sou · H3B394 · 2015-11-05 00:00:00 — En digital värld av rättigheter, skyldigheter – möjligheter och ansvar SOU och Ds kan köpas från kundservice. Beställningsadress: kundservice, 106 47 Ordertelefon: Webbplats: /offentligapublikationer För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ) En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på /remisser Layout: Kommittéservice, . Tryck: , 2015. Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att analysera behovet av nya mediepolitiska insatser när presstödet i dess nuvarande form upphör. Med utgångspunkt i analysen ska utredaren lämna förslag till utformning av nya medie- politiska verktyg. Den del av uppdraget som avser att analysera behovet av insatser ska redovisas , medan uppdraget att föreslå nya mediepolitiska verktyg ska redo- visas . förordnade chefen för , statsrådet , verkställande direktören som särskild utredare. Som experter förordnades rättssakkunniga , kanslirådet , kanslirådet , ämnesrådet och kanslirådet . entledigades från uppdraget och i stället förordnades ämnessakkunnige som expert. entledigades från uppdraget och i stället förordnades kanslirådet som expert. En referensgrupp med företrädare för riks- dagens partier har knutits till utredningen, liksom en grupp med medieexperter. anställdes som huvud- sekreterare i utredningen fr.o.m. på halvtid och fr.o.m. på heltid. Docenten anställdes som sekreterare och forskningsledare i utredningen fr.o.m. . Verkställande direktören var anställd som sekreterare och kommunikationsansvarig i utredningen fr.o.m. t.o.m. . anställdes som sekreterare och kommunikations- ansvarig i utredningen på av heltid fr.o.m. . Departementssekreteraren knöts till utredningen som sekreterare fr.o.m. . Verksamhetsanvariga anställdes som sekreterare fr.o.m. . Utredningen, som antagit namnet (Ku 2015:01), får härmed överlämna delbetänkandet Medieborgarna & medierna. En digital värld av rättigheter, skyldigheter – möjligheter och ansvar (SOU 2015:94). Utgångspunkter för utredningens analys ...................... Direktiven och arbetets genomförande ................................. Direktivens två delar ............................................... Metoder och material.............................................................. En ansats för att utreda samtid och framtid .......................... Medborgarnas rättigheter och möjligheter............................ Tillgänglighet och kompetenser............................................. Digital infrastruktur och spridning i samhället ..... 3.2.2Medie- och informationskunnighet i en digital Förskjutningar i nyhetsanvändning....................................... Medborgarjournalistik, bibliotek och Om allmänna mönster och framtidens Förskjutningar i nyhetsanvändning ......... Lokal nyhetsjournalistik i en digital värld?.......... Förskjutningar i olika grupper............................................. Förskjutningar beroende på ålder ........................ Samhällsintresse: fyra grupper av Nyhetsanvändning beroende på bostadsort ........ Nyhetsanvändning bland utrikesfödda................ Digitala brytpunkter och dessas konsekvenser ... Mobilen tar över.................................................... Sociala medier allt viktigare .................................. Nyhetsundvikare av traditionella medier eller upptäckare av digitala medier? Nyhetsanvändningens informativa värde ............ Definition av begreppet medieborgare................................ Nyhetsmediernas relation till medieborgarna .................... Design för digitalt deltagande .............................. Medieborgarnas deltagande i nyhetsmedierna.................... Deltagande i journalistiken................................... Jämbördiga relationer och ömsesidiga utbyten ... 4.5 Medieborgarna blir medier ................................................... Aktiviteter på Facebook och Twitter ................... 4.5.3Medieborgarnas aktiviteter hamnar mellan Mediernas förändrade innehåll.................................. Anskaffning av material – möjligheter och risker............... Tillgången till offentliga källor ............................. Muntliga källor och förtroenden .......................... Initiativ som hindrar anskaffning av material ...... Risker med nya anskaffningsmetoder .................. Innehållets förändrade karaktär ........................................... Från slutenhet till transparens .............................. Från kritisk granskning till kommunikation ....... Från samhälls- till underhållningsorientering...... Från objektivitet till subjektivitet......................... När snabbhet går före verifiering ......................... När algoritmer styr innehållet .............................. Kortare, ytligare och mer likriktat........................ Socialt och delningsanpassat ................................. Kommersialiseringen av innehållet....................... Nya redaktionella förutsättningar påverkar oberoendet .... Från ideologi till ekonomi..................................... Prioriteringar, filtrering och kuratering ............... De styrande nyckeltalen........................................ Från neutrala reportrar till varumärken ............... Minskat lokalt fokus.............................................. Nya, lokala medieinitiativ ..................................... Facebook-grupper och sidor ................................ Mediepolitikens nuvarande verktygslåda ............................ Direkt statligt stöd till kommersiella medier ...... Radio- och tv-lagen ............................................... Offentligt finansierade programföretag .............. Beskattning av vissa kommersiella medier........... Andra verktyg med mediepolitisk betydelse ....... Presstödets förutsättningar och begränsningar .................. Andra mediepolitiska lösningar och idéer .......................... Mediepolitik i andra länder................................... Idéer och förslag i den svenska debatten ............. Förutsättningar för nya mediepolitiska verktyg................. Statsstödsreglerna i EU ........................................ Det nya mediestödets inriktning.......................... Möjliga scenarier för framtiden.................................. Om källa och metod ............................................. 7.2Journalistiken – osäkra faktorer och fyra Bilaga 1 Kommittédirektiv 2015:26 ........................................... Medieborgarna och medierna. En digital värld av rättigheter, skyldigheter – möjligheter och ansvar. har rätt till åsiktsfrihet och yttrandefrihet. Denna rätt innefattar frihet för envar att utan ingripanden hysa åsikter och frihet att söka, mottaga och sprida upplysningar och tankar genom varje slags ut- trycksmedel och utan hänsyn till gränser. Orden från artikel 19 i FN:s deklaration om de mänskliga rättig- heterna har ur historiskt perspektiv aldrig haft så stor potential att uppfyllas som . De enorma möjligheter till fri kommunikation som digitaliseringen öppnar innebär en historisk maktförskjutning: från de traditionella medieföretagen – som tidigare hade något av ett monopol på att sprida information – till medborgarna. Aldrig har tröskeln för att uttrycka åsikter och sprida dem varit så låg som . Det krävs inte längre mång- miljonbelopp för att kunna investera i en tryckpress eller sänd- ningsbuss: massmediet har nära nog varje svensk i sin mobil, i ett konto på någon social medieplattform. Trots denna, för individen så oerhört kraftfulla, teoretiska, potential har långt ifrån alla fått maximal utväxling av för- ändringarna, i praktiken. Orsakerna är komplexa och mångfacetterade – och relaterade till det vidare sammanhang av medborgarnas och mediernas roll i demokratin. De nya offentliga arenorna befolkas inte bara av demokratiska krafter, för i springorna mellan journalistik och demokratiska samtal hörs röster från en parallellt närvarande, icke-demokratisk, global omvärld. Regeringen har identifierat medie- och yttrandefrihet som avgörande för demokratiutvecklingen i världen. innehåller nycklar för hur vi kan och bör agera även i . firar världens äldsta pressfrihetslagstiftning – den svenska – . Vi har i och med denna milstolpe ett kvartsmillennium av erfarenheter av hur man bygger samhälle och hållbar demokrati, via öppna, fria medier. har vi delat med oss av våra erfarenheter till andra nationer. Genom det arbetet har vi skaffat oss ännu bättre och djupare kunskaper om hur medier, medborgare och demokratiutveckling samspelar. Digitaliseringen ställer emellertid mycket av det tidigare kända på ända. Den bryter inte bara ned behovet av många av de struk- turer som skapades på grund av tidigare oöverbryggbara, geo- grafiska avstånd. Som de analoga massmedierna. Eller mötes- kulturerna inom den representativa demokratin. Den skänker samma mediala möjligheter till alla, även de anonyma och oansvariga, som var de ansvariga utgivarnas monopol – med en skådad informationsflod som följd. En flod som inte bara flödar av det som uppfattas demokratistärkande. När makt förskjuts, när tidigare privata sammanhang plötsligt blir offentliga, när röster vi tidigare kunde identifiera blir anonyma, sker något med såväl medieplattformarna, bilden av och för- troendet för medierna, samt med förtroendet i samhälls- gemenskapen i stort. För parallellt med – eller till viss utsträckning som en följd av – den tekniska utvecklingen förändras människors beteenden. Vi har på historiskt ytterst begränsad tid rört oss från