sou · H3B365 · 2015-08-04 00:00:00 — Systemen i offentlig sektor är ytterst omoderna. Särskilt omodernt är användargränssnitten. Även skattemyndigheten som ligger i framkant, synes som ålderdomligt på detta område. Ofta behövs dessutom fler gränssnitt eftersom vad som är bra kan vara väldigt olika beroende på vem du är och dina omständigheter. Utvecklingen av gränssnitten kan därför med fördel privatiseras och överlåtas till den fria marknaden. Skattever- ket kan då fortsätta ha kvar sin gratis digitala blankett, men också göra det möjligt att köpa en app för som gör att deklara- tionsarbetet blir precis på det sättet som just jag vill. Regel 3: All data som inte riskerar att lämna ut känslig inform- ation om enskilda ska vara fritt tillgänglig i realtid, via analysgräns- snitt och API:er. Data är den nya oljan, inte bara som rikedoms- alstrare utan även som ett av de viktigaste smörjmedlen för innova- tion. Även alla data som kan anses känsliga kan faktiskt läggas ut i analysgränssnitt. Exempelvis lägger australiska SCB ut hela sin folk- räkning med inkomster osv. så att alla kan göra godtyckliga kors- tabuleringar. Genom ett fiffigt utformat system går det ändå inte att bakvägsidentifiera individerna. Regel 4: Alla datauttag som är gjorda på dig som person ska loggas. Om mina data däremot används anonymt för att t.ex. be- räkna genomsnittsinkomsten i riket, så behöver de inte loggas. Loggen finns i realtid, där jag kan koppla in mig på statens gemen- samma portal för att titta på den. Eller, om jag vill, få en lista per brev. Regel 5: Det ska finnas en gemensam portal, där alla offentligt finansierade tjänster kan bokas, ses och utvärderas. Givetvis måste även portalen ha API:er så att användaren kan nyttja en godtycklig App för att hantera detta, och själva bestämma graden av autentise- ring. sitter det ett litet gäng jurister och definierar vilken autenticering alla ska ha. Det vill jag kunna avgöra själv, bylsiga dosor för inloggning, eller ett enkelt lösenord? Regel 6: Dataflöden till privata företag, annat än som avidentifi- erade forskningsdataset, får inte ske. Jag kan dock som uppgifts- lämnare själv medge att namngivna företag få se delar av mina data, t.ex. för att utvärdera medicinska resultat av en ny metod eller ett nytt läkemedel. Man kan givetvis fundera på förbud mot att t.ex. dela med sig sjukskrivningsdata till potentiella arbetsgivare eller försäkringbolag. Det finns sådana , men de kringgås enkelt genom att be ansökande att ta med ett utdrag, så frågan är hur effektiva sådana förbud egentligen är. Regel 7: Alla offentligt finansierade verksamheter kan i samråd med sina brukare iscensätta regelfria experimentverksamheter. När vi nu börjar förstå att världen är komplex snarare än mekanisk vet vi inte riktigt hur vi ska göra. Vi behöver experimentera. De enda regler som gäller för experiment är: alla viktiga variabler ska följas i realtid, och om resultaten i viktiga utfallsparametrar blir sämre än de sämsta traditionella verksamheterna, ska experimen- tet stoppas och utvärderas. Om resultatet är det viktigaste spelar ju kattens färg ingen roll, bara den fångar möss. Men den måste i alla fall vara bättre än de sämsta katterna, annars är det ju ingen mening. Detta skulle ge en annan oväntad positiv effekt: att man började följa viktiga utfallsparametrar t.ex. patientsäkerhet, något som lus- tigt nog inte görs , annat än i vissa punktinsatser. Det ständiga lärandet är verkligen en ödesfråga, och lärande sker genom nya erfarenheter, till det behövs experiment. Regel 8: Omdefiniera Datainspektionens uppdrag. En del av DI:s uppdrag är synnerligen viktigt. Att enbart rätt människor kan se känslig information, att det finns bra och säkra inloggningar och att data och överföringar krypteras på ett säkert sätt. Det andra DI håller på med som hindrar innovation och effektivitet måste läggas ner. För att på riktigt kunna avgöra om loggar, kryptering osv. fak- tiskt är bra måste antagligen inriktningen på personalens