sou · H3B357 · 2015-06-11 00:00:00 — Kriminalvårdens uppdrag att verkställa straff ställer krav på att verkställigheten utformas så att det reella innehållet i straffet inte urholkas.7 Kriminalvården får också enligt instruktionen bistå andra myndigheter med inrikes- och utrikestransporter av personer som är berövade friheten.8 Den nationella transportenheten (tidigare Kriminalvårdens transporttjänst) utför dessa transporter och även transporter åt den egna myndigheten. Kriminalvården ger därtill administrativt stöd åt övervakningsnämnderna.9 Den klientnära verksamheten bedrevs per vid 31 häkten, 47 anstalter, 34 frivårdskontor och den nationella transportenheten. Det genomsnittliga antalet årsarbetskrafter vid var 9 163. Ungefär 5 000 är anställda som kriminalvårdare i anstalt, häkte eller inom transportverksamheten och cirka 1 200 är anställda inom frivården. Därutöver tillkommer chefer, sjukvårdspersonal, programpersonal, produktionsledare inom arbetsdriften, administrativ personal samt personal med uppgifter inom fastighet, förråd, kök och lokalvård. Kriminalvården har hanterat drygt 17 500 klienter . Av dessa var drygt 42 § ibid. 5Se förordningen (2002:954) om statsbidrag till vissa organisationer inom kriminalvårdens område. 6Statskontoret, rapport 2014:24. Kriminalvårdens bidrag till ideella organisationer, s. 7. 2009/10:135. En ny fängelse- och häkteslagstiftning, s. 62. 86 § första stycket förordningen (2007:1172) med instruktion för Kriminalvården. 9Övervakningsnämnderna beslutar i första hand om åtgärder för personer som står under övervakning, antingen vid dom på skyddstillsyn eller vid villkorlig frigivning. Samman- trädena hålls i frivårdens lokaler. Det är vanligtvis den handläggande tjänstemannen vid fri- vården som föredrar ett ärende i övervakningsnämnden. SOU 2015:57 Kriminalvårdens uppgifter 1 600 intagna i häkte, knappt 4 000 intagna i anstalt och drygt 12 000 verkställde kriminalvårdspåföljd i frivård.10 Den verksamhet som bedrivs vid häktena, anstalterna, frivårdskontoren och den nationella transportenheten beskrivs närmare nedan. I häkte vistas främst häktade personer, men även andra frihets- berövade personer kan vistas där. Det kan exempelvis vara personer som har misskött sin villkorliga frigivning, som hålls i förvar enligt utlänningslagen (2005:716) eller som har omhändertagits med stöd av lagen (1990:52) om särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU), lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM) eller lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård (LRV). Kriminalvården bedriver enligt överenskommelse med polisen arrestverksamhet i anslutning till vissa häkten.11 Inom ramen för arrestverksamheten vistas vid dessa häkten personer som är gripna eller anhållna för brott samt andra frihetsberövade som t.ex. personer som är omhändertagna enligt lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m. (LOB). Den som är häktad, anhållen eller gripen på grund av misstanke om brott får åläggas inskränkningar i sin rätt till kontakt med omvärlden, så kallade restriktioner. Restriktionerna kan t.ex. inne- bära att han eller hon inte får ta emot besök, läsa tidningar, se på TV eller umgås med andra intagna.12 Kriminalvårdens verksamhet i häktena består av övervakning och att se till att den häktade inställs till domstol. Verksamheten innefattar också att mildra klientens isolering, klara abstinens- perioder hos missbrukare, motivera till förändring, utreda klientens behov, ta fram underlag för beslut om eventuell placering i anstalt och att svara för vissa transporter. För varje intagen som är häktad på grund av misstanke om brott upprättas en individuellt utformad plan för häktesvistelsen. I planen ska, utifrån de risker och behov 10Kriminalvården, årsredovisning 2014, s. 7 f. 11Överenskommelserna därom mellan polisen och Kriminalvården har tidigare slutits med respektive länspolismyndighet. Ett projekt med representanter från polisen och Kriminal- vården arbetar med en nationell samordning av samarbetet. Kriminalvården, årsredovisning 2014, s. 19. 