sou · H3B326 · 2015-03-24 00:00:00 — Om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda ska en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet enligt 14 § kommittéförordningen (1998:1474). Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, ska också dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner och landsting, ska förslag till finansiering lämnas. Av 15 § samma förordning framgår vidare att om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen, ska konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Utredningen redovisar här identifierade konsekvenser av de förslag som presenteras i betänkandet. För fullständighetens skull redovisas samtliga områden som ska kommenteras enligt gällande riktlinjer för konsekvensanalyser. Detta görs även för de områden där förslagen inte bedöms ha någon påverkan. 7.2Förslagen om avskaffande av det obligatoriska clearingsystemet och en ny modell för ersättning till bl.a. enskilda begravningsplatsinnehavare Vår bedömning: Ett avskaffande av begravningsclearingen leder till minskade administrationskostnader hos begravningsverksamhetens huvudmän med . Den föreslagna ersättningsmodellen innebär en kostnadsökning för begravningsverksamheten med som mest som får finansieras genom begravningsavgiften. Vi bedömer att förslagen i övrigt kommer att vara kostnadsbesparande eller kostnadsneutrala för berörda aktörer. Huvudmännen för begravningsverksamheten har kostnader för att administrera clearingsystemet. Framför allt handlar det om fakturaadministration. bedömer att administrationskostnaderna för clearingtransaktionerna mellan deras huvudmän lågt räknat uppgår till . Beräkningarna är då gjorda utifrån en genomsnittlig administrationskostnad på per clearingtransaktion och 20 000 transaktioner. har lämnat uppgift till utredningen om att administrationskostnaderna uppgår till . kommun har beräknat sina administrationskostnader för begravningsclearing till . Vårt förslag innebär att kostnader för gravsättning tas upp i den egna verksamheten oavsett om den som gravsatts var folkbokförd inom huvudmannens förvaltningsområde eller inte. Detta kan emellertid knappast innebära annat än marginellt merarbete i jämförelse med den redovisning som måste göras i nuvarande system med begravningsclearing. Sammantaget kommer alltså administrationskostnaderna för huvudmännen att minska med åtminstone . För huvudmännen för begravningsverksamheten innebär förslaget om en ny ersättningsmodell ett åläggande att lämna uppgifter om begravningsverksamhetens kostnader, antalet gravplatser som är eller har varit upplåtna med gravrätt samt i förekommande fall kostnader för kremationsverksamheten. Detta kan väntas leda till vissa arbetsinsatser hos huvudmännen. De uppgifter som ska lämnas får emellertid betraktas som sådana som förvaltningarna bör känna till och utan större svårigheter kunna redovisa. Eventuella kostnader för detta arbete får därför bekostas inom ramen för begravningsverksamheten. Ett avskaffande av clearingsystemet kommer vidare att innebära att och inte behöver lägga resurser på att besvara frågor om tillämpningen av systemet. Detta är en minskad administrativ belastning för dem. Enligt uppgift har antalet frågor med anledning av clearingsystemet varit stort. Kammarkollegiet behöver enligt vårt förslag inte längre fastställa en årlig clearingtaxa. I stället ska enligt förslaget Kammarkollegiet fastställa två ersättningsbelopp som ska lämnas vid varje ny gravsättning som tillhandahålls av en enskild begravningsplatsinnehavare eller en innehavare av en allmän begravningsplats som inte är huvudman. Detta innebär en arbetsinsats för Kammarkollegiet, dock inte av sådan omfattning att någon kostnadskalkyl behöver redovisas. Arbetsinsatsen bedöms också rymmas inom befintlig budgetram. Frågan är om ett avskaffande av clearingsystemet kan leda till högre kostnader för