sou · H2B388 · 2015-01-01 00:00:00 — Såväl offensiva som defensiva insatser ska kunna genom- föras. 8.4.3Operativ idé – Djupförsvar enskilt Tyngdpunkten i det svenska militära försvaret ligger på att möta angriparen i alla led av hans anfallsrörelse, såväl framskjutet som tillbakadraget, utnyttjande moderna vapens långa räckvidder. Försvarsmakten inriktas på förmågan att, hävda territoriet, stödja samhället och möta ett väpnat angrepp genom att bryta mot- ståndarens anfallskraft alternativt bestrida motståndarens opera- tionsfrihet genom att nyttja hela det operativa djupet, samt genom att skydda prioriterade, militärt och civilt viktiga, geografiska om- råden eller infrastruktur i . I syfte att hindra en angripare att nyttja dessa, respektive för att skapa egen operativ handlingsfrihet, för att i anslutning till angriparens första våldsanvändning eller därefter, för att kunna kraftsamta stridskrafter. Tidsmässigt betonas både hög beredskap och tillräcklig uthållighet för att möjliggöra egna operationer. Luftstridskrafterna inriktas på förmågan att: Upptäcka och avvisa kränkningar i luften, Skydda samhället, befolkning och samhällsviktiga funktioner Skydda prioriterad militär verksamhet och prioriterade områden samt etablera luftöverlägsenhet alternativt bestrida motstån- darens möjlighet till att etablera luftherravälde. Såväl offensiva som defensiva insatser ska kunna genomföras. 8.4.4Operativ idé – Djupförsvar med andra Tyngdpunkten i det svenska militära försvaret ligger på att, till- sammans med andra, möta angriparen i alla led av hans anfalls- rörelse, såväl framskjutet som tillbakadraget, utnyttjande moderna vapens långa räckvidder. Försvarsmakten inriktas mot förmågan att hävda svenskt och samverkande länders territorier, stödja samhället samt möta ett väpnat angrepp genom att nyttja samverkande länders militära in- frastruktur, som möjliggör gruppering av svenska och samverkande länders förband, för gemensamma operationer på hela det operativa djupet samt genom att skydda prioriterade, militärt och civilt viktiga, geografiska områden eller infrastruktur i och sam- verkande länder. I syfte att hindra en angripare att nyttja dessa, respektive för att skapa operativ handlingsfrihet för samverkande stridskrafter, för att i anslutning till angriparens första våldsanvändning eller därefter, kunna genomföra gemensamma operationer. Tidsmässigt betonas hög beredskap och tillräcklig uthållighet för att möjliggöra gemensamma operationer. Luftstridskrafterna inriktas mot förmågan att: Upptäcka och avvisa kränkningar i luften, Skydda samhället, befolkning och samhällsviktiga funktioner Skydda prioriterad militär verksamhet och prioriterade områden samt etablera luftöverlägsenhet alternativt bestrida motstånda- rens möjlighet till att etablera luftherravälde, tillsammans med andra. Såväl offensiva som defensiva insatser ska kunna genom- föras. 8.4.5Operativ idé – Skalförsvar enskilt Tyngdpunkten i det svenska militära försvaret ligger på att möta angriparen vid det svenska territoriets gräns. Försvarsmakten inriktas mot förmågan att hävda territoriet, stödja samhället och möta ett väpnat angrepp genom att skydda svensk territorialgräns samt skydda prioriterade geografiska områ- den i . I syfte att hindra en angripare att nyttja svenskt territorium, för att därigenom begränsa hans handlingsfrihet. Tidsmässigt betonas hög beredskap och uthållighet. Luftstridskrafterna inriktas mot förmågan att: Upptäcka och avvisa kränkningar i luften, Skydda samhället, befolkning och samhällsviktiga funktioner Skydda prioriterad militär verksamhet och prioriterade områden samt etablera luftöverlägsenhet alternativt bestrida motstån- darens möjlighet till att etablera luftherravälde över svenskt territorium. Såväl offensiva som defensiva insatser ska kunna genomföras. 