sou · H3B394 · 2015-11-05 00:00:00 — De traditionella mediernas affärsmodell är på upphällningen och försöken med digitala prenumerationer visar inte tillräckligt uppmuntrande resultat. De digitala giganterna gör användarna till produkten som exploateras utan deras vetskap eller möjlighet att påverka. Ett fungerande medielandskap som tjänar medborgarna behöver konstrueras med villkor som skapar likvärdiga förutsättningar för nationella och internationella aktörer. Balansen mellan medieföretag och medieborgare I det nya medielandskapet är de flesta medborgare inte längre passiva mottagare av medieföretagens erbjudanden utan aktiva producenter och medskapare: de har blivit medieborgare. Här är alla företag medieföretag. Alla människor, i viss bemärkelse, är sina egna medier. Denna utveckling har potentialen att berika medielandskapet och stärka demokratin. Den kompetenta, medie- och informa- tionskunniga och ansvarstagande medieborgaren har en oerhörd potential för en positiv, demokratisk utveckling. En mediepolitik för framtiden kan medverka till den nödvändiga kompetens- utvecklingen så att denna potential tas tillvara. Balansen mellan information och desinformation – ansvarstagande och icke-ansvarstagande Nära nog varje medborgare har potentialen av de gamla massmedierna i sina mobiler. De behöver inte längre gå via medieföretagens filtrering utan kan själva göra sina röster hörda. En fantastisk maktförskjutning, en gräsrötternas ”empowerment”. Med denna nya makt följer också ett ansvar. Ett ansvar som emellertid inte alla väljer att axla. Vissa utnyttjar de nya massmediala verktygen i en odemokratisk riktning. I skydd av anonymitet sprids hot och hat, konspirationsteorier och rykten, desinformation och propaganda. Gränserna är svåra för att inte säga omöjliga att urskilja. Bilden av verkligheten som den tecknas på de mediala arenorna blir alltmer svårtolkad och svårnavigerad. Medborgare ställer sig med rätta frågan: ”vem i hela världen kan man lita på”. Här brådskar det att skapa någon form av synlig validering av verifierat, kvalitativt innehåll, för vilket någon namngiven person tar ansvar. Möjligen öppet i en enklare version för medieborgare. Det är en fråga om förtroende. För medier, såväl som för samhället i stort. Balansen mellan marknad och publicistik I då medieföretagen hade informationsmonopol flockades medborgarna kring deras plattformar. Vinsterna växte och publi- cisterna stod rakryggade och starka. medielandskap sprids engagemanget ut och få av de traditionella aktörerna, som ännu skapar innehåll av vikt för demokratin, ser ut att kunna skapa en hållbar lönsamhet. I denna nya situation riskerar marknadsprioriteringar att väga tyngre än publicistiken. För en stärkt demokrati behöver det råda balans mellan de som tillfreds- ställer mediekonsumenternas kortsiktiga efterfrågan och de som garanterar medborgarnas långsiktiga rättigheter. Balansen mellan staten och medieaktörerna En marknad som bär resultatet av den för demokratin grund- läggande yttrandefriheten mår teoretiskt bäst av så lite statlig inblandning som möjligt. En jämförelse med länder inte långt från , där människor förföljs för sina åsikter och där journalister och oppositionella mördas, uppmärksammar oss emellertid på hur skör denna frihet är. Det som kan uppfattas som positiva regle- ringar i den hälsosamma demokratin, när storebror är god, blir snabbt en risk för en stat i skymningsläge. krävs i praktiken insatser av olika slag, för sund konkurrens på lika villkor, för att medborgare över hela ska få tillgång till kvalitativ journalistik – även på platser som uppfattas som ointressanta av marknaden. Utmaningarna är många och komplexa. När jag nu börjar blicka in i den fas då ska ta fram förslag på framtidens mediepolitiska verktyg, som kan omfatta såväl direkta som indirekta stödåtgärder, är det av