begravningsverksamheten i stort. Den föreslagna ersättningsmodellen innebär i relativa tal en kraftig höjning av de ersättningsbelopp som kan utgå vid en ny gravsättning. måste beaktas att det handlar om ett mycket litet antal gravsättningar på de enskilda begravningsplatserna. Högt räknat kan det vara 200 gravsättningar på en bestämd gravplats . En ersättning med per sådan gravsättning (enligt exempelberäkningen men här avrundat uppåt) skulle motsvara en genomsnittlig höjning i förhållande till dagens clearingsystem uppgå till (200 x ). begravningsverksamhetens totala kostnad i landet per () är det en mycket liten andel. Eftersom samma ersättningsmodell föreslås gälla även för de församlingar som inte är huvudmän men innehar en allmän begravningsplats blir ersättningsbeloppen större även till dessa än de som utgår enligt clearingsystemet. En skillnad är att det i högre utsträckning handlar om gravsättningar utan bestämd gravplats. Ersättningen blir då per gravsättning (enligt exempelberäkningen men här avrundat uppåt). Enligt clearingtaxan utgick för utströende av aska i minneslund endast , så höjningen () blir betydande. Beräknat på 400 gravsättningar i minneslund eller askgravlund blir kostnadsökningen (800 x 400). (200 x ). Detta är beräknat på 200 gravsättningar trots att antalet sådana gravsättningar uppgår till cirka 450 . Det blir emellertid högt att räkna med samtliga dessa som upplåtna med gravrätt . I många fall handlar det om gravsättning i en redan upplåten plats. För att beakta detta förhållande har beräkningen gjorts utifrån 200 gravsättningar med en gravrätt . Även om höjningarna kan framstå väl tilltagna ska beaktas att församlingarna i får ett årligt bidrag av kommunen till förvaltningen av respektive begravningsplats. Då ersättningen genom vår föreslagna modell kan väntas leda till en höjning, som följd av att den i större utsträckning tar hänsyn till förvaltningskostnader, kan detta påverka nivån på det skäliga bidraget. Den faktiska kostnadsökningen för begravningsverksamheten kan därför förväntas bli något lägre än den ovan beräknade. Det är också som främst kommer att ersätta församlingarna i samt de enskilda begravningsplatsinnehavarna. Sammanfattningsvis kan den ersättningsmodell som vi har föreslagit innebära ökade kostnader på som mest . Detta är alltså det belopp som kommer att fördelas från den begravningsavgiftsfinansierade allmänna begravningsverksamheten till de enskilda begravningsplatsinnehavarna och de innehavare som inte är huvudmän men förvaltar en allmän begravningsplats. 7.3Förslagen och alternativa lösningar Utredningens förslag innebär att det lagfästa clearingsystemet avskaffas. Förslaget har diskuterats med representanter för både , branschorganisationer och berörda kommuner. Det råder en samsyn om att clearingen kan avskaffas för huvudmännen inom till följd av den enhetliga begravningsavgiftssatsen. Det råder också en samsyn om att begravningsclearingen kan avskaffas i sin helhet om och kommuner inlemmas i systemet med en enhetlig begravningsavgiftssats. och kommuner önskar emellertid att systemet finns kvar om de inte inlemmas i systemet med en enhetlig begravningsavgiftssats. Utredningen har efter överväganden stannat vid att clearingsystemet kan avskaffas även om och kommuner inte införlivas i systemet med en enhetlig begravningsavgiftssats. Mot denna bakgrund har det inte funnits anledning att överväga endast justeringar av det befintliga clearingsystemet. När det gäller ersättning till de enskilda begravningsplatsinnehavarna och de huvudmän som innehar och förvaltar en allmän begravningsplats utan att vara huvudman har utredningen övervägt olika alternativ. Ett alternativ vore att låta det befintliga clearingsystemet fortsätta att gälla i sin nuvarande utformning men endast i förhållande till de enskilda begravningsplatsinnehavarna och de som innehar en