8.4.6Operativ idé – Skalförsvar med andra Tyngdpunkten i det svenska militära försvaret ligger på att, till- sammans med andra, möta angriparen vid det svenska och sam- verkande länders territoriers gränser. Försvarsmakten inriktas mot förmågan att hävda svenskt och samverkande grannländers territorier, skydda samhället och möta ett väpnat angrepp genom att skydda svensk och andra sam- verkande länders territorialgräns samt skydda prioriterade geogra- fiska områden i och i samverkande länder. I syfte att hindra en angripare att nyttja svenskt och sam- verkande grannländers territorium, för att därigenom begränsa hans handlingsfrihet. Tidsmässigt betonas hög beredskap och uthållighet. Luftstridskrafterna inriktas mot förmågan att: Upptäcka och avvisa kränkningar i luften, Skydda samhället, befolkning och samhällsviktiga funktioner, Skydda prioriterad militär verksamhet och prioriterade områden samt etablera luftöverlägsenhet alternativt bestrida motstånda- rens möjlighet till att etablera luftherravälde över svenskt och samverkande länders territorier. Såväl offensiva som defensiva insatser ska kunna genomföras. I bilaga 4 presenteras en översikt av de operativa idéerna. 8.5.1Val av militärstrategisk inriktning och operativ idé Luftstridskrafternas uppgifter är, i alla fall på den nivå som kraven på förmåga har beskrivits ovan, likalydande för alla militärstrate- giska inriktningar, med en variation om uppgifterna ska lösas en- skilt eller tillsammans med andra. Även om uppgifterna är lika, behöver sättet att lösa dem på enligt en operativ idé, inte vara det. Lösningarna kan bli annorlunda för ingående system utformade för till exempel ett skalförsvar, respektive ett djupförsvar. En utgångspunkt i valet av militärstrategisk inriktning och operativa idéer, bör vara att de belyser hela det utfallsrum som har använts under arbetet, det vill säga konfliktnivå (fred, kris och krig) och grad av samarbete (enskilt och tillsammans med andra). En annan rimlig utgångspunkt är att närområdet ska vara dimensionerande för luftförsvarets utformning. Dessa kriterier överensstämmer även med skrivningarna i Försvarsberedningens rapport.14 Härutöver kan variationer genomföras för att belysa konsekvenser av de andra inriktningarna. Det innebär att följande militärstrategiska inriktningar väljs bort, då närområdet inte är dimensionerande i dessa fall. C, avvärjer hot mot fred och säkerhet, där kriser upp- står, D, agerar integrerat med andra med expeditionär för- måga samt E, har ett anpassningsförsvar, Det innebär således att följande militärstrategiska inriktningar an- vänds i det fortsatta arbetet: 14 Försvarsmakten ska vara utformad och dimensionerad för att kunna försvara och främja svenska intressen. DS 2014:12 s. 36. A, ska kunna agera enskilt vid väpnat angrepp, utan militärt stöd från andra och B, agerar tillsammans med andra vid väpnat angrepp. Följande kombinationer av militärstrategisk inriktning och opera- tiva idéer är möjliga: Ett skalförsvar, i meningen att möta ett väpnat angrepp på , eller samverkande länder, vid eller dessas länders territo- riers gränser för att därigenom begränsa angriparens handlings- frihet, bedöms vara en inflexibel och förutsägbar metod. Den lämnar ett begränsat utrymme för ett manövertänkande eller manöverkrigföring15. Den bedöms ha en begränsad försvarseffekt mot väpnade angrepp, oavsett om försvar sker enskilt eller tillsammans med samverkande länder. Ett områdesförsvar eller ett djupförsvar bedöms vara effek- tivare sätt att möta ett väpnat angrepp. Ett djupförsvar erbjuder möjligheten att använda luftstridskrafterna på ett mer flexibelt och offensivt sätt, då hela det operativa djupet kan användas. Därmed måste motständaren ta hänsyn till en större bredd av svar på ett angrepp, vilket ökar kostnaderna och höjer tröskeln för ett angrepp mot och mot eventuellt samverkande länder. Ett områdes- försvar ger möjlighet att koncentrera luftstridskrafternas förmåga 15 Manövertänkande är en utveckling av indirekt metod och ursprungligen framtaget för att besegra en reguljär motståndare. När motståndaren utgörs av ett system beroende av en inre sammanhållning kan dennes förmåga till samordning