrka och om kostnaderna är godtagbara med hänsyn till prisläget på orten. Kostnader för resa med ett allmänt kommunikationsmedel för det billigaste färdsättet. Kostnaden för resa med flyg även om billigare färdsätt finns, om det med hänsyn till tidsvinsten eller andra särskilda skäl är motiverat att göra resan med flyg. Vid bedömningen av om kostnaden för resa med flyg är skälig, ska beaktas om resmålet hade kunnat nås genom en billigare flygresa . Kostnaden för resa med egen bil om det med hänsyn till tidsvinsten eller andra särskilda skäl är motiverat att göra resan med bil. Skälig kostnad för kost kan avgöras med ledning av nivåerna för skattefria traktamenten. 4 ”Redovisningsrutiner och krav”, diarienummer . 11Försäkringskassans ansvar och övriga förslag Vi bedömer att det inte kommer att räcka att välja ”rätt” ansvarsmodell och reglera detta i lag för att få en i alla delar väl fungerande verksamhet med de försäkringsmedicinska utredningarna. Det krävs även andra åtgärder för att utredningarna ska bli ett bra beslutsunderlag för . Bedömningar: De försäkringsmedicinska utredningarna bör ges högre prioritet hos . De försäkringsmedicinska utredningarna bör löpande följas upp genom nyckeltal kopplade till kvalitet, kompetens och volymer. Införandet av det gemensamma IT-stödet för och landstingen för de försäkringsmedicinska utredningarna bör påskyndas, för att underlätta kommunikationen och samarbetet mellan de olika aktörerna. I vår utredning har vi funnit att det inom finns brister och oklarheter avseende de försäkringsmedicinska utredningarna. De stora regionala variationerna i användandet av försäkringsmedicinska utredningar är givetvis en sådan, där det är svårt att förstå varför en fördjupad utredning görs på av sjukfallen längre än i ett område och i ansvar och övriga förslag Här bör det finnas tydliga vägledningar och kriterier för vilka försäkrade som bör utredas och tillämpningen ska löpande följas upp. Vi har inte heller funnit tydliga uppföljningar av vilken kvalitet som utredningarna har, om utredningarna beställs för rätt försäkrade, hur utredningarna används i beslutsprocessen, hur de påverkar beslutsfattandet och om de ger det stöd för handläggningen som är tänkt. I en lärande organisation är det viktigt att göra djupare utvärderingar av verksamheten, t.ex. när det gäller de försäkringsmedicinska utredningarnas effekter för de försäkrade och försäkringen. Ett första steg kan vara att ta fram mått för de försäkringsmedicinska utredningarna. Häribland kan ingå kvantitativa mått som antal utredningar per sjukfall vid olika diagnoser, men också olika indikatorer avseende kvalitet som t.ex. hur ofta det krävs kompletterande frågor till sjukvården. Det är också intressant att följa vilka beslut som fattar med de försäkringsmedicinska utredningarna som en del av beslutsunderlaget. Med denna typ av mått och nyckeltal som grund kan en bättre och mer informerad dialog föras mellan olika aktörer inom och de försäkringsmedicinska utredningarna blir därmed den ledningsfråga som den bör vara.