allmän begravningsplats utan att vara huvudman. En sådan lösning hade varit enkel men bedömdes för resurskrävande med hänsyn till att bara ett fåtal var berättigade till Dessutom ger det inte en skälig ersättning och behövde därför ses över. Ett annat förslag som övervägdes var att skapa ett helt nytt system hos någon myndighet för att ersätta de enskilda begravningsplatsinnehavarna. En sådan lösning bedömdes kräva stora utredningsinsatser och dessutom bli onödigt resurskrävande. Även en lösning med ett årligt skäligt bidrag till enskilda begravningsplatsinnehavare övervägdes, men var mindre lämpligt mot bakgrund av att det då blir ett löpande årligt stöd och dessutom utan koppling till att gravsättning sker. Föreslagen lösning bedömdes utgöra den lämpligaste modellen med tydlig utgångspunkt i den allmänna begravningsverksamhetens kostnader och grundat på en genomsnittsberäkning. Trots en enkel konstruktion visar exempelberäkningen rimliga resultat. 7.4Bedömningen av regleringen i förhållande till de skyldigheter som har genom medlemskapet i EU Författningsförslagen bedöms inte stå i strid med något krav som följer av . 7.5Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Författningsförslagen bedöms inte få några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen. 7.6Konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags villkor, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen Författningsförslagen bedöms inte få några konsekvenser för de angivna områdena. 8.1Förslag till lag om ändring i begravningslagen (1990:1144) och förslag till förordning om ändring i begravningsförordningen (1990:1147) Förslag: Lagen träder i kraft i fråga om 9 kap. 12 och 14 §§ och i övrigt . Förordningen träder i kraft . Regleringen om en enhetlig begravningsavgiftssats för den begravningsverksamhet som bedrivs under huvudmannaskap ska träda i kraft enligt lag (2013:379) om ändring i begravningslagen (1990:1144). Det är oklart om även och kommuner inlemmas i systemet med en enhetlig begravningsavgiftssats och även oklart om lagstiftningen då kan träda i kraft vid samma datum, . Enligt regleringen om en enhetlig begravningsavgiftssats för begravningar inom kommer avgiftssatsen för att fastställas för varje församling och samfällighet som är begravningshuvudman enligt nu gällande regler . Den första enhetliga avgiftssatsen för all den begravningsverksamhet som bedrivs under huvudmannaskap kommer därför att fastställas och tillämpas första gången (prop. 2012/13:120 s. 134). Det saknas anledning att låta begravningsclearingen upphöra innan den enhetliga begravningsavgiftssatsen tillämpas . För att möjliggöra för Kammarkollegiet att fastställa ersättningsbeloppen som clearingsystemet fortsätter att gälla behövs olika ikraftträdandedagar för bestämmelserna i lagen. Utredningen föreslår att lagen träder i kraft i fråga om 9 kap. 12 och 14 §§ och i övrigt . Förordningen ska träda i kraft . Utredningen bedömer att det inte finns något behov av övergångsbestämmelser. 9.1Förslag till lag om ändring i begravningslagen (1990:1144) Paragrafen upphävs eftersom förslaget innebär att den s.k. begravningsclearingen avskaffas för begravningsverksamhetens huvudmän. Våra överväganden finns i avsnitt 5.7. Tillhandahålls gravsättning på gravplats eller motsvarande av den som innehar en enskild begravningsplats, eller den som innehar en allmän begravningsplats utan att vara huvudman, ska den huvudman som avses i 6 § ersätta innehavaren med de belopp som fastställs i enlighet med 12 §. Paragrafen har fått en ny lydelse. Genom begravningsclearingen fick även innehavaren av en enskild begravningsplats ersättning för sådana tjänster som anges i 9 kap. 6 § och som denna innehavare tillhandahöll. Detsamma gällde för de församlingar som utan att vara huvudman innehade och förvaltade en allmän begravningsplats om dessa tillhandahöll sådana