sou · H3B338 · 2015-03-31 00:00:00 — They are intended to guarantee an appropriate level of protection of the rights of posted workers in the framework of the cross-border provision of services, in particular the enforcement of the terms and conditions of employment that are applicable. The Enforcement Directive is intended both to guarantee protection for the rights of posted workers and to remove unnecessary barriers to the freedom to provide services. Improved access to information about terms and conditions of collective agreements The Inquiry proposes provisions that impose further information requirements on employee organisations so as to give foreign service providers and posted workers improved access to information. The evaluation carried out by the Inquiry of the application of the present provisions in the Posting of Workers Act stating that employee organisations shall submit terms and conditions of collective agreements to the Swedish Work Environment Authority that the agency shall then provide information about shows that these provisions are not being applied as intended. Only a few collective agreements have been submitted to the Swedish Work Environment Authority by employee organisations. The intention of the present provision in the Posting of Workers Act was to make the Swedish system of collective agreements transparent and predictable to foreign service providers and posted workers. Both the Government and previous inquiries have made the assessment that it ought to be in the interest of employee organisations to ensure that the Swedish system of collective agreements is transparent and predictable. The Inquiry can conclude that these assessments have not been correct. The Inquiry considers that the six collective agreements that have been submitted to the Swedish Work Environment Authority since 2010 are not sufficient to meet the requirements for transparency and predictability. Action therefore needs to be taken to implement the provision in the Enforcement Directive that that terms and conditions of employment set out in collective agreements are made available in an accessible and transparent way to foreign service providers and posted workers. One way of fulfilling the Enforcement Directive’s requirements for transparency and predictability is to introduce a statutory minimum wage or to make a declaration that collective agreements are general and binding. The remit of Inquiry is to base its deliberations and proposals on the Swedish labour market model. It is no part of the remit of the Inquiry to make major changes in the model chosen to implement the original Posting of Workers Directive in Swedish law. Introducing a minimum wage or declaring that collective agreements are general and binding are major changes and fall outside the remit of this Inquiry. The Inquiry therefore proposes that the present regulation in the Posting of Workers Act of the task of the Swedish Work Environment Authority to supply information and the obligation of employee organisations to submit terms and conditions of collective agreements to the Swedish Work Environment Authority be supplemented in the following way: Employee organisations shall also be obliged to report a contact person to the Swedish Work Environment Authority. The Swedish Work Environment Authority shall provide information about the contact persons reported. A clarification that the obligation of employee organisations to submit terms and conditions of collective agreements to the Swedish Work Environment Authority also applies to situations where no industrial action is being considered. The Government should create conditions for mediation, the appointment of a working group or similar action in order to try to get the social partners to reach agreement on the terms and conditions that are to apply to posted workers. The Inquiry’s proposal means supplementing the present provisions in Section 9 a of the Posting of Workers Act to the effect that employee organisations shall submit collective agreements to the Swedish Work Environment Authority with an obligation for employee organisations to also report a contact person to the Swedish Work Environment Authority. The contact person shall supply information about the terms and conditions that may be demanded or may be applied in the case of a posting in . The Swedish Work Environment Authority shall supply information and details about the contact persons that employee organisations have reported to the agency. The Inquiry also proposes that the Government consider appointing a mediator