kompe- tens bli en annan än den är . Regel 9: Bygg på med medborgarnas fokus och val. Journaler på nätet, patientmaktslagstiftningen, osv. är utmärkta initiativ. Inte för att de annat än marginellt påverkar effektiviteten, men kan de leda till annat. När fokus skiftar från de interna produk- tionsprocesserna till resultatet för dem som produktionen faktiskt är till för, kan det ske stora ting. Låt mig som brukare välja sätt att kommunicera med offentligt finansierad verksamhet, låt mig be- stämma autentiseringsgrad, och med vem jag delar data. Detta är bra inte enbart för upplevd servicenivå utan även för faktisk ser- vicenivå och effektivitet på lite sikt. Regel 10: regeln. Det pratas mycket om samverkan och samordning, i praktiken sker dock väldigt lite av detta. All koordination är information. Alltså måste informationen delas för att processer ska kunna samordnas. är det du som medbor- gare som får ta hela koordineringsansvaret och kostnaden. Det är billigare för offentligt finansierade verksamheter att inte koordi- nera. Så borde det inte vara. regeln säger att om du som medborgare måste upprepa information som redan finns hos någon annan aktör, så måste den som kräver dig på onödig inform- ation ersätta dig med . En enkel regel som verkligen skulle sätta fart på samordningen! Ytterligare en åtgärd som skulle öka innovationskraften i offent- lig sektor vore att staten började finansiera t.ex. virtuella beslut eller automatisk sjukvård på nätet. Detta är ju inte en geografisk verksamhet eftersom den är virtuell. cinsk utvärdering (SBU) skulle kunna ta fram de algoritmer som ska gälla för automatisk förskrivning, t.ex. av insulin till en patient med välskött diabetes, Viagra eller antibiotika vid urinvägsinfek- tioner som olika läkare sagt är endast en fråga om att fråga, eller t.ex. ta ett blodtryck, något som kan göras på ett apotek, stormark- naden eller hemma. Ersättningen betalas ut med t.ex. per automatiskt recept, och säg trehundra kronor per virtuell kontakt, mail, sms eller video/telefon. Från patienten tar man ingen patient- avgift, för att styra konsumtionen mot den billigaste vägen. Finan- sieringen tas ur det generella statsbidraget till kommuner och lands- ting. Landstingen kommer att tjäna på detta eftersom det antag- ligen tränger undan vanliga fysiska besök som är väsentligt dyrare. Ett besök på vårdcentral brukar sägas kosta ca . Det vill säga volymerna kan öka med en faktor fyra mot ett undanträngt fysiskt besök utan att Landstingen förlorar på det för semimanuella besök som mail, och med en faktor 24 för helt automatiserade tjänster. Givetvis kan även landstingen utveckla virtuella system för att stödja automatisk sjukvård. Men antagligen är det främst en fråga för privata aktörer. Kan utvecklingen gå åt något annat håll? Givetvis kan och i stora delar går utvecklingen åt andra håll i . Vi ser en ganska snabb omvandling av arbetsmarknaden i . Det förs fram att det är datoriseringen och robotiseringen som ligger bakom den. Det är antagligen så. skapas nya jobb både inom och som komplement till det nya. Antalet pro- grammerare och antalet jurister har bägge ökat med det senaste halva decenniet. och även andra västländer blir alltmer juridicerat. Det är synnerligen viktigt att landet på lag ska byggas, men det kan även gå överstyr. Men det stora problemet med juridicismen är att fokus skiftar från resultat och till något annat, lite oklart vad. Men det ska vara ordning och reda. Det leder till att dynamiken och föränd- ringen minskar. Ett aktuellt exempel på när det kan gå helt fel trots att man gör helt rätt är att har man gjort en ny tolkning av EUs direktiv för producentansvar, därför har man nu en ny syn på vad värmeljus egentligen är. Förut var aluminiumkoppen att ses som en förpack- ning och kunde därmed läggas i kärlet för metallförpackningar och kunde återvinnas. har det gått upp ett ljus och värmeljuskoppen ska nu snarare lik(! )ställas med gravljus. Som INTE är en förpack- ning. Så nu är det