och vidare kamp påverkas genom att vitala sårbara funktioner, som helheten är beroende av, identifieras och neutraliseras. Manöver- krigföring – det väpnade genomförandet av manövertänkande – är ett koncept som gör det möjligt för en underlägsen styrka att besegra en överlägsen styrka. Manöverkrigföring är dess- utom ett stridsekonomiskt sätt att använda sina resurser även när den egna sidan är överlägsen motståndaren, eftersom resurserna inte fokuserar på motståndarens styrka utan på dennes svag- heter. Militärstrategisk doktrin (MSD), utgåva, M7739-354023. inom valda geografiska områden och där utveckla effekt mot ett angrepp. Inom samma ekonomiska ram blir områdesförsvaret relativt djupförsvaret robustare, men mer begränsat i handlings- alternativ. Ett områdesförsvar bedöms därför vara den mest lämp- liga operativa idén för att använda enskilt, vid en begränsad ekonomisk ram. Om skulle agera tillsammas med andra vid ett väpnat angrepp skulle både ett djupförsvar och ett områdesförsvar kunna användas, med hänsyn till rådande situation. Luftstridskrafterna bör generellt kunna delta i internationell krishantering, med de förband och system som bedöms som lämpliga med hänsyn till efterfrågad förmåga. Alternativen C, avvärjer hot mot fred och säkerhet, där kriser uppstår och D, agerar integrerat med andra med expeditionär förmåga, som här inte studeras vidare, är byggda för att kunna delta i internationell krishantering. 8.5.2Struktur 1 – Områdesförsvar enskilt Den första strukturen (1) följer militärstrategisk inriktning A, ska kunna agera enskilt vid väpnat angrepp, utan militärt stöd från andra. Operativ idé: Områdesförsvar enskilt. Den luftförsvarstruktur som studerats är byggd för att utgöra ett system av system där förvarning med hjälp av en flexibel sensor- struktur, bland annat med hjälp av upphöjda system, är väsentlig för att strukturens verkanssystem ska kunna utveckla erforderlig effekt. Rörliga sensorer ökar sannolikheten att undgå bekämpning och förstärka i prioriterade riktningar. Ett kvalificerat stridsflygsystem kan tillsammans med luftvärnet bestrida angriparens luftherravälde, åtminstone inom ett be- gränsat geografiskt område, för att därigenom skapa egen hand- lingsfrihet, för till exempel offensiva insatser mot angriparens kritiska sårbarheter. Det är avgörande för stridsflygets funktion och överlevnad på marken att flygbassystemet kan överleva och fortsatt lösa sina uppgifter efter en förbekämpning, om än i begränsad omfattning. Flygbasförbanden innehåller bassäk- och spaningskomponenter för skydd mot markhotet. Luftvärnet spelar en viktig roll för att inledningsvis och med uthållighet, skydda flygbaser, befolkningscentra och andra priori- terade funktioner i Försvarsmakten och samhället. Den studerade luftförsvarsstukturen innehåller: ett (i jämförelse med planeringen för JAS39 E) begränsat antal kvalificerade stridsflygplan med god förmåga enstaka huvudbaser med spridning inom bas och ett fåtal mili- tära sidobaser och ett antal flygbasbataljoner enstaka ledningsplatser med en rörlig komponent ett sensorkoncept med fasta och rörliga sensorer, inklusive eleve- rade, fasta och rörliga (flygande) sensorer ett antal bataljoner medel- och korträckviddigt luftvärn Luftstridskrafternas uppgift i uppgiften väpnat angrepp är: Skydda prioriterad militär verksamhet och prioriterade områden samt etablera luftöverlägsenhet alternativt bestrida motståndarens möjlighet till att etablera luftherravälde över svenskt territorium. Såväl offensiva som defensiva insatser ska kunna genomföras. samt Skydda det civila samhället, befolkning och samhällsviktiga funktioner. En ekonomisk beräkning genomfördes med en luftförsvarsstruktur som skulle kunna lösa nämnda uppgifter vid väpnat angrepp, av det slag som insatsmiljön scenario B, målar upp, där agerar enskilt, enligt den operativa idén Områdesförsvar enskilt. Resultatet visar att även ett geografiskt begränsat områdes- försvar medför en ekonomisk nivå som ligger avsevärt