tjänster som anges i 9 kap. 6 §. Den ändrade lydelsen innebär att ersättning ska ges till en enskild begravningsplatsinnehavare, eller en innehavare som inte är huvudman, när en sådan innehavare tillhandahåller en gravplats Med motsvarande avses att gravplatsen inte är bestämd, dvs. att fråga är om minneslund eller askgravlund. Liksom i clearingsystemet ska den s.k. folkbokföringshuvudmannen ersätta innehavaren. Den tidigare kopplingen till de tjänster som anges i 9 kap. 6 § finns kvar. Detta är en följd av att den nya ersättningsmodellen är förenklad och saknar behov av att knytas till andra tjänster än tillhandahållande av gravsättning på gravplats eller motsvarande. Våra överväganden finns i avsnitt 5.7. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer de belopp med vilka ersättning ska betalas när gravsättning på gravplats eller motsvarande tillhandahållits enligt 11 §. Paragrafen har ändrats på så sätt att ersättningsbeloppen inte längre kopplas till de tjänster som ska tillhandahållas utan kostnad enligt 9 kap. 6 §. Istället kopplas ersättning till när gravsättning på gravplats eller motsvarande har tillhandahållits och ska motsvara den genomsnittliga kostnaden i landet för detta. Ändringen är en följd av ersättningsmodellens förenklade utformning. I paragrafen anges inte när beloppen ska ses över. Det regleras i stället i förordning. Våra överväganden finns i avsnitt 6.2.3 och 6.2.4. ska på medium för automatisk databehandling underrätta regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer om respektive huvudmans beräknade kostnader för det följande beskattningsåret. Sedan regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer har fastställt avgiftssatsen ska regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, på samma sätt underrätta om den avgiftssats som ska gälla för det följande beskattningsåret och respektive huvudmans andel av de totala kostnaderna. ska till regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer lämna de ytterligare uppgifter som behövs för att fastställa en avgiftssats. samt och kommuner ska på medium för automatisk databehandling till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer lämna de uppgifter som behövs för att fastställa de ersättningsbelopp som anges i 12 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om när och hur uppgifterna enligt första och andra styckena ska lämnas. Bestämmelser om skyldighet att lämna uppgifter när kommun är huvudman finns i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. Paragrafen har ändrats genom ett nytt andra stycke samt ändringar i tredje stycket. Det nya stycket och ändringen i tredje stycket föranleds av att den föreslagna beräkningsmodellen kräver att den myndighet som regeringen bestämmer får del av visst underlag från begravningshuvudmännen. Det som avses är uppgift om begravningsverksamhetens kostnader, antalet gravplatser som är eller har varit upplåtna med gravrätt inom respektive förvaltningsområde samt kostnader för kremationsverksamheten. Församlingarna och de kyrkliga samfälligheterna ska lämna sina uppgifter till centralt, som sammanställer och i sin tur redovisar till Kammarkollegiet. Våra överväganden finns i avsnitt 6.3. 9.2Förslag till förordning om ändring i begravningsförordningen (1990:1147) Kammarkollegiet ska fastställa dels ett belopp för gravsättning på en bestämd gravplats dels ett belopp för gravsättning utan bestämd gravplats som ska betalas när en huvudman enligt 9 kap. 11 § begravningslagen (1990:1144) ska ersätta någon som tillhandahållit gravsättning på gravplats eller motsvarande. Paragrafen har ändrats på så sätt att någon årlig taxa för begravningsclearing inte längre fastställs av Kammarkollegiet. I stället anges att Kammarkollegiet ska fastställa två olika ersättningsbelopp. Ett ersättningsbelopp ska fastställas för gravsättning på en bestämd gravplats