126 kap. 1–2 §§ häkteslagen (2010:611). som identifierats, anges vilka åtgärder som ska vidtas under häktes- vistelsen. I den utsträckning det är lämpligt och om den intagne samtycker till det, vidtas också förberedelser inför den verkställig- hetsplan som upprättas om den häktade blir dömd till påföljd som ska verkställas inom Kriminalvården.13 Utöver att ge den intagne det stöd och den hjälp han eller hon behöver är syftet med häktesplanen att stärka intern samverkan mellan häkte, anstalt och frivård. Statistiken nedan visar att antalet personer i häkte har sjunkit, men att den trenden bröts . I rapporten Den framtida verksamhetsvolymen i rättskedjan (2015–2018) antas medelantalet häktade 2018 ha minskat med cirka en procent jämfört med 2014.14 Kriminalvårdens anstalter har olika säkerhetsklassificering, från 1 till 3, där 1 är den högsta säkerhetsklassen och 3 är den lägsta. För varje intagen i anstalt upprättas en individuellt utformad verk- ställighetsplan. Syftet är att verkställigheten ska utformas på ett ändamålsenligt sätt och frigivningen förberedas. Planen ska grundas på en utredning om den intagnes behov av stöd och kontroll samt om vilka åtgärder som bör vidtas under verkställigheten för att minska risken för återfall i brott.16 Verkställighetsplanen ska utformas i 131 kap. 25–28 §§ Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd för häkte (KVFS 2011:2). 14Prognosen gäller endast antalet häktade. I häkte finns som ovan påpekats även andra frihetsberövade. , , , , Domstolar, Kriminalvården, rapport . Den framtida verksamhetsvolymen i rättskedjan – Centrala prognoser för perioden –2018, s. 46. 15Kriminalvården, årsredovisning 2013, s. 82. Kriminalvården, årsredovisning 2014, s. 20. 16Se 6–7 §§ fängelseförordningen (2010:2010). samråd med klienten samt i samverkan med frivården och eventuellt berörda myndigheter, t.ex. socialtjänsten.17 En del av planeringen är att ta ställning till vilken form av syssel- sättning som den intagne ska delta i. En intagen har rätt till någon form av sysselsättning, som kan bestå av arbete, utbildning, brotts- och missbruksrelaterad programverksamhet eller annan strukturerad verksamhet. Den intagne är också skyldig att utföra eller delta i den sysselsättning som anvisas honom eller henne.18 När det gäller arbete för de intagna finns i de flesta anstalter exempelvis verkstads- och monteringsarbeten, snickeri, städ, tvätt och kök. På några anstalter finns det jord- och skogsbruk och på tre av anstalterna finns det även djurhållning med köttdjur, mjölkkor eller hundar. Till arbete hör också service i form av lokalvård och fastighetsunderhåll. För intagna i kriminalvårdsanstalt får det anordnas utbildning som motsvarar vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna samt utbildning i svenska för invandrare (sfi). För sådan utbildning ansvarar Kriminalvården.19 Denna formella vuxenutbild- ning är nationellt organiserad och följer skollagen (2010:800) och förordningen (2011:1108) om vuxenutbildning. Utbildningen kan omfatta både teoretiska och yrkesinriktade kurser. I mån av resurser finns möjlighet att studera på högskolenivå. På vissa anstalter finns också arbetsmarknadsutbildningar som ges i samarbete med Arbetsförmedlingen. Med sysselsättning i form av brotts- och missbruksrelaterad programverksamhet avses program som syftar till att förebygga återfall i brott eller missbruk.20 17Arbetsordning för Kriminalvården (version från ) avsnitt 9.2.1. 183 kap. 1–2 §§ fängelselagen (2010:610). 1924 kap. 10 § skollagen (2010:800). 