yttersta vikt att dessa riktas in på de identifierade obalanserna. Ett medielandskap i balans är ett hållbart medielandskap. Och ett hållbart medielandskap är garanten för en hälsosam demokrati. En mediepolitik för framtiden En särskild utredare ska analysera behovet av nya mediepolitiska insatser när presstödet i dess nuvarande form upphör. En utgångs- punkt för analysen ska vara de demokratiska utmaningar som följer av medieutvecklingen och den förändrade medieanvändningen. All- mänhetens behov av allsidig information och individens möjlighet att vara demokratiskt delaktig oberoende av bostadsort ska stå i fokus. Med utgångspunkt i analysen ska utredaren lämna förslag till utformning av nya mediepolitiska verktyg. Förslagen bör syfta till att främja möjligheterna för allmänheten att ta del av journalistik som präglas av mångfald, allsidig nyhetsförmedling, kvalitet och fördjupning, oavsett var i man bor. Utredaren ska redovisa den del av uppdraget som avser att analysera behovet av insatser . Upp- draget att föreslå nya mediepolitiska verktyg ska redovisas . Fria och självständiga medier med granskande journalistik och all- sidig nyhetsförmedling är av avgörande betydelse för en levande och väl fungerande demokrati och för den grundlagsfästa yttrande- och informationsfriheten. För att ge förutsättningar för en fri åsiktsbildning, fritt utbyte av idéer och reella möjligheter att granska olika företeelser och verksamheter i samhället behövs en mångfald av medier av hög kvalitet. Genom att skildra händelser och beslut utifrån olika synvinklar kan medierna bidra till att syn- liggöra aktuella frågor för medborgarna och föra upp dem på den politiska dagordningen. Medierna har också en viktig funktion för samhällets beredskap. Den grundläggande lagstiftningen för svenska medier finns i tryckfrihetsförordningen (TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) och bygger bl.a. på principen om etableringsfrihet och förbudet mot censur. Målet för politiken på medieområdet är att stödja yttrande- frihet, mångfald, massmediernas oberoende och tillgänglighet samt att motverka skadlig mediepåverkan (prop. 2008/09:1 utg.omr. 17, bet. 2008/09:KrU1, rskr. 2008/09:92, prop. 2014/15:1 utg.omr. 17, bet. 2014/15:KrU6, rskr. 2014/15:96). Även om mediernas självständighet och oberoende är grunden för deras roll i demokratin kan politiken ha en funktion när det gäller att skapa förutsättningar för mångfald och kvalitet. Mediepolitikens viktigaste verktyg är radio- och tv-lagen (2010:696), som inne- håller bestämmelser om bl.a. tillståndsgivning och innehållsvillkor för radio och tv, presstödet, som genom driftsstöd och distribu- tionsstöd syftar till att värna mångfalden inom dagspressen, samt radio och tv i allmänhetens tjänst som finansieras med radio- och tv-avgiften. Inom ramen för presstödet kan även tidningar på minoritetsspråk få stöd. Det ingår också i mediepolitiken att stärka barn och unga som medvetna medieanvändare och skydda dem från skadlig medie- påverkan. Medielandskapet är under stark förändring. Tillgången till medier och information ökar kontinuerligt, och utvecklingen drivs framåt av internationalisering och ny teknik. Allt fler medie- företag väljer att använda sig av olika plattformar för att föra ut sitt innehåll. Den pågående utvecklingen har lett fram till att medierna konvergerar, eller smälter samman, och skillnaden mellan t.ex. press och radio och tv blir därmed mindre tydlig. Konkurrensen ökar när nya aktörer med nya tjänster träder in på marknaden som de befintliga aktörerna försöker möta utmaningarna. Konsumenternas medievanor har förändrats i takt med ett ökat utbud av tv, radio, tidningar, tidskrifter samt tillgång till webb- tidningar, sociala medier, bloggar och annan information via internet. Teknikutvecklingen har också ökat möjligheterna för enskilda