or a working group for certain industries with the remit of trying, as was the intention under , to get the parties to make their own analysis of their collective agreements and to get the social partners to reach agreement on the terms and conditions for posted workers in relevant industries. The Inquiry’s proposal means that the protection of rights of posted workers will be improved. The Enforcement Directive requires that posted workers in construction activities are given protection to ensure their minimum rate of pay. The protection shall consist of a subcontracting liability in a stage of a chain so that the party who can be liable is the contractor to whom the employer of the posted workers is a direct subcontractor. The Inquiry can conclude that the employer side and the employee side are not in agreement that a subcontracting liability shall be introduced into Swedish law and how it shall be framed, if introduced. The Enforcement Directive and the Posting of Workers Directive are intended to ensure protection for and information about minimum rates of pay in relation to posted workers and foreign service providers. It is not clear what the minimum rate of pay is in . In there are no legal provisions on minimum rates of pay. provisions about minimum rates of pay are to be found in collective agreements. The Swedish labour market model means that the main responsibility for determining terms and conditions regarding pay, in particular, has been transferred to the social partners without government involvement. As indicated above in the section on improved access to information, information about minimum rates of pay and the terms and conditions of employment in collective agreements is not sufficiently clear and predictable. The purpose of the Enforcement Directive is to ensure the remuneration of the posted workers who are, in many cases, far down a subcontracting chain and who have difficulty asserting their rights on account of their vulnerable situation. Such workers may neither be covered by a collective agreement nor be able to invoke such an agreement. If the subcontracting liability were to presuppose that terms and conditions are regulated in a collective agreement, the subcontracting liability would not protect this specific group of workers that it is intended to protect. Under the Enforcement Directive, Member States may provide for more stringent rules under national law regarding the scope and range of subcontracting liability. In order to ensure the protection of the rights of posted workers in the Swedish system, the Inquiry makes the assessment that posted workers should, instead, be able to assert their right to the agreed rate of pay. The Inquiry proposes the following: It should be made possible for natural and legal persons conducting business activities to be subject to subcontracting liability. This shall also apply to a client who conduct business activities and is a contractor at the same time. A subcontracting liability shall be introduced for posted workers in the construction and civil industry. It shall be possible to assert the subcontracting liability in all stages of a subcontracting chain and that liability shall cover the agreed rate of pay. The subcontracting liability shall be strict in the sense that a contactor shall not be able to cite due diligence in order to escape liability. The subcontracting liability shall be semi-discretionary, i.e. exemptions regarding subcontracting liability may be provided for in a collective agreement made or approved by a central employee organisation. Exemptions may only be made from the Act if they do not mean that less favourable terms and conditions than those that follow from the Enforcement Directive shall be applied to workers. Contractors are liable for the remuneration of posted workers if the employer does not pay the remuneration that the worker is entitled to for work as a subcontractor. The contractor’s liability is subsidiary in relation to the employer but is joint and several for the contractors. This means that once a posted worker has shown that the employer has not paid, the worker can address their demand at anyone at all in the subcontracting chain. A posted worker shall first present their demand to their employer. If their employer does not pay the demand, the worker may present the demand to someone else who can be liable in the subcontracting chain. The demand shall be in writing. In order for posted workers to be able to find out what they need to do to be able to assert their rights, the Swedish Work Environment