en kollektiv identitet i ett relativt homogent, analogt samhälle, förankrat i likartade värderingar, till vad sociologerna kallar för nyindivi- dualism, i en pluralistisk, i hög grad mobil och globaliserad värld. I den nya världen är samhörighet ofta något flyktigt. Här ger forna massrörelser som kräver långsiktigt engagemang vika för lösare, mer personliga, nätverksbaserade sammanhang, som inte självklart är uppbyggda kring en lokal geografi eller kring de former vi traditionellt vant oss vid i föreningsliv och studiecirklar. Denna era av genomgripande samhällsförändringar omkullkastar många gamla “sanningar” inom medieområdet och utmanar oss att ifråga- sätta tidigare utgångspunkter och definitioner. Det offentliga samtalet har flyttat De traditionella medierna må ha förlorat informationsmonopolet men har ännu en unik roll i demokratin. En roll som bottnar i såväl kunskap som ansvarstagande men också i en identitet och en uthållighet i samhällsuppgiften att beskriva samtiden, ge utrymme åt svaga röster och granska makten. Rollen som samlande nod och arena för det gemensamma, offentliga samtalet har emellertid i hög grad tagits över av de sociala medierna, detta trots att dessa, kom- mersiellt drivna, aktörer inte vill ta ansvar för det som publiceras och inte heller ser sina plattformar som demokratiska forum där medborgarna har rättigheter. I då journalistiken dessutom håller på att bli kollaborativ och automatiserad, då den kan skapas såväl av anonyma kollektiv som av förprogrammerade “botar”, måste mediebegreppet vidgas. I då de gamla medieslagen konvergerar och gränserna mellan medieanvändning, distribution och produktion blir allt oklarare behöver vi nya, mer nyanserade sätt att se på medielandskapet. Tolkningen av medielandskapets förändring är betjänt av fördoms- fria utgångspunkter och måste vidare från aktuella tendenser att leta syndabockar. Ordval i debatten, som t.ex. ”nyhetsundvikare”, bär en valör av att ansvaret ligger hos publiken. Men användar- mönstren påverkas i hög utsträckning av erbjudandet och designen av de upplevelser som erbjuds. Det är sålunda aldrig enbart användarna som styr sin medieanvändning utan ansvaret ligger även på leverantörerna. De traditionella medieföretagen befinner sig mitt uppe i en rollförskjutning. Journalisterna rör sig i riktning från informationsförmedlare till samordnare av kollaborativa informa- tionsinsatser och samtalsledare. En del av medieföretagen går från rollen som informationsnoder och meningsbärare, till att bli mer tydligt kommersiella aktörer. betraktar det svenska medielandskapet utifrån ett medborgarperspektiv. Därmed blir det nödvändigt med neutrala begrepp. Därför väljer vi att särskilja de olika marknads- aktörerna genom referenser som ”kommersiella” eller ”offentligt finansierade”. En eller ett fåtal aktörer kan aldrig sägas leverera på löftet ”i allmänhetens tjänst”. Alla medier som producerar och distribuerar samhällsviktig journalistik agerar i den andan. Rätten att vara anonym i kontakt med medier är skyddad av grundlagen; ingen enskild ska riskera att utsättas för repressalier för att ha tagit kontakt med en journalist. Detta har varit och är centralt i arbetet med att bygga förtroende för medier . Med internet sänktes tröskeln, nu kunde medborgarna utan att avslöja sin identitet för någon, själva och tillsynes tryggt mass- kommunicera. Den frihetskänslan har också varit central för nätets genomslag bland användare världen över. Men parallellt med de oerhört positiva effekterna, som när grupper som tidigare riskerade att utsättas för hot eller våld plötsligt kunde kommunicera fritt med varandra och med omvärlden, ser vi negativa följdverkningar. Utöver den mer eller mindre organiserade kriminella verksamheten är det klimat av verbala hot och kränkningar som breder ut sig till synes sanktionsfritt en av de mest påtagliga. tystnar röster som en följd av utvecklingen. En annan påverkansfaktor är den tilltagande datainsamlingen och övervakningen. Hur påverkas det grundlagsstadgade käll- skyddet? Vad händer om och när företag och myndigheter med utgångspunkt i kunskap från massiv datainsamling börjar agera på sätt som inte gynnar de enskilda medborgarna? Sammantaget har denna oroväckande utveckling potentialen att skapa långtgående negativa konsekvenser för yttrande- och mediefriheten. Med det brutna informationsmonopolet följer en demokratisering av de mediala arenorna. Enskilda är inte längre hänvisade till de traditionella medieföretagens filtrering, till dessas definition av kvalitet och aktualitet, utan kan själva publicera sig och skapa sin egen publik via bloggar och konton på olika sociala medie- plattformar. Rörelsen är en seger för mångfalden i det att alla har möjlighet att kommunicera med