personer att själva nå ut med information och driva opinion som kan nå en stor publik. innebär det att det inte alltid är tydligt vem som är ansvarig för ett visst medieinnehåll. I regeringens skrivelse En politik för en levande demokrati (skr. 2013/14:61) framhålls att det frekventa användandet av digitala medier ställer nya och högre krav på förståelse för mediernas logik och funktionssätt. Det handlar om förmåga att hitta och tillgodo- göra sig information och att analysera innehållet i denna, förmåga att använda medier för kommunikation och att skapa medialt inne- håll. Medie- och informationskunnighet är en viktig del i en demokratisk medvetenhet och kompetens. Medborgarna har således större möjligheter än någonsin att välja när, var och hur de vill ta del av medieinnehåll och vad de vill titta eller lyssna på. I takt med att utbudet av information på olika plattformar blir allt större ökar också skillnaderna i medie- användning och vilken information människor tar del av. Ett ökat informationsutbud är i sig positivt. innebär skillnaderna i medieanvändning en risk för ökade kunskaps- och deltagande- klyftor, eftersom de medborgare som i mindre utsträckning tar del av information i samhällsfrågor får sämre förutsättningar att vara delaktiga i demokratin och den politiska beslutsprocessen. Klyftor kan också uppstå om människor i allt högre grad väljer att ta del i första hand av information som bekräftar den egna världsbilden. Detta riskerar att leda till polarisering av åsikter och verklighets- uppfattningar. Biblioteken, som arenor för kunskapsförmedling och fri åsikts- bildning, har i detta sammanhang en viktig roll att spela. Biblio- tekspolitiken ska bidra till ett medieutbud som präglas av allsidig- het, mångfald och tillgänglighet i alla delar av landet. som den tillgängliga informationsmängden aldrig har varit större brottas de traditionella nyhetsmedierna med svårig- heter. För svensk dagspress var 2013 det ekonomiskt sämsta året i modern tid. Antalet lokalredaktioner blir allt färre. Det innebär en risk för att områden utanför städerna, liksom områden i stor- städernas kranskommuner, blir utan kvalitativ nyhetsbevakning och granskning. Detta skapar problem eftersom människor behöver få kännedom även om lokala förslag, beslut och händelser för att kunna agera som medborgare i demokratin. Särskilt bekymmersam kan situationen antas vara i kommuner och stadsdelar med mindre köpstarka invånare och en svag annons- marknad. Lokaljournalistiken och bevakningen av hela landet är central även som underlag för nationella mediers rapportering. Den tekniska utvecklingen har också medfört helt nya möjligheter för medieföretagen att följa upp vilken typ av innehåll läsare och tittare tar del av och som därmed lockar annonsörer. Om det innebär att sådant innehåll lyfts fram och prioriteras av medierna kan det i förlängningen riskera att leda till ett utarmat och mer likformigt utbud. När allt större andel av mediekonsumtionen sker via internet, och traditionella medieföretag söker nya digitala affärsmodeller, är tillgången till bredband i hela landet avgörande. I den årliga rapporten och internet 2014 uppger att av befolkningen hade tillgång till bredband hemma. Tillgång till internet hade . Det nuvarande presstödet är tidsbegränsat Det statliga presstödet infördes i syfte att bevara mång- falden och konkurrensen inom dagspressen. Stödet riktades direkt till s.k. andratidningar, dvs. prenumererade dagstidningar som på sin utgivningsort hade en upplagemässigt större konkurrent. Presstödet regleras i presstödsförordningen (1990:524) och fördelas av . Presstöd enligt förordningen lämnas i form av driftsstöd och distributionsstöd. Driftsstöd lämnas till dagstidningar vars upplaga i huvudsak eller till över- vägande del är prenumererad. För driftsstöd krävs även enligt huvudregeln bl.a. att