förbjudet att slänga värmeljus i återvinningen för metallförpackningar. Det är nu oklart vad man ska göra av sitt metallskrot, men kommunerna har i alla fall ansvaret. Många kom- mer förstås slänga dem i hushållssoporna. I ett adaptivt dynamiskt system, med fokus på resultatet, skulle man inte komma på tanken att ödsla energi på att fundera på hur man ska se på värmeljus, om det inte är ett problem i sig för miljön eller kostnaden för återvinningen. Det är på flera sätt ett löjligt exempel, men runt om i sitter alltfler människor i sådana direkt skadliga processer. Dels direkt för miljön som i det här fallet, men sedan faller effektivitet, välfärd etc. med denna typ accelere- rande metaarbete. När man offrar slutresultatet för att det anses vara viktigare att följa påhittade procedurer är det ett tecken på ett civilisationens begynnande sönderfall. Storlek går före fall Ett annat skäl till att civilisationer går under är att de inte kan administreras då de blir för stora och komplexa. är det effektivt för oss som individer att flytta till civilisationens centrum. Fysikern leder ett team som forskar kring städer som nätverkande entiteter, dvs. De har kommit fram till att det finns lagar som är generella för städer över hela jorden. Då man t.ex. dubblar befolkningen i en stad, ökar utbudet av nöjen, kultur, restauranger, löner etc. . Det gör att vi på mikroplanet kommer att vilja eller att lockas till urbanisering. eftersom staden är ett komplext fenomen, MINSKAR de styrandes förmåga att faktiskt sköta staden. Eftersom man i hela historien inklusive tror att staden är ett deterministisk ”obvious” fenomen som kan styras med regelverk så ökar antalet jurister och administratörer. blir resultatet allt längre ifrån vad medborgarna önskar eller tycker är rimligt. Se bara hur inte klarat av vare kollektivtrafik eller biltrafik, så att stockholmarna nu köar ca . Inte heller lyckas man bygga bostäder, eller tillgodose medborgarnas behov av vård, skola, omsorg. Den enskilde medarbetaren som är trängd mellan ledningens allt längre och mer detaljerade och därmed mer motstridiga styrsignaler och medborgarens rättmätiga ilska över bristen på leverans, blir till slut resignerad och följer automatisk någon av alla slumpmässig regler, eller kanske en egen variant, i stället för att göra ett bra resultat. Det leder till förfall och korruption. Inte sällan blir resultaten som i fallet med att inspektera att papper verkligen sätts in i pärmar som stad gör, eller den negativa miljöpåverkan som kommer av minskad sopsortering av värmeljus, direkt löjeväckande, utom för slutresultaten. Men de är även tecken på civilisationens långsamma sönderfall. Att vi lägger allt mer av våra gemensamma resurser på saker som är uppenbart kontraproduktivt, utan att någon finner det mödan värt att prote- stera är trots varje isolerad litenhet ett allvarligt problem. Men i människans historia har vi nu digitala verktyg för att faktiskt börja hantera komplexa fenomen på ett rationellt sätt. Detta kräver dock att vi bättre utnyttjar massiva datamängder. Hoppas att det tillåts innan det är . Digitaliseringens möjligheter och utmaningar Finanskrisen och den utdragna krishanteringen i finanskrisens spår har till viss del dolt underliggande strukturella skiften, vilka blottas i samband med att konjunkturen långsamt förbättras. Den ökade urbaniseringen, individualiseringen, digitaliseringen och globalise- ringen får effekter på arbetsmarknad, produktivitet och inflation. Nya typer av företag skapas med nya värdekedjor och nya typer av tillgångar. Den kunskapsintensiva sektorn ökar i betydelse och i samband med detta ökar inkomstklyftorna. Dessa underliggande trender är sammanlänkade och försärker varandra. Kostnaderna för arbetskraft ökar i samband med att svensk ekonomi blir mer kunskapsintensiv. Att minska beskattningen på arbete, och i stället hitta nya skattebaser, rekommenderas. Fördel- ningspolitik blir av central betydelse i samband med att inkomst- klyftorna ökar. I