över vad de bibehållen ekonomisk ambitionsnivå bedöms kunna medge. Att försöka komma inom ekonomisk ram innebär en kraftigt reducerad struktur med (för) litet innehåll och (för) liten förmåga. Möjligheterna att agera under och efter en förbekämpningsskede, såväl defensivt som offensivt, bedöms som små. Det är tveksamt om motståndarens luftherravälde kan bestridas i egentlig mening. Att skydda såväl det militära försvarets verksamhet som helhet och skydda det civila samhällets viktigaste funktioner och befolknings- centra bedöms bli svårt, då angriparen kan välja tid, plats och metoder för sitt agerande och bedöms kunna behålla initiativet och ett beslutsöverläge under hela konflikts tidsutdräkt. Luftstridskrafternas uppgift i uppgiften territoriell integritet är: Upptäcka och avvisa kränkningar i luften. Möjligheterna att hävda territoriell integritet, att upptäcka och avvisa kränkningar, med studerad struktur (över ekonomisk ram) är goda, dock beroende på kränkningarnas intensitet och geogra- fiska utbredning, där stridsflygets numerär kan utgöra en begränsning. En begränsad struktur har naturligen också en be- gränsad uthållighet över tiden och kan behöva koncentras geogra- fiskt till de viktigaste områdena. Kommittén bedömer dock att det är möjligt att klara uppgiften territoriell integritet, även inom en bibehållen ekonomisk ambi- tionsnivå. Det är dock beroende på kränkningarnas intensitet och geografiska utbredning, där stridsflygets relativt låga numerär kan utgöra en begränsning. En begränsad struktur (1, reducerad) har naturligen också en begränsad uthållighet över tiden och kan be- höva koncentras geografiskt till de viktigaste områdena. I detta fall bedöms strukturen (1, reducerad) kunna utgöras av: Ett antal (jämförbart med planeringen för JAS39 E) stridsflyg- plan med begränsad förmåga någon huvudbas med spridning inom bas och enstaka militära sidobaser och ett fåtal flygbasbataljoner ett sensorsystem med i huvudsak fasta sensorer, inklusive eleve- rade, fasta och rörliga (flygande) sensorer enstaka bataljoner medel- och korträckviddigt luftvärn. En luftförsvarsstruktur, byggd för att lösa ställda uppgifter inom ramen för väpnat angrepp, bedöms inte rymmas inom en bibehållen ekonomisk ambitionsnivå, varför strukturen inte närmare värderas, avseende krigsavhållande effekt, uthållighet, robusthet och adapti- vitet eller flexibilitet. En begränsad struktur, för att lösa uppgifter inom ramen för territoriell integritet, bedöms kunna rymmas inom en bibehållen ekonomisk ambitionsnivå, med vissa begränsningar. 8.5.3Struktur 2 – Områdesförsvar tillsammans med andra Den andra strukturen (2), följer militärstrategisk inriktning B, agerar tillsammans med andra vid väpnat angrepp. Områdesförsvar tillsammans med andra. En struktur för Omvärldsförsvar tillsammans med andra, kan i prin- cip byggas på samma sätt som en struktur för omvärldsförsvar enskilt, under förutsättning att de samverkande länderna inte har förband utgångsgrupperade i eller dess närhet, inför en konflikt. De svenska luftstridskrafterna bör, även om de avses verka tillsammans med andra, enskilt kunna utveckla effekt i den inledande fasen av en konflikt, i vissa områden. Det ställs dock lägre krav på uthållighet i den egna strukturen. Denna luftförsvarsstruktur är således, i princip, lika struktur 1. På samma sätt som för strukturen för Områdesförsvar enskilt bedöms inte denna struktur vara möjlig att uppnå inom en bi- behållen ekonomisk ambitionsnivå, varför strukturen inte närmare värderas, avseende krigsavhållande effekt, uthållighet, robusthet och adaptivitet eller flexibilitet. Det är fullt möjligt att de samverkande länderna kan komplet- tera luftförsvaret så att eftersträvad operativ förmåga i ett områdes- försvar kan uppnås. Fördelning av uppgifter mellan de samverkande länderna, beror bland annat av olika nationella intressen. Denna luftförsvarsstruktur, byggd för att lösa ställda uppgifter inom ramen för väpnat angrepp, tillsammans med andra, bedöms inte rymmas inom en bibehållen ekonomisk ambitionsnivå. Förut- sättningen är då att det ska finnas en grundläggande luftförsvars- förmåga av den omfattning som skisseras. En begränsad struktur, för att lösa uppgifter inom ramen för territoriell integritet, bedöms kunna rymmas inom en bibehållen ekonomisk ambitionsnivå, med vissa begränsningar. 