alla, utan att vissa röster filtreras bort. Denna mångfald har givetvis potentialen att stärka samhället men den mediala fragmentiseringen kan – paradoxalt nog – bidra till en försvagning av demokratin. En risk är att de gemen- samma samtalsarenorna försvagas eller försvinner. En annan risk är om de bara blir tillhåll för en viss, begränsad gruppering, som behärskar teknik och digitala verktyg och med det försprånget dominerar på andra svagare gruppers bekostnad. Bilden kompliceras ytterligare av vad som brukar benämnas som demokratiseringen av sanningen. När alla röster blandas, ansikts- lösa med identifierade, verifierade uppgifter med overifierade, då blir det svårt för medborgarna att särskilja fakta från rykten, oberoende rapportering från desinformation eller ren propaganda. Mångfalden och möjligheten för alla svenskar att på lika villkor delta – oavsett var man bor – stannar emellertid vid en teori utan möjliggörande infrastruktur. Internettillgång är att betrakta som en mänsklig rättighet menar FN:s rapportör för yttrande- frihet.1 I vision om universella kunskapssamhällen identi- fieras ett fritt, öppet och betrott internet som för att människor inte bara ska kunna ta del av informationskällor från hela världen utan också bidra med information och kunskap till de lokala, nationella och internationella gemenskaperna.2 Trots det saknar mer än hälften av befolkningen fast bredband med en teoretisk hastighet om 100 mBit/s. De snabbaste mobila bredbandsnäten har främst byggts ut där ”folk bor och verkar”, enligt Post- och kartläggning och täcker av befolkningen.3 Här syns tydligt hur dagens infrastruktur ofta ger orättvisa förutsättningar för människor som valt att bo utanför tättbebyggda områden. På vissa håll äger dessutom privata aktörer infrastrukturen, här finns en risk för missbruk av monopolliknande ställning. Inte minst med tanke på att denna infrastruktur inte bara bär medier och kultur utan kommer att, i det uppkopplade samhället, vara en förutsättning för en mängd 1Frank La Rue, Report of the Special Rapporteur on the promotion and protection of the right to freedom of opinion and expression, , , 17th session . 2“Keystones to inclusive – Access to Information and knowledge, Freedom of Expression, Privacy and Ethics on a Global Internet” Draft study, den 3–. 3Post- och (2015). Rapport av uppdrag att samla in statistik om tillgången till mobila kommunikationsnät, rapportnummer PTS-ER-2015:7. Utredarens förord SOU 2015:94 möjligen än mer samhällskritiska funktioner, som vård och krisberedskap. Tillgången till infrastrukturen kommer dessutom med en pris- lapp, som inte alla kan betala. Här har biblioteken en fortsatt stark och viktig roll som förmedlare av avgiftsfri kunskap. stod kunskapen på bokhyllorna. handlar det även om tillgänglig- görande av data, och då behövs neutrala arenor med digitalt kunniga guider. De nya, digitala makthavarna Men det kanske största hotet mot mångfalden är den dominans som vissa nya globala medieaktörer på historiskt skaffat sig på marknaden. När dessutom upplevelsen på dessa digi- tala plattformar styrs av algoritmer som filtrerar innehållet på för medborgarna vaga eller helt okända grunder, när en allt större del av vårt samhällsliv och engagemang kanaliseras genom digitala plattformar och upplevelser, är det oerhört viktigt att vi inte tappar bort grundläggande principer från det analoga samhällsbygget. Och här torde medborgarnas rätt till insyn vara en av de viktigaste. Men också att institutioner med nödvändig kompetens tillvaratar det allmännas intresse. De snabba förändringarna i medielandskapet får också till följd att gällande lagar och regelverk snabbt blir obsoleta och att balan- sen mellan olika aktörer på marknaden skadas. Datan – den nya valutan De digitala fotspår vi lämnar efter oss blir allt viktigare som valuta på mediemarknaden. Data används också för att skapa det vissa marknadsaktörer kallar individualiserade upplevelser. En positiv möjlighet vad gäller stärkt relevans för mediekonsumenten, men även en risk om vi rör oss i en riktning där få medborgare delar samma bild av verkligheten. Eller där kommersiella aktörer eller staten i skymningsläge, exploaterar kunskapen de besitter på ett för medborgarna icke önskvärt vis. De senaste årens vidgade övervak- ningsinsatser bör också noteras. För märks en oroande utveckling där medborgarnas möjligheter till insyn i syfte att granska makten minskar, som maktens möjligheter att detaljövervaka medborgarna ökar. huvudsakliga utgångspunkt har trots de ovan nämnda utmaningarna varit positiv: har varje enskild medborgare haft så stora möjligheter till inflytande som . För att kunna utöva detta inflytande krävs emellertid kunskap och kompetens. I internets barndom var it något