20I anstalt erbjuder och ansvarar Kriminalvården för t.ex. följande behandlingsprogram. (Relation och samlevnad): För sexualbrottsdömda män. Kriminalvården, folder, utgåva . – Relation och samlevnad. IDAP (Integrated Domestic Abuse Programme): För män som har använt hot, våld eller annat kontrollerande beteende gentemot sin kvinnliga partner/före detta partner. Kriminalvården, folder, utgåva . PULS (Problemlösning Umgänge Livsmål Självkontroll): För män med våldsproblematik, med undantag för intagna som ute- slutande har partnervåld som problembeteende. Kriminalvården, folder, utgåva . Med annan strukturerad verksamhet avses till exempel träning i vardagssysslor och friskvård. Kriminalvården har ett ansvar för att tillgodose de intagnas behov av vård. En intagen som behöver hälso- och sjukvård ska vårdas enligt de anvisningar som ges av läkare. Om den intagne inte kan undersökas eller behandlas på ett lämpligt sätt i anstalten ska den allmänna sjukvården anlitas. Om det behövs ska den intagne föras över till sjukhus. Den intagne ska stå under bevakning, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl.21 Med successiv utslussning menas de åtgärder som syftar till att underlätta övergången mellan tiden i anstalt och livet i frihet. Bland de allmänna utslussningsåtgärderna finns byte av anstalt till lägre säkerhetsklass. Det finns dessutom fyra särskilda utslussningsåtgärder. Dessa är frigång, utökad frigång, vårdvistelse och vistelse i halv- vägshus.22 Frigång innebär att en intagen utanför anstalten arbetar, får behandling eller deltar i utbildning eller särskilt anordnad verk- samhet. Utökad frigång betyder att en intagen avtjänar fängelse- straffet i sin bostad. Bostaden får inte lämnas annat än på särskilt bestämda tider, vilket kontrolleras bland annat genom intensiv- övervakning med elektronisk kontroll (så kallad fotboja). Den intagne ska utföra arbete, delta i utbildning, få behandling eller delta i särskilt anordnad verksamhet. Problemlösning Umgänge Livsmål Självkontroll. 12-stegsprogrammet: För drog- och alkohol- missbrukande klienter. Kriminalvården, folder, utgåva . 219 kap. 1 § fängelselagen (2010:610). 22För vistelse i halvvägshus och utökad frigång ställs krav i 11 kap. 4–5 §§ fängelselagen (2010:610) på att en viss minsta strafftid måste ha avtjänats innan utslussningsåtgärden får beviljas. För frigång och vårdvistelse saknas en lagstadgad minimitid. När frigång är den enda planerade utslussningsåtgärden medges dock frigång utan anslutning till frigivningen endast i undantagsfall. Inte heller vårdvistelser kommer normalt i fråga förrän av straffet har avtjänats. Se Kriminalvården, handbok 2012:7. om särskilda utslussnings- åtgärder, s. 25 f. Med vårdvistelse avses vistelse i hem för vård eller boende (HVB- hem) eller i familjehem. Vårdvistelse får, under vissa förutsättningar, beviljas en intagen som har behov av vård eller behandling mot miss- bruk av beroendeframkallande medel eller mot något annat särskilt förhållande som kan antas ha samband med hans eller hennes brottslighet.23 Vistelse i ett halvvägshus innebär att en intagen vistas i en miljö som är öppnare än den som finns i en anstalt med den lägsta säker- hetsklassen. får han eller hon del av det stöd som Kriminalvården och andra myndigheter kan erbjuda. Vistelsen förenas med kontroll (till exempel med fotboja) och personalnärvaro. Den intagne får endast vistas utanför halvvägshuset på bestämda tider. Den intagne ska utföra arbete, delta i utbildning, få behandling eller delta i särskilt anordnad verksamhet. Ett halvvägshus kan drivas av Kriminalvården, men kan även upphandlas av en extern aktör. Deltagande i en särskild utslussningsåtgärd utgör en del av verk- ställigheten. Anstalten där den intagne är inskriven har huvud- ansvaret för utredning samt kontroll av frigång och vårdvistelse. Frigång och vårdvistelse ska dock planeras i samråd med frivården. Under frigången kan den intagne delta i ett av frivårdens program. När det gäller utredning och kontroll av halvvägshus och utökad frigång har frivården huvudansvaret. I verkställighetsplanen för den intagne bör ansvarsfördelningen mellan frivårdskontoret och anstalten framgå.24 Fängelsepopulationen har minskat . I rapporten Den framtida verksamhetsvolymen i rättskedjan (2015-2018) redovisas prognoser för verksamhetsvolymerna av bland annat antalet dömda personer i olika påföljder och verksamheter i Kriminalvården. Medel- antalet fängelsedömda beräknas 2018 ha minskat med jämfört med 2014.25 2311 kap. 3 § fängelselagen (2010:610). 