denna text beskrivs och analyseras de makroekonomiska effek- terna av digitaliseringen. ligger i framkant och har därmed enorm potential att omfamna digitaliseringens möjligheter i form av jobbtillväxt, produktivitetsökningar och stärkt konkurrenskraft i ett internationellt perspektiv. hotas traditionella jobb och hela branscher slås i vissa fall ut. Digitaliseringens natur med dess exponentiella karaktär, gör att strukturomvandlingen går fortare än vid något annat teknologiskt skifte. Omställningen och anpass- ningen till digitaliserings dynamik kräver ett flexibelt regelverk och fokus på utbildning och trygghet för individen. Framtidens tillväxt kommer i högre grad drivas av innovationer. Innovationer blomstrar i dynamiska kluster med tillgång till risk- kapital, universitet och en flexibel arbetsmarknad. Tillgång till bostäder och en utbyggd infrastruktur är avgörande för en lång- siktigt uthållig tillväxt. En betydande del av innovationerna skapas inom den s.k. del- ningsekonomin. Delningsekonomins underliggande drivkraft är att reducera vilande överkapacitet gällande både varor och tjänster och med låga transaktionskostnader matcha utbud och efterfrågan. Det resulterar i att traditionella mellanhänder ersätts av digitala platt- formar. Men risken flyttas från den traditionella mellanhanden till individen, vilket ställer krav på regelverket. omvandlas arbetsmarknaden till att bestå av en allt högre andel egenföretagare. Effekterna av en ökande digitalisering kan sammanfattas som i de tre punkterna nedan: Digitaliseringen kan beskrivas som en raketmotor för globalise- ringen och ökar transperens och prispress. För traditionella företag som H&M och tog det decennier att nå den inter- nationella markanden på det sätt som nystartade företag gör från starten, så kallade born globals. Digitaliseringen möjliggör individualisering. Digitala plattfor- mar samlar med låga transaktionskostnader aktörer så att speci- fikt utbud möter specifik efterfrågan på ett effektivt och billigt sätt. Digitaliseringen är den teknologiska kraften som möjliggör detta. Flera innovationsmöjligheter och låga inträdesbarriärer gör att egenföretagandet ökar. Urbaniseringen drivs på av digitaliseringen. Digitaliseringen är så kallad skill-biased, dvs. den kompletterar högutbildade mer än lågutbildade. Innovatörer och kunskapsintensiv arbetskraft inom tjänstesektorn finner enorma produktivitetsvinster av att vara i dynamiska kluster med hög koncentration av andra innovatörer och kunskapsintensiv arbetskraft (Moretti, 2013). Många trodde att digitaliseringen skulle minska behovet av fysiska möten och att exempelvis Skype samt e-post skulle minska behovet av att arbeta i städer. Det motsatta har visat sig vara sant. Städers och tillväxtregioners betydelse ökar. Urbaniseringstakten i är bland de snabbaste i världen. För att producera en vara eller en tjänst behövs land, kapital och arbetskraft som produk- tionsfaktorer. Under jordbrukssamhället var land av stort värde. I samband med, och efter, industrialiseringen minskade betydelsen av land, som kapitalets värde ökade. var det de flestas uppfattning att digitaliseringen skulle göra att land minskade ytterligare i värde. De senaste årens utveckling indikerar dock att det motsatta har hänt. Vi går mot en multiurban värld (Schlingmann och , 2014), där den kunskapsintensiva tjänstesektorn och en mer individualiserad efterfrågan kräver att vi verkar nära varandra. Design och produktion integreras allt mer och behöver vara nära slutkonsument. Nya värdekedjor skapas när exempelvis 3D-skrivare reducerar eller eliminerar traditionella mellanhänder och producent och konsument närmare varandra (figur 1). Den växande andelen kunskapsintensiv arbetskraft har därmed större incitament att flytta till städer än andra typer av arbetskraft (Moretti, 2013). Produktivitetsvinsterna av att dessa individer sam- las och verkar nära varandra är stora och växande. Produktivitets- utvecklingen som följer av de ekonomiska klustrens