8.5.4Struktur 3 – Djupförsvar tillsammans med andra Den tredje strukturen (3), följer militärstrategisk inriktning B, agerar tillsammans med andra vid väpnat angrepp. Operativ idé: Djupförsvar tillsammans med andra. En struktur för djupförsvar tillsammans med andra, kan i princip byggas på samma sätt som en struktur för omvärldsförsvar enskilt, under förutsättning att de samverkande länderna inte har förband utgångsgrupperade i eller dess närhet, inför en konflikt. De svenska luftstridskrafterna bör, även om de avses verka tillsammans med andra, enskilt kunna utveckla effekt i den inledande fasen av en konflikt, inom vissa områden. Det ställs dock lägre krav på uthållighet i den egna strukturen. Denna luftförsvarsstruktur är således, i princip, lika struktur 1. På samma sätt som i Områdesförsvar enskilt och Omvärldsförsvar tillsammans med andra, bedöms inte strukturen vara möjlig att uppnå inom en bibehållen ekonomisk ambitionsnivå, varför strukturen inte närmare värderas, avseende krigsavhållande effekt, uthållighet, robusthet och adaptivitet eller flexibilitet. Det är fullt möjligt att de samverkande länderna kan komplet- tera luftförsvaret så att eftersträvad operativ förmåga i ett djup- försvar kan uppnås. Fördelning av uppgifter mellan de samverkande länderna, beror bland annat av olika nationella intressen. Denna luftförsvarsstruktur, byggd för att lösa ställda uppgifter inom ramen för väpnat angrepp, tillsammans med andra, bedöms inte rymmas inom en bibehållen ekonomisk ambitionsnivå. Förut- sättningen är då att det ska finnas en grundläggande luftförsvars- förmåga av den omfattning som skisseras. En begränsad struktur, för att lösa uppgifter inom ramen för territoriell integritet, bedöms kunna rymmas inom en bibehållen ekonomisk ambitionsnivå, med vissa begränsningar. Styrkor och svagheter i en luftförsvarsstruktur bygger inte bara på hur pass bra strukturen är anpassad mot de olika omvärldsbeskriv- ningarna och de operativa kraven som ställs i de olika scenarierna. Det är lika viktigt att se på möjligheter och begränsningar att över tiden realisera dessa luftförsvarsstrukturer. Realiserbarhetsprövningen kan bygga på faktorer som: Ekonomi och förmåga; är det ekonomiskt möjligt att realisera strukturen inom bibehållen ekonomisk ambitionsnivå? Vilken förmåga får en sådan struktur? Tid; går det tidsmässigt att införa strukturen 2040? Teknik; är det möjligt att får tillgång till efterfrågad teknik 2040? Industri; nivå på inhemsk försvarsindustri kopplat till luft- försvar. I arbetet med luftförsvarsstukturer har det visat sig att en bib- ehållen ekonomisk ambitionsnivå inte är tillräcklig för att lösa de uppgifter som kommittén bedömer följa av ett luftförsvar mot ett väpnat angrepp av den typ som beskrivs i omvärldsbeskrivning En luftförsvarstruktur byggd efter den operativa idén Områ- desförsvar enskilt, bedöms kräva en ekonomisk nivå som ligger avsevärt över vad en bibehållen ekonomisk ambitionsnivå bedöms kunna medge. Strukturens förmågeinnehåll bedöms, i sina huvuddrag, vara oberoende av om ingår i ett försvars- samarbete eller inte. Det bör finnas en grundläggande luftförsvars- förmåga, oavsett samarbetsformer, även om man kan tänka sig en uppgiftsdelning med samverkande stater som ställer lägre krav på försvarsförmågan. Det är framför allt tröskeleffekten och uthållig- heten under en konflikt som är starkt kopplade till ett fungerade försvarssamarbete. Den luftförsvarsstruktur (1, reducerad) som bedöms kunna inrymmas inom en bibehållen ekonomisk ambitionsnivå, bedöms främst kunna lösa uppgifter inom territoriell integritet, med vissa begränsningar. Luftstridskrafterna bedöms