24Kriminalvården, handbok 2012:7. om särskilda utslussningsåtgärder, s. 18 f. 25Brottsförebyggande rådet, , , Ekobrottsmyndig- heten, Domstolar, Kriminalvården, rapport . Den framtida verksamhetsvolymen i rättskedjan – Centrala prognoser för perioden –2018, s. 7. Frivårdskontoren ansvarar för att verkställa dom på skyddstillsyn (inklusive eventuell föreskrift om samhälls- tjänst, kontraktsvård eller annan vård eller behandling), föreskrift om samhällstjänst vid villkorlig dom, fängelsestraff som ska verkställas genom intensivövervakning med elektronisk kontroll, och beslut om övervakning vid villkorlig frigivning (inklusive eventuell särskild föreskrift).27 Vid verkställigheten ska Kriminalvården säkerställa att eventuella föreskrifter får avsett innehåll. Myndigheten ansvarar också för att vidta åtgärder vid misskötsamhet och för att kontrollera att den dömde uppfyller sina skyldigheter under verkställigheten. Klienter vid frivården får en handläggande tjänsteman. Målet är att de som står under övervakning därtill ska få stöd av en lekmannaövervakare. Om en lekmannaövervakare inte är förordnad får den handläggande tjänstemannen även rollen som övervakare, så kallad tjänstemannaövervakare. Under övervakningen bor den dömde vanligtvis hemma, men har krav på sig att ha regelbunden kontakt med den handläggande tjänstemannen och med lekmanna- övervakaren, om en sådan finns. I samband med att övervakningen påbörjas ska en verkställig- hetsplan upprättas.28 På samma sätt som när ett fängelsestraff ska 26Kriminalvården, årsredovisning 2013, s. 82. Kriminalvården, årsredovisning 2014, s. 27. 27Om det behövs kan det i anslutning till att villkorlig frigivning från ett fängelsestraff äger rum, eller senare, beslutas att den frigivne ska stå under övervakning, se 26 kap. 11 § . När det finns skäl att anta att den frigivne för sin anpassning i samhället behöver stöd av en särskild föreskrift om vad han eller hon ska iaktta , får en sådan föreskrift meddelas för eller tills vidare. verkställas ska planen ange vilka åtgärder som ska vidtas. När det gäller klienter som ställs under övervakning efter verkställt fängelse- straff, ska verkställighetsplanen upprättas i samverkan med anstalten.29 Planen ska omprövas så ofta som det finns anledning till det. En föreskrift om vård eller behandling kan innebära att den dömde t.ex. ska delta i ett behandlingsprogram. Vissa deltar utan föreskrift därom. Ofta ansvarar den allmänna hälso- och sjukvården eller social- tjänsten för behandlingen. Många av dem som deltar i behandlings- program gör dock det i något av Kriminalvårdens program, som även erbjuds i anstalt. En föreskrift kan också innebära att den dömde ska utföra samhällstjänst. Kriminalvården ansvarar för att det finns tillräckligt antal lämpliga arbetsplatser för samhällstjänst. Inför verkställighet av en föreskrift om samhällstjänst ska Kriminalvården upprätta en arbetsplan och sedan kontrollera att arbetsplanen följs. Utgångspunkten är att ett utdömt fängelsestraff ska avtjänas i anstalt. Det är emellertid möjligt att helt verkställa fängelsestraff om upp till och med sex månaders fängelse genom intensivövervakning med elektronisk kontroll.30 Frivårdskontoren ansvarar för sådan verkställighet. En verkställighetsplan upprättas även för de klienter som verkställer fängelsestraff genom intensivövervakning.31 Intensiv- övervakningen kan kombineras med föreskrift om att delta i lämplig vård eller ett påverkansprogram. Frivården gör oanmälda hembesök för att kontrollera att den dömde inte är påverkad av alkohol eller andra droger. Antalet frivårdsklienter sjunker. I rapporten Den framtida verk- samhetsvolymen i rättskedjan (2015–2018) beräknas medelantalet klienter i frivården ha minskat med jämfört med 2014.32 285 kap. 3 § tredje stycket förordningen (1998:642) om verkställighet av frivårdspåföljder. 