Authority needs to provide accessible information to posted workers about what they should do. Summing up, the Inquiry’s proposal means supplementing the Posting of Workers Act with a provision to the effect that in the case of posted workers some other party than the employer can be responsible for the posted workers’ remuneration. Subcontractor liability is only applicable once it has been established that the posted worker has not received any remuneration from their employer. The posted worker can then address any other party in the subcontracting chain. The Inquiry has also had the task of assessing what other measures may be appropriate. The Inquiry makes the assessment that another appropriate measure may be provisions in a subcontracting agreement concerning: a)an obligation to withhold a certain part of the contract amount as security for workers’ remuneration; and b)a price deduction or a financial penalty in the event that the subcontractor does not pay remuneration to their workers. lag om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare dels att 9, 9 a och 21 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 7 a och 7 b §§, samt närmast före 7 a § en ny rubrik av följande lydelse. Ansvar för lön till arbetstagare Fysisk eller juridisk person och som i en kedja av entrepre- nörer anlitar annan sådan person som underentreprenör för att ge- nomföra bygg- och anläggnings- verksamhet där byggnader eller an- läggningar uppförs, sätts i stånd, underhålls, byggs om eller rivs, ansvarar solidariskt för lön till en 1 Jfr och rådets direktiv /67/EU av om tillämpning av direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen), i den ursprungliga lydelsen. utstationerad arbetstagare för arbete med entreprenaden, om dennes arbetsgivare inte betalar lönen. Ansvaret omfattar högst den avtalade lönen och lägst sådan minimilön enligt 5 a §, eller i fråga om utstationerade uthyrda arbetstagare, lön enligt 5 b §. Krav på lön som framställs mot sådan fysisk eller juridisk person enligt första stycket ska framställas skriftligt från det att lönen förföll till betalning. Den mot vilken kravet framställs ska och senast från det att kravet framställdes av arbetstagaren underrätta övriga i entreprenörskedjan om kravet. Betalning i enlighet med det framställda kravet enligt tredje stycket ska ske från det att entreprenören fick del av kravet. Arbetsgivaren ska ersätta den som har betalat lön enligt första stycket. Genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får 1. undantag eller avvikelser från 7 a § föreskrivas, eller 2. föreskrivas annan lämplig åtgärd enligt artikel 12.6 i och rådets direktiv av om tillämpning av direktivet 96/71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen)2, i den ursprungliga lydelsen (tillämpningsdirektivet). En arbetsgivare som är bunden av ett sådant kollektivavtal som avses i första stycket får tillämpa avtalet även på arbetstagare som inte är medlemmar av den avtalsslutande arbetstagarorganisationen om de sysselsätts i arbete som avses med avtalet. Undantag eller avvikelser från 7 a § får göras endast om detta är förenligt med tillämpningsdirektivet. Ett avtal är ogiltigt i den utsträckning det innebär att mindre förmånliga villkor ska tillämpas för arbetstagarna än som följer av direktivet. 2 EUT L 159,28.5.2014,s. 11, Celex 32014L0067. Lydelse enligt förslag i ska vara förbindelsekontor och tillhandahålla information om de arbets- och anställningsvillkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering i . hjälpa till med information om hjälpa till med information om kan komma att krävas med stöd organisationer och sådana kollek- av stridsåtgärder enligt 5 a eller tivavtalsvillkor som avses i 5 a 5 b § eller som annars kan kom- eller 5 b § eller som annars kan ma att bli tillämpliga. komma att bli tillämpliga. ska samarbeta med motsvarande förbindelsekontor i andra länder inom EES och i . Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om vad informationen enligt första och andra stycket ska innehålla och hur informationen ska vara. ska ge in sådana kollektivavtals- ska ge in sådana kollektivavtals- som organisationen kan komma som avses i 5 a eller 5 b §. att kräva med stöd av strids- åtgärder enligt 5 a eller 5 b §. kollektivavtalsvillkor som avses i 5 a eller 5 b §. 3Senaste lydelse 2012:857. 