positiva effekter ökar skillnaderna i produktivitet mellan regioner ytterligare. Denna utveckling resulterar alltså inte bara i växande inkomstklyftor (se kapitel nedan), utan även i en regional divergens (Moretti, 2013). I avsnitten som följer här nedan diskuteras kopplingen mellan rörlighet på arbetsmarknaden, innovationer och bostadsmarkna- den. Bostadsbristen – ett hot mot tillväxten i svensk ekonomi Moretti (2013) menar att regleringarna på bostadsmarknaden i hindrat byggandet och inflyttningen av arbetskraft till städer med hög produktivitet och mycket innovationer, som i exempelvis , och . är innova- tioner avgörande för produktivitetsökningar (detta diskuteras när- mare i ett senare kapitel om innovationers betydelse för framtidens tillväxt). m.fl. (2014) visar att det finns ett nära samband mellan rörligheten på arbetsmarknaden och innovationer. Moretti (2013) uppskattar att landets BNP-tillväxt hade kunnat vara 10–högre om dessa regleringar inte funnits. har utvecklats till en av mest attraktiva ”innovationshubar” för teknikföretag. Men på den svenska bostadsmarknaden finns höga inträdesbarriärer och en låg rörlighet som skapar en uppdelning i form av ”insiders” och ”out- siders”. Detta leder till matchningsproblem på arbetsmarknaden. Att ekonomi och tillväxt blir alltmer beroende av hög- utbildad, innovativ arbetskraft ställer högre krav på flexibilitet och lägre inträdesbarriärer på såväl arbets- som bostadsmarknaden. och (2015) visar att nya jobb inom nya industrier i högre utsträckning etableras i städer med riklig tillgång till hög- utbildad arbetskraft. Exempelvis visar deras forskning att flera företag etableras inom nya industrier i områden där det fanns en relativt hög koncentration av sysselsatta inom IT. Användandet av ny teknologi är viktigt för ekonomisk tillväxt. Comin, Hobijn och Rovito (2008) fann att skillnader i BNP per capita mellan länder i hög utsträckning beror på vilken teknologi som de använder. Efter- som bostadsbristen hämmar inflyttningen av högutbildad arbets- kraft till många svenska städer, kan det följaktligen argumenteras för att den hindrar nya typer av företag från att uppstå och att det tar att anamma ny teknologi. , och i synnerhet, har tydliga komparativa fördelar genom en relativt sett stor andel högutbildade inom IT. Men bostadsbristen gör att eko- nomin inte drar full nytta av de möjligheter som digitaliseringen innebär. Som nämndes ovan visar Morettis forskning att högutbil- dad innovativ arbetskraft har störst incitament att flytta, eftersom det finns stora fördelar med att ingå i kluster. Teknikjättar höll länge till i industriområden i förorterna. Men har den nya generationen uppstartsföretag valt att etablera sig i stadskärnor för att kunna möta behoven hos medarbetare som är lika angelägna om närhet till stadens trendiga barer, kollektivtrafik och unika lägenheter som optionsprogram och höga löner. (, 2014) beskrivs som ett fintech1-kluster, där en stor andel av nystartade företag inom den finansiella sektorn vill verka. Exempel på denna typ av företag är Klarna, IZettle, Tictail och Tink. Bostads- bristen utgör ett hinder för nystartade företag att expandera. Två av tre nystartade företag uppger att bostadsbristen försvårar för dem att anställa såväl som att behålla personal (, 2014). Flask- halsarna på bostadsmarkanden är på så vis ett allvarligt hinder för att stärka sin konkurrenskraft. Kostnaderna av bostads- bristen beräknas av uppgå till i genomsnitt i utebliven tillväxt, bara i . I och är motsvarande siffra sex re- spektive fem miljarder. Flera har kommit till denna insikt och även andra beräkningar tyder på att tillväxten av nya och befintliga teknikföretag har stora effekter på ekonomin vad gäller sysselsätt- ning och produktion: Vi kan inte bygga ett teknikkluster här om inte människor har någon- stans att bo. I , ett annat av största teknikcentrum, förväntas lokala teknikföretag skapa minst 50 000 jobb och bidra med till den lokala ekonomin under det