29Arbetsordning för Kriminalvården (version från ) avsnitt 9.2.3. 301 § lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll. 31Arbetsordning för Kriminalvården (version från ) avsnitt 9.2.3. 32Brottsförebyggande rådet, , , Ekobrottsmyndig- heten, Domstolar, Kriminalvården, rapport . Den framtida verksamhetsvolymen i rättskedjan – Centrala prognoser för perioden –2018, s. 46. En person som åtalas för brott får ofta före rättegången gå igenom en utredning av de personliga förhållandena. Frivården gör utredningarna på uppdrag av domstolen eller, i vissa fall, åklagaren. Syftet med personutredningen är att hjälpa domstolen att välja påföljd om det blir en fällande dom. kan också ligga till grund för hjälp och stöd till den misstänkte fram till dess dom meddelas och under eventuell verkställighet.34 Om den misstänkte eller åtalade personen redan står under övervakning vill domstolen ofta ha ett yttrande från frivården. Frivården ska då uttala sig om den dömdes aktuella situation, hur övervakningen fungerat och vilka förutsättningar som finns för fortsatt övervakning.35 Ett sådant yttrande kan också begäras in av en övervakningsnämnd, en länsstyrelse, , Transport- styrelsen eller . 33Kriminalvården, årsredovisning 2013, s. 82. Kriminalvården, årsredovisning 2014, s. 24. 34Se lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. Om den utredning som behövs ändå finns tillgänglig för rätten eller om den hämtas in på annat sätt behöver rätten dock inte ta in något sådant yttrande. 355 kap. 9 § förordningen (1998:642) om verkställighet av frivårdspåföljder. 36Kriminalvården, årsredovisning 2014, s. 96. 3.6.1Allmänt om nationella transportenheten Kriminalvården får bistå andra myndigheter med inrikes- och utrikes- transporter av personer som är berövade friheten.37 Uppdrag kan komma från , , polisen och landets kommuner. Dessa uppdrag utförs av den nationella transportenheten, vars transportpersonal och fordon är fördelade över landet. När det gäller Kriminalvårdens egna uppdrag ansvarar den nationella transportenheten för samtliga transporter utrikes. Enheten ansvarar också för Kriminalvårdens egna inrikestransporter, utom i de delar transportansvaret uttryckligen ligger på verksamhetsställena.38 Majoriteten av utrikestransporterna avser verkställighet av avvisnings- eller utvisningsbeslut. Det är ofta fråga om att , som har huvudansvaret för verkställighet av sådana beslut som har fattats av verket, överlämnat ärendet till Polismyndigheten.40 Polismyndig- heten anlitar i sin tur Kriminalvårdens nationella transportenhet vid genomförandet.41 är dock verkställande myndighet även när Kriminalvården bistår vid transporten.42 Kommittén kommer nedan att mer ingående behandla verkställighet av avvisnings- eller Bakgrunden till det är kommitténs uppdrag att 376 § första stycket förordningen (2007:1172) med instruktion för Kriminalvården. 38Arbetsordning för Kriminalvården (version från ) avsnitt 7.12.2. 39En klient kan ha transporterats . Kriminalvården, årsredovisning 2013, s. 35 f. Kriminalvården, årsredovisning 2014, s. 46 f. 4012 kap. 14 § fjärde stycket utlänningslagen (2005:716). 416 § förordningen (2007:1172) med instruktion för Kriminalvården. 4212 kap. 14 § utlänningslagen (2005:716) och 1 kap. 11 § föreskrifter och allmänna råd om verkställighet av beslut om avvisning och utvisning (RPSFS 2014:8, FAP 638-1). 