och ett för gravsättning utan bestämd gravplats. Begreppen knyter an till definitionerna i 1 kap. 1 § begravningslagen. Med bestämd gravplats avses kistgrav och urngrav, men även kolumbarium, urnmur och askgravplats. Gravplats som inte är bestämd avser minneslund men även gemensamma gravområden utan bestämda gravplatser. Ett sådant gemensamt gravområde kan t.ex. vara en kistminneslund eller askgravlund. Ersättning lämnas när gravsättning har skett. Utredningens överväganden finns i avsnitt 6.2.2. Ersättningsbeloppen ska grundas på en genomsnittlig beräkning av den årliga kostnaden för en gravplats. Genomsnittsbeloppet beräknas genom att av huvudmännens samlade kostnader för begravningsverksamheten, minskat med kostnaderna för kremationsverksamheten, divideras med antalet gravplatser hos huvudmännen som är eller har varit upplåtna med gravrätt. För gravsättning på en bestämd gravplats ska ersättningsbeloppet fastställas till genomsnittsbeloppet multiplicerat med 25. Om gravsättning sker på en redan upplåten gravplats ska ersättningsbeloppet fastställas till genomsnittsbeloppet multiplicerat med det antal år som upplåtelsetiden därmed förlängs i enlighet med 9 kap.6 §. För gravsättning utan bestämd gravplats ska ersättningsbeloppet fastställas till genomsnittsbeloppet. Paragrafen har ändrats helt. Paragrafen anger formeln för att beräkna ersättningsbeloppen. I första stycket anges att det handlar om en genomsnittsberäkning av kostnaden för en gravplats . Beräkningen utgår från huvudmännens samlade kostnader för begravningsverksamheten. Detta är samma särredovisade kostnader som redovisas till Kammarkollegiet och ligger till grund för begravningsavgiftssatsen. Samma kostnader kommer att sammantagna ligga till grund för den enhetliga begravningsavgiftssatsens beräkning. Kostnaderna tas upp med ett avdrag om för att beakta huvudmännens större ansvar enligt begravningslagen och därmed ökade kostnader för sin verksamhet. Avdrag görs sedan för kostnaderna för kremationsverksamheten eftersom sådan verksamhet inte får bedrivas av enskilda begravningsplatsinnehavare. Resultatet divideras med antalet gravplatser hos huvudmännen. Det är gravplatser på huvudmännens allmänna begravningsplatser som är eller har varit upplåtna med gravrätt som ska räknas. Här inkluderas återlämnade gravar, återtagna gravar och gravar som sköts som kulturgravar. Gravplatser hos enskilda begravningsplatsinnehavare ska inte räknas. I andra och tredje styckena anges att det handlar om två olika ersättningsbelopp. Avgörande för vilket ersättningsbelopp som blir aktuellt är om gravsättning sker på en bestämd gravplats eller inte. Bestämd gravplats innefattar kist- och urngravar, men även placering av aska i kolumbarium eller urnmur samt askgravplatser. Gravsättningar utan bestämd gravplats avser minneslund, kistminneslund och askgravlund. Ersättningsbeloppet för gravsättning på en bestämd gravplats ska bestämmas till genomsnittsbeloppet multiplicerat med 25. Detta motsvarar den tid – – som huvudmannen ska tillhandahålla gravplats utan kostnad enligt 9 kap. 6 § begravningslagen. Om gravsättning sker i en redan upplåten gravplats ska ersättningsbeloppet bestämmas till genomsnittsbeloppet multiplicerat med det antal år som upplåtelsetiden behöver förlängas för att uppgå till för den aktuella gravsättningen. För gravsättning utan bestämd gravplats ska ersättningsbeloppet bestämmas till genomsnittsbeloppet. Utredningens överväganden finns i avsnitt 6.2.1–6.2.3. Kammarkollegiet ska fastställa de ersättningsbelopp som ska tillämpas . Huvudmännen för begravningsverksamheten ska på lämpligt sätt informeras om beloppen. Paragrafen har ändrats och anger att ersättningsbeloppen ska omprövas . Utredningens överväganden finns i avsnitt 6.2.6. En särskild utredare ska se över systemet med reglering av kostnader vid gravsättning av avlidna som inte har varit