4Senaste lydelse 2012:857. Lydelse enligt förslag i Mål om tillämpningen av 5 § Mål om tillämpningen av 5 § första eller tredje stycket samt första eller tredje stycket samt 7 och 7 a §§ handläggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i ar- (1974:371) om rättegången i ar- I dessa mål tillämpas I dessa mål tillämpas semesterlagen(1977:480) om pre- semesterlagen(1977:480) om pre- – 23 § andra stycket föräldra- – 23 § andra stycket föräldra- ledighetslagen (1995:584) ledighetslagen (1995:584) – 9 § lagen (2002:293) om för- – 9 § lagen (2002:293) om för- bud mot diskriminering av del- bud mot diskriminering av del- – 6 kap. 2–5, 8, 10 och 11 §§ – 6 kap. 2–5, 8, 10 och 11 §§ diskrimineringslagen (2008:567) diskrimineringslagen (2008:567) om bevisbörda, rätt att föra om bevisbörda, rätt att föra talan om preskription m.m. talan om preskription m.m. Vid utstationering av uthyrda arbetstagare tillämpas även 16 § tredje och fjärde styckena lagen (2012:854) om uthyrning av arbetstagare. Talan får föras vid tingsrätten i ort där arbetstagaren är eller har varit utstationerad. Det som sägs i denna paragraf gäller inte vid talan mot en arbetsgivare som har sin hemvist i ett land utanför EES och . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Pågår utstationering vid ikraftträdandet ska 7 a § tillämpas för den tid utstationeringen pågår därefter. 5 Paragrafen fick sin nuvarande beteckning genom 2013:351. 2Uppdraget och dess genomförande antogs och rådets direktiv /67/EU om tillämpning av direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen), förkortat tillämpningsdirektivet. Tillämpningsdirektivet ska ha genomförts i svensk rätt . Regeringen beslutade att en särskild utredare ska föreslå hur tillämpningsdirektivet ska genomföras i svensk rätt (dir. 2014:81). Utredaren ska bedöma om svensk rätt är förenlig med tillämpningsdirektivet och utarbeta de författningsförslag som behövs för att anpassa svensk lagstiftning till direktivet när det gäller bl.a. vem som ska anses som en utstationerad arbetstagare, förbättrad tillgång till information, administrativt samarbete mellan myndigheter, inspektioner och annan bevakning, underlättande av klagomål, och gränsöverskridande verkställighet av ekonomiska administrativa sanktionsavgifter. Uppdraget och dess genomförande Utredningen har antagit namnet Utredningen om nya utstationeringsregler (A 2014:04). Uppdraget omfattade inte genomförande av tillämpningsdirektivet i de delar som rör tillgång till information om kollektivavtalsvillkor (artikel 5.4) och entreprenörsansvar (artikel 12). Förslag i dessa delar skulle i stället tas fram av enligt ett utvidgat tilläggsuppdrag (dir. 2014:82). Regeringen beslutade att ge utredningen ett utvidgat uppdrag som innebär att utredningen också ska lämna de författningsförslag som behövs för att anpassa svensk rätt till tillämpningsdirektivet när det gäller förbättrad tillgång till information om kollektivavtalsvillkor och införande av ett entreprenörsansvar. Enligt tilläggsdirektiven (dir. 2014:150) ska utredningen utvärdera den faktiska tillämpningen av bestämmelserna om uppgift att tillhandahålla information och arbetstagarorganisationernas skyldighet att lämna in kollektivavtalsvillkor till . Utredningen ska ha den svenska arbetsmarknadsmodellen som utgångspunkt för sina överväganden och förslag. Enligt tilläggsdirektivet ska utredningen också analysera behovet av en bestämmelse om entreprenörsansvar i svensk rätt och mot bakgrund av de alternativ som tillämpningsdirektivet anger föreslå en modell. Vad gäller de alternativ som tillämpningsdirektivet anger har i utredningsdirektiven särskilt betonats att det finns kompletterande bestämmelser i tillämpningsdirektivet som bl.a. ger medlemsstaterna möjlighet att införa ett striktare entreprenörsansvar och ett utrymme för flera olika modeller när det gäller omfattningen av ansvaret och för vilka branscher det ska gälla. Dessutom kan entreprenörsansvaret ersättas av andra lämpliga åtgärder. Utredningen ska föreslå ett entreprenörsansvar inom byggsektorn och överväga i vilka övriga sektorer det kan finnas behov av ett sådant ansvar. Utredningen ska också bedöma vad som kan vara andra lämpliga åtgärder och överväga behovet av en bestämmelse om ansvarsfrihet för entreprenörer som vidtagit lämpliga kontrollåtgärder och vid behov föreslå en bestämmelse om ansvarsfrihet. Utredningen överlämnade delbetänkandet Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del I (SOU 2015:13) . Delbetänkandet avsåg det ursprungliga uppdraget. Uppdraget och dess genomförande uppdraget som gäller förbättrad tillgång till information om kollektivavtalsvillkor och entreprenörsansvar ska redovisas slutligt . Debatten kring utstationering har varit och är alltjämt intensiv, både i EU och internt i medlemsstaterna. Utstationering utgör en gränsöverskridande