43För en mer utförlig genomgång av Kriminalvårdens utrikestransporter se SOU 2011:7, Transporter av frihetsberövade. överväga om uppgiften att övervaka påtvingade återvändanden av tredjelandsmedborgare kan läggas på den tilltänkta tillsynsmyndig- heten.44 Kriminalvårdens nationella transportenhet utför därtill flertalet transporter i samband med internationellt straffrättsligt samarbete eller internationellt samarbete rörande tvångsvårdade personer, även i de fall annan enligt författning ansvarar för verkställigheten.45 Bland de som ansvarar för verkställigheten finns , Kriminal- vården, , och åklagare. Planering och genomförande av dessa transporter skiljer sig vanligen inte från de transporter som nationella transportenheten utför i samband med avvisningar eller utvisningar. Ofta är det tal om överförande av straffverkställighet.46 3.6.2Verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning Beslut om avvisning eller utvisning Den som befinner sig i och får avslag på sin ansökan om uppehållstillstånd ska avvisas eller utvisas. Detsamma gäller en utlänning som inte ansöker om uppehållstillstånd om han eller hon befinner sig i utan tillstånd. Ett beslut om avvisning får inte fattas senare än efter den första ansökan om uppehålls- Art. 8.6 i och rådets direktiv /115/EG av om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna. Se avsnitt 12.3.2 angående vilka transporter som omfattas av kravet. 45Författningar som ligger till grund för dessa transporter är bland annat följande. Lagen (1957:668) om utlämning för brott, lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m., lagen (2015:96) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen, lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom, lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt, lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, lagen (2002:329) om samarbete med , lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder, lagen (2011:1165) om överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder, förordningen (1982:306) med vissa bestämmelser om utlämning för brott till , förordningen (2003:1178) om överlämnande till enligt en europeisk arresteringsorder, lagen (1970:375) om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling samt förordningen (1991:1472) om psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård. 46Överförande av straffverkställighet innebär att en frihetsberövande dom, böter eller förverkande som ådömts någon i en annan stat får verkställas i eller att en frihets- berövande dom, böter eller förverkande som ådömts någon i får verkställas utom- lands. tillstånd efter ankomsten till . Därefter ska i stället ett beslut om utvisning fattas. En utlänning kan även utvisas på grund av brott eller enligt lagen om särskild utlänningskontroll (1991:572).47 och kan fatta beslut om avvisning.48 Det är dock endast som prövar frågan om utvisning.49 Säkerhetspolisen kan genom ansökan få Migrations- verket att ta upp frågan om utvisning enligt lagen om särskild Huvudregeln är att verkställer sina beslut om avvisning eller utvisning. Om personen i fråga håller sig undan och inte kan anträffas utan medverkan eller det kan antas att tvång kommer att behövas för att verkställa beslutet får lämna över ärendet för verkställighet till Polis- myndigheten. Ett ärende som har överlämnats till Polismyndig- heten kan inte återlämnas.51 verkställer även sina egna beslut om avvisning och allmän domstols beslut om utvisning på grund av brott.52 Säkerhetspolisen ansvarar för att verkställa beslut om utvisning enligt lagen om särskild utlänningskontroll, ett så kallat kvalificerat säkerhetsärende, och beslut om avvisning eller utvisning i säker- hetsärenden enligt utlänningslagen.53 2011/12:60. Genomförande av återvändandedirektivet, s. 24. 48Det är normalt som ska fatta beslut om avvisning av en utlänning. Avvisningsbeslutet kan överklagas till , 14 kap. 2 § utlänningslagen (2005:716). Ett avvisningsärende får dock inte avgöras av , om utlänningen söker asyl här eller har en nära familjemedlem som söker asyl här. får inte heller besluta om avvisning i fall då utlänningen kan komma att avvisas enligt 2 § 6 eller 3 § andra stycket utlänningslagen. I tveksamma fall ska överlämna ett avvis- ningsärende till . Se och , Utlänningslagen (Zeteo, version ), kommentaren till 8 kap. 17 §. 498 kap. 18 § utlänningslagen (2005:716).