en tidning har en prenumererad upplaga på minst 1 500 exemplar och en täckningsgrad (dvs. andel abonnenter inom ett visst område) som inte överstiger . Driftsstödet är således inte längre kopplat till andratidningar utan kan ges till såväl ensamtidningar som samtliga tidningar på en ort. tionsstöd ges för samdistribution där minst två tidningsföretag deltar och får lämnas för varje prenumererat exemplar. I propositionen Nya villkor för stödet till dagspressen (prop. 2009/10:199) föreslogs att vissa bestämmelser i presstöds- förordningen skulle ändras för att säkerställa att förordningen är förenlig med . Förändringarna trädde, efter godkännande, i kraft . tidsbegränsades förordningen till i enlighet med tidsgränsen för statsstödsgodkännande. Ett fortsatt stöd i någon form efter 2016 ska anmälas till kom- missionen för att prövas i förhållande till statsstödsreglerna. En parlamentarisk kommitté fick i uppdrag att göra en översyn av det statliga stödet till dagspressen (dir. 2011:112). Kommittén, som antog namnet , hade bl.a. i uppdrag att analysera behoven av stöd och andra kostnadseffektiva insatser utifrån betydelsen av mångfald på medie- marknaden och stödets påverkan på konkurrensen samt att lämna förslag på hur ett framtida stödsystem kan utformas. lämnade sitt slut- betänkande Översyn av det statliga stödet till dagspressen (SOU 2013:66). Slutbetänkandet, som har varit föremål för remiss- behandling, innehåller förslag till förändringar av det nuvarande presstödet. Regeringen avser att i en proposition om presstöd lämna förslag till vissa förbättringar av nuvarande stöd- ordning. Regeringen undersöker även möjligheterna för EU-kommis- sionen att förlänga sitt godkännande av det nuvarande presstödet t.o.m. (dnr N2015/855/KSR) och har gett i uppdrag att ta fram förslag till ett innovations- stöd för den tryckta dagspressen (dnr Ku2015/395/MFI). Nämnden ska därvid utgå från förslag till omställnings- stöd. Uppdraget ska redovisas . Ett förändrat medielandskap kräver nya mediepolitiska insatser De förändringar som har skett på mediemarknaden, som kort beskrivits ovan och som fortsätter i snabb takt, innebär att förutsättningarna för de företag som i huvudsak arbetar med dagstidningsutgivning skiljer sig avsevärt från de som gällde vid den tid då grunderna för presstödet utformades. Nya aktörer har tillkommit som inte så enkelt kan klassificeras utifrån tidigare definitioner av olika medier och mediepolitiska verktyg. Även med- borgarnas medievanor och möjligheter att ta del av medieinnehåll har som nämnts markant förändrats. I det fragmenterade informa- tionssamhället, där den lokala och regionala nyhetsbevakningen är under press som det totala medieutbudet är större än någonsin, blir radio och tv i allmänhetens tjänst oumbärlig. behövs även andra aktörer – i hela landet – som kan bidra med olika perspektiv. Det gäller såväl kommersiella medier som medier som drivs ideellt, exempelvis närradio och icke-kommersiell lokal-tv. Det finns anledning att anta att medielandskapet kommer att fortsätta förändras i snabb takt. När presstödsförordningen upphör att gälla bedömer regeringen att presstödet i dess nuvarande form behöver ersättas av nya mediepolitiska insatser som syftar till att skapa goda förutsättningar för kvalitetsjournalistik och lokalt nyhetsmaterial oavsett distributionssätt. En utredare ska därför dels analysera behovet av mediepolitiska insatser, dels lämna förslag till nya mediepolitiska verktyg. Uppdraget att analysera behovet av insatser Utredaren ska göra en bred analys av det föränderliga medie- landskapet. En utgångspunkt för analysen ska vara de demokratiska utmaningar som följer av medieutvecklingen och den förändrade medieanvändningen. Allmänhetens behov av allsidig information och möjligheten att, oavsett bostadsort, vara delaktig i demokratin ska stå i