som behärskades av ett litet fåtal, ofta med ett teknologiskt perspektiv snarare än ett humanistiskt. I takt med att tekniken blir alltmer användarvänlig och i takt med att användarna stärker sin kompetens flyttas sakta men säkert makten till slutanvändarna. Men för att medborgarna inte bara som medvetna, källkritiska användare på allvar ska kunna axla rollen som aktiva i samhällsutvecklingen behövs en ny folk- bildningstid där alla ges möjlighet att ta ytterligare kompetenskliv och fördjupa sina kunskaper kring medier och information, om maktstrukturer och publicistik, om de tekniska möjligheterna och om kod. Men det är givetvis inte bara medborgarna som behöver detta kompetenslyft. Våra folkvalda, offentliganställda tjänstemän, medie- ägare, de operativa ledningarna i medieföretagen – samtliga behöver tillägna sig nya kunskaper samt bygga in ständig kompetens- utveckling som en naturlig del av verksamheten. Gamla värden i en ny tid Frågan är då hur vi navigerar genom dessa komplexa demokratiska utmaningar för att möta de individuella behoven, utan att tappat humanismen och kraften i kollektivet? Frågan är hur vi tar oss vidare från digitaliseringen – hur vi finner balans mellan det analoga och det digitala? Centrala värden och det öppna samhällets landvinningar måste delvis erövras på nytt, delvis omtolkas, i en digital samtid. Och här blir frågan hur kraften i den kunskap som vi har byggt på hemmaplan under sekel av mediefrihet, såväl som utomlands, när vi assisterat andra med Utredarens förord SOU 2015:94 deras samhällsbyggen, kan bidra till att bygga ett ännu starkare samhälle framåt. av mediefrihet är unikt. Det är min förhoppning att det med jubileet tas ett nytt avstamp så att återigen sätter agendan. 1766 gällde det att skänka pressen frihet att granska makten. Den friheten har inte förlorat i betydelse, tvärtom. 2016 måste däremot rollerna vidgas så att fler kan axla den tredje stats- maktens uppgift: att granska makten i en digitaliserad och globali- serad värld. Detta är min förhoppning: Att vi ska lägga kraften i konstruktiv riktning och finna förutsättningar för långsiktigt håll- bara medier i ett öppet, fritt digitaliserat samhället där alla kan och får ta aktiv del i att bygga en framgångsrik framtid. redovisar i detta delbetänkande sin analys av det svenska medielandskapet utifrån ett medborgarperspektiv. Del- betänkandet inleds och avslutas med ett förord respektive ett efterord av utredaren; däremellan omfattar betänkandet sju kapitel. Innehållet i samtliga kapitel redovisas kortfattat nedan. Digitaliseringen öppnar enorma möjligheter. Tröskeln för att skapa innehåll, uttrycka åsikter och sprida dem har aldrig varit så låg som . Trots denna enorma teoretiska potential har långt ifrån alla fått maximal utväxling i praktiken. Denna era av genomgripande samhällsförändringar omkullkastar många gamla “sanningar” inom medieområdet och utmanar oss att ifrågasätta tidigare utgångspunkter och definitioner. Mot den bakgrunden diskuterar utredaren hur mediernas roll har förändrats och hur frågor om mångfald, infrastruktur, konkurrens, integritet och kompetens påverkas. Frågan är hur vi navigerar genom dessa komplexa utmaningar för att möta de individuella behoven, utan att tappa humanismen och kraften i kollektivet? Kapitel 1 Utgångspunkter för utredningens analys I kapitel 1 redovisas utredningens utgångspunkter för den analys som presenteras i delbetänkandet. Direktiven omfattar två upp- drag: dels att analysera behovet av insatser, dels att lämna förslag till nya mediepolitiska verktyg. I huvudsak är det denna uppdelning som varit styrande för hur arbetet bedrivits. Delbetänkandet foku- serar på medborgare och medieborgare i relation till medierna och mediernas innehåll, medan analysen av mediernas marknad, för- skjutningar och andra väsentliga förhållanden, samt förslag till nya mediepolitiska verktyg förläggs till det kommande slutbetänkandet. har varit angelägen om att använda den korta utredningstiden så effektivt som möjligt. Det har också varit viktigt att så många som möjligt har kunnat komma till tals och, i den inledande fasen, att slutna möten kunnat undvikas. Utredningen har också betonat vikten av mötesformer där deltagarna fått ta del av andras erfarenheter och uppfattningar. kollaborativa arbetsprocess har bl.a. omfattat tre regionala samråd, som resulterat i drygt 500 olika inspel. Flera rundabordssamtal med berörda aktörer och samråd med relaterade statliga utredningar har förts, och en serie akademiska seminarier har hållits. Utredningens analyser har i huvudsak utgått från befintlig forskning, men i några fall har uppgifter samlats in av utredningen i särskild ordning. I kapitlet definieras flera centrala begrepp som används i del- betänkandet.