även på denna nivå kunna delta i internationell krishantering, i uppgifter där det svenska bidraget kan bidra till den sammanlagda efterfrågande effekten. En internationell insats på stora avstånd från ställer höga krav på logistikfunktionen, vilket kan vara gräns- sättande för möjligheterna att verka i insatsområdet. En lägre ekonomisk ram, bedöms minska handlingsfriheten ytterligare avseende luftstridskrafternas utnyttjande under en kon- flikt och deras möjlighet att utveckla effekt, med någon reell uthållighet. Kommittén har inte vidare studerat den militärstrategiska inriktningen D, agerar integrerat tillsammans med andra, med expeditionär förmåga, på grund av att närområdet inte är dimensionerade i detta fall. En sådan inriktning ger möjligheten till andra prioriteringar av förmåga. Kommittén har inte närmare studerat de ekonomiska konsekvenserna av en sådan inriktning. Tidsmässiga förutsättningar att realisera strukturerna Kommittén ser inga svårigheter att tidsmässigt realisera och införa föreslagen struktur 1 (över ekonomisk ram) i Försvarsmakten . Även om rekrytering och vidmakthållande av kvali- ficerad personal kan utgöra en viss begränsning bedömer kommittén att detta, om Försvarsmaken aktivt arbetar med personalförsörjningsfrågor, inte bör utgöra ett problem . Kommittén bedömer också, om ekonomin så tillåter, att det finns goda möjligheter att i relativ närtid upphandla system och infra- struktur som bär vidare mot den målbild som kommittén bedömer kunna uppfylla kraven på operativ förmåga i hela konfliktskalan. Tekniska förutsättningar att realisera strukturerna Kommittén ser i stort inga uppenbara tekniska begränsningar i att realisera den studerade struktur 1 (över ekonomisk ram), i perspektivet 2040. Kostnaden för ett system för att, till exempel, bekämpa vissa typer av ballistiska robotar, är mycket stor, även om den är teknisk möjlig. Det som kommittén bedömer kunna vara tekniskt utmanande är realiseringen, även i perspektivet 2040, av följande system: Sensorkoncept för att upptäcka smyganpassade mål. Kommittén bedömer att de tekniska förutsättningarna för att kunna realisera förmågebehoven inom sensorområdet behöver vidare studeras. De kan kräva både frekvensdiversitet, till exempel VHF/UHF16, och multifunktionella elektroniskt styrda antenner. Aerostater i rollen som sensorbärare i syfte att se bortom horisoneten har diskuterats tidigare i och har realiserats internationellt. Aerostater bedöms vara ett kostnads- effektivt sätt att lyfta upp sensorer på, men att klimatet i kan medföra risk för nerisning av både system och vidhängande kabel dessa system, jämför problemen i vindkraftverk . Det är önskvärt att komma upp på hög höjd för att få räckvidd, som problemen med sensorers vikt och kraftförsörjning ökar med höjden. Höga system riskerar problem med svajning, vilket försvårar sensorernas funktion. 16 VHF () är radiofrekvenser mellan 30 och , medan frekvenser mellan 300 och ) kallas UHF (Ultra High Frequencies). Industriella förutsättningar att realisera strukturerna Kommittén ser även här i stort inga uppenbara industriella begräns- ningar i att realisera struktur 1(över ekonomisk ram). Kommittén tar inte ställning till om utveckling och anskaffning av luftförsvars- strukturens stridsflygsalternativ 2, ett kvalificerat stridsflygplan med god förmåga bortom 2040 ska ske inom ramen för nuvarande industrikoncept eller på något annat sätt. När den operativa relevansen för stridsflygssystemet JAS39 E, som varit en förutsättning för kommitténs arbete, bedöms bli otill- räcklig, får en bedömning ske avseende lämplig handlingsväg. Det bör ske utifrån gällande samverkansformer, en bedömning av omvärldsutvecklingen, inklusive hotbild, tillsammans med möjlig- heterna att finna relevanta stridsflygssystem på marknaden. Dock kan urvalet av stridsflygplan med en förmåga som taktiskt och operativt passar behoven i de svenska luftstridskrafterna bortom 2040, och som håller sig på en realistisk kostnadsnivå, vara begränsat.