verksamhet som aktualiserar många olika frågor; politiska, ekonomiska, sociala samt rättsliga frågor. och rådets direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster, förkortat utstationeringsdirektivet, utgör tillsammans med tillämpningsdirektivet den yttre ramen för denna utredning. Den särskilda problematik som utstationering kan innebära vid frågor om t.ex. skatt, lagstadgad socialförsäkring och offentlig upphandling faller således i princip utanför utredningens uppdrag. Utredningen var bemannad och kunde börja sitt arbete . Uppdraget skulle redovisas . fick utredningen ett tilläggsuppdrag med tidpunkt för redovisning en månad senare, dvs. Utredningen lämnade sitt delbetänkande avseende det ursprungliga uppdraget . Arbetet med slutbetänkandet har varit intensivt och omfattat många svåra frågor. Utredningen har haft i uppdrag att föra dialog med företrädare för arbetsmarknadens parter, relevanta myndigheter och organisationer. Regeringen har tillsatt en expertgrupp bestående av experter från , och . Regeringen har även tillsatt en referensgrupp bestående av företrädare för arbetsmarknadens parter. Under arbetet har utredningen fört dialog genom att samråda med expert- och referensgruppen. Utredningen har samrått med företrädare för arbetsmarknadens parter; , , , , , och . Parterna har erbjudits möjligheten att vid möten med utredningen ta med ytterligare företrädare från arbetsgivar- respektive arbetstagarsidan med erfarenhet av frågorna. Mö- ten har hållits separat med representanter från arbetstagarrespek- Uppdraget och dess genomförande Arbetet har också bedrivits i samråd med utredningens experter från , och . I betänkandet så presenteras bedömningar och förslag som ”vi”, ”vår” eller ”utredningen”. Ansvaret för texterna och förslagen är enbart utredarens. Utredningen har i enlighet med utredningens direktiv inhämtat relevant information om förhållandena i andra länder som har bestämmelser om entreprenörsansvar i nationell rätt. 2.3Genomförande av direktiv enligt Lissabonfördraget Tillämpningsdirektivet utgör unionsrätt som ska genomföras i nationell rätt. Det är respektive medlemsstat som väljer hur ett direktiv ska genomföras och som är ansvarig för att vidta alla nationella lagstiftningsåtgärder som är nödvändiga för att genomföra unionens rättsligt bindande akter.1 Som huvudregel gäller att ett direktiv ska genomföras genom bindande regler för att skapa rättssäkerhet och förutsebarhet. En- ligt kräver införlivandet med nationell rätt av ett direktiv inte nödvändigtvis att dess bestämmelser återges formellt och ordagrant i en uttrycklig och specifik lagregel. Enligt EU-dom- stolen kan det, beroende på dess innehåll, vara tillräckligt att det finns en allmän rättslig ram som faktiskt garanterar att direktivet tillämpas fullt ut på ett sätt som är tillräckligt klart och precist så att, i de fall då direktivet syftar till att skapa rättigheter för enskilda, de som berörs ges möjlighet att få kännedom om alla sina rättigheter, och i förekommande fall ges möjlighet att göra dem gällande vid nationella domstolar. När det gäller genomförande av rådets direktiv /104/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, ansåg följande. En medlemsstat kan inte anses uppfylla de skyldigheter som följer av direktivet om de lagar och andra författningar som antas enbart säkerställer delar av det skydd som direktivet ska ge alla arbetstagare som omfattas av dess tillämpningsområde, för det fall åtgärderna enbart berör de delar av arbetsmark- 1 Artikel 291.1 i FEUF. Uppdraget och dess genomförande naden som regleras av kollektivavtal. För att garantera att ett direktiv tillämpas fullt ut ska medlemsstaterna inte bara i lag utan också i praktiken föreskriva en exakt rättslig ram inom det berörda området.2 Kommissionen kan öppna ett överträdelseärende mot en medlemsstat för det fall den anser att genomförandeåtgärder inte har vidtagits inom den tidsfrist som anges i direktivet. Så kan ske om kommissionen anser att medlemsstaten tolkat direktivet felaktigt, att genomförandet inte är fullständigt eller att direktivet tillämpas felaktigt. Genom Lissabonfördraget har kraven på genomförande skärpts. Fördraget innebär att kommissionen kort efter att direktivets genomförandetid har löpt ut kan initiera en process om ekonomiska sanktioner mot medlemsstater som inte har genomfört direktivet inom den angivna tidsfristen. Sådana ekonomiska sanktioner är avsedda att vara kännbara.3 Medlemsstaterna kan vidare vara skyldiga att redogöra för hur direktivet genomförts genom s.k. förklarande dokument, såsom t.ex. jämförelsetabeller.