folkbokförda inom en huvudmans förvaltningsområde, s.k. begravningsclearing. Syftet med översynen är att förenkla utformningen av systemet med begravningsclearing. –vilka konsekvenser införandet av en enhetlig begravningsavgiftssats får för systemet med begravningsclearing, –behovet av en förändrad reglering av kostnadsansvaret vid gravsättning, och –behovet av en förändrad reglering av kostnadsansvaret vid gravsättning för innehavare av enskilda begravningsplatser eller dem som, utan att vara huvudman, innehar och förvaltar allmän begravningsplats. Utredaren ska föreslå lämpliga förändringar och lämna de författningsförslag som behövs. Uppdraget ska redovisas . Det allmänna har ett ansvar för att det finns en fungerande begravningsverksamhet som omfattar alla som är folkbokförda i landet. Begravningsverksamheten regleras huvudsakligen i begravningslagen (1990:1144) och begravningsförordningen (1990:1147). Begravningslagen reglerar en rad olika frågor på begravningsområdet. Förutom övergripande bestämmelser om huvudmannaskap, begravningsplatser, begravningsombud och begravningsavgift, finns bestämmelser om bl.a. förfarandet i samband med dödsfall, upplåtelse av gravrätt, kremering och gravsättning samt utförsel från och införsel till landet av stoft och aska. har varit huvudman för den övervägande delen av begravningsverksamheten i landet. Regeringen kan besluta att en kommun ska vara huvudman för begravningsverksamheten inom ett visst område. Detta gäller för och kommuner som respektive 1885 är huvudmän för begravningsverksamheten inom respektive kommun. Med begravningsverksamhet avses de olika åtgärder som har direkt samband med förvaltningen av de allmänna begravningsplatserna. Huvudmannen ska utan kostnad tillhandahålla dödsboet ett antal tjänster: –gravplats eller motsvarande på allmän begravningsplats av , –vissa transporter av kistan eller urnan, –lokal för förvaring och visning av stoftet och –lokal för begravningsceremoni utan religiösa symboler. I huvudmannaskapet ligger också att tillhandahålla särskilda gravplatser för dem som inte tillhör något kristet samfund. I frågor som rör förvaltningen av sådana gravplatser bör samråd ske med företrädare för dem som inte tillhör . Samhällsutvecklingen i medför en ökad rörlighet inom befolkningen och många byter bostadsort under sitt liv. En följd av detta är att många människor inte önskar att bli begravda på den plats där de är folkbokförda av sitt liv, utan på en annan ort som de känner större samhörighet med. I enlighet med begravningslagen kan en avliden beredas plats på en allmän begravningsplats på annan ort än folkbokföringsorten om tillgången på gravplatser medger det. Den huvudman som i sådana fall utför gravsättningen eller vissa andra i lag angivna tjänster har då rätt till ersättning av huvudmannen för kostnader för begravningsverksamheten på den avlidnes hemort. Det innebär att vissa av de ekonomiska konsekvenserna av en begravning på annan ort än hemorten regleras genom s.k. begravningsclearing. Systemet med en obligatorisk och riksomfattande begravningsclearing infördes . Enligt 9 kap. 6 § begravningslagen ska huvudmannen utan kostnad för dödsboet tillhandahålla vissa tjänster för den som vid dödsfallet var folkbokförd inom en huvudmans förvaltningsområde. Dessa tjänster är gravplats, gravsättning, vissa transporter, kremering, lokal för förvaring och visning av stoftet samt lokal för begravningsceremoni utan religiösa symboler. Enligt 9 kap. 7 § ska de tjänster som nämns i 6 § tillhandahållas också av någon annan som förvaltar en allmän begravningsplats om den avlidne kan beredas plats där. Huvudmannen där den avlidne har varit folkbokförd ska enligt 9 kap. 10 § i dessa fall ersätta den som har tillhandahållit tjänsterna. Samma regler gäller för det fall att tjänsterna har tillhandahållits av den som innehar en enskild begravningsplats.