närmaste decen- niet. (Economics, 2014) Det är hög tid att ta ett politiskt helhetsgrepp gällande problemen på bostadsmarknaden. Statistik över invandring och utvandring av individer inom naturvetenskap, matematik och data med mer än en treårig gymnasieexamen visar att utvandringen har ökat de senaste 1 Digitala innovationer inom den finansiella sektorn. åren, medan invandringen har fallit tillbaka något (Figur 2). Det krävs en djupgående analys för att svara på vad som drivit denna utveckling. Bostadsbristen kan vara en delförklaring. Flaskhalsarna på bostadsmarknaden ökar utanförskapet, försämrar arbetsmarkna- dens funktionssätt, ökar hushållens skuldsättning och försvagar vår konkurrenskraft. Det utanförskap som skapas med rådande flask- halsar på bostadsmarknaden kommer att förstärkas i takt med den ökade flyktingströmmen. Subventionerat boende för utsatta grupper krävs samt en högre andel hyresrätter i bostadsbeståndet. Källa: Befolkningsstatistik, . Förändrade preferenser bland unga Kopplingen mellan bostadsmarknaden och innovationer behöver förtydligas så att inte går miste om nya jobb och stärkt konkurrenskraft . , Fastighetsägarna och NCC lät United Minds undersöka vad den yngre generationen efterfrågar för typ av boende. En övervägande andel prioriterar att bo centralt och/eller att ha nära till kommunikation högre än yta. En annan intressant slutsats som kan dras av undersökningen är att en stor andel föredrar ”att ha tillgång till” ett boende (hyresrätter eller kooperativt ägande). Det framgick även att egenföretagare gärna delar kontorsytor med andra och att gränsen mellan arbetsplats och bostad suddas ut. Bostadspolitiken behöver ta hänsyn till yngres preferenser genom att öka rörligheten på bostadsmarkanden, bygga mindre, billigare bostäder samt öka incitamenten för att bygga hyresrätter. Digitaliseringens effekter på priser, produktivitet och arbetsmarknad Digitaliseringen förändrar de ekonomiska drivkrafterna i grunden. Jämfört med andra länder, påverkas mycket av digitalise- ringen. Det innebär att har stora möjligheter till tillväxt om digitaliseringen omfamnas. innebär det att har relativt mycket att förlora om inte ekonomin anpassas efter de nya förutsättningar och krav som digitaliseringen innebär. Felländer och Breman (2014) beskriver digitaliseringen som att: (1) fysiska varor blir digitala tjänster, (2) digitala plattformar effektiviserar och internationaliserar tjänster som var lokala och att (3) tradi- tionell produktion effektiviseras. De potentiella produktivitetsvinsterna är enorma, men data tyder på att inte fullt ut drar nytta av denna potential. Dessutom är produktivitetsvinsterna av digitaliseringen svåra att mäta och officiell statistik underskattar konsumtion av digitala tjänster. För att möta dessa trender, som innebär att jobb substitueras bort inom vissa branscher, är det prioriterat att satsa på utbildning, innovationer och arbetskraftsinvandring. (Felländer och Breman, 2014) I den återstående delen av detta kapital redogörs för hur digitalise- ringen påverkar produktivitet, arbetsmarknaden och inflation. Hastigheten hög – teknologin möjliggör spridningen Ekonomer diskuterar varför produktivitetstillväxten är låg och vissa ser en dyster utveckling framöver. Exempelvis hävdar (2012) att produktivitetsvinsterna från den första it-vågen falnar och att den åldrande befolkningen skapar dystra utsikter för pro- duktivitetstillväxten . Jag vill hävda det motsatt. I samband med att digitaliseringen genomsyrar nästan alla sektorer i ekono- min och att it blir mobilt, skapas enorma produktivitetsmöjlig- heter. Utvecklingen skulle kunna beskrivas som att vi befinner oss i den andra it-vågen, där utvecklingen accelererar. Digitalise- ringen skulle kunna jämföras med andra teknologiskiften, som exempelvis ångmaskinen eller elektrifieringen som lyfte produktivi- teten till en ny nivå (Felländer och Breman, 2014). Enligt Brynjolfsson och McAfee (2014) är den digitala utveck- lingskurvan exponentiell.