fokus för analysen. Utredaren ska även undersöka om det finns geografiska områden där tillgången till mediebevakning av lokala frågor och beslutsprocesser är särskilt svag. Analysen ska utmynna i slutsatser om vilken roll staten kan ha och vilka politiska insatser som behövs när presstödet i dess nuvarande form upphör. Tillståndsperioden för programföretagen med uppdrag i all- mänhetens tjänst, , och , löper . Utredaren ska i sin analys beakta det uppdrag som radio och tv i allmänhetens tjänst har. Det ingår inte i utredarens uppdrag att föreslå förändr- ingar avseende radio och tv i allmänhetens tjänst för den inne- varande tillståndsperioden. Däremot kan utredaren peka på fråge- ställningar som behöver utredas närmare inför nästa till- ståndsperiod. Utredaren ska i sin analys väga in aspekten av samernas status som urfolk och de nationella minoriteternas behov och rättigheter när det gäller synliggörande samt nyhetsinformation på de natio- nella minoritetsspråken. Utredaren ska också beakta behoven av tillgängliga medier för personer med funktionsnedsättning, samt det allmänna biblioteksväsendets roll i att stödja en likvärdig till- gång till medier och information. Uppdraget att lämna förslag till nya mediepolitiska verktyg Utredaren ska, med utgångspunkt i den analys som gjorts, lämna förslag till utformning av nya mediepolitiska verktyg. Förslagen bör syfta till att främja möjligheterna för allmänheten att ta del av journalistik som präglas av mångfald, allsidig nyhetsförmedling, kvalitet och fördjupning, oavsett var i man bor. De förslag som lämnas ska vara konkreta, genomarbetade och så långsiktiga som möjligt med tanke på att medieutvecklingen är pågående och kommer att fortsätta. Vid utformningen av verktygen, t.ex. nya mediepolitiska stöd, ska EU:s konkurrens- och statsstödsregler beaktas. Förslagen som lämnas ska vara kostnadseffektiva. I utarbetandet av förslagen ska utredaren ha en internationell utblick. I uppdraget ingår att utarbeta de författningsförslag som kan krävas. Det ingår inte i utredarens uppdrag att lämna förslag till grundlagsändringar. Mediernas oberoende ska värnas i förslagen. Om det är relevant, beroende på vilka förslag som lämnas, ska utredaren även föreslå övergångsbestämmelser med tanke på det nuvarande presstödssystemet. Utredaren ska särskilt bedöma de ekonomiska konsekvenserna av förslagen för berörda företag, t.ex. tidningsföretag som får driftsstöd enligt presstödsförordningen. Samråd och redovisning av uppdraget Det finns många aktörer både nationellt och internationellt som bedriver forskning och publicerar statistik med anknytning till mediemarknaden, medieutbud och medieanvändning. Myndig- heten för radio och tv har av regeringen fått i uppdrag att analysera hur radio och tv i allmänhetens tjänst påverkar mediemarknaden. Uppdraget ska redovisas . Utredaren ska så långt det är möjligt använda befintligt material i sin faktainsamling. Utredarens arbete ska bedrivas öppet och utåtriktat. Utredaren ska t.ex. inhämta synpunkter från relevanta aktörer med an- knytning till medieområdet, exempelvis , Myndigheten för radio och tv, Myndigheten för tillgängliga medier, , , , Kungl. , företrädare för berörda branscher och övriga intressenter, bl.a. Kommuner och Landsting. En referens- grupp med företrädare för partier ska också knytas till utredningen. Särskilt i den inledande analysfasen ska utredaren lägga stor vikt vid att inhämta synpunkter och förankra sina slut- satser. Utredaren ska samråda med demokratiutredning (Ku Ju 2014:19) och vid behov med (Ju 2014:17). Samråd ska även ske med företrädare för urfolket samerna och de nationella minoriteterna. Utredaren ska i sitt arbete och i de förslag som läggs fram ha ett medborgar- och konsumentperspektiv. Utredaren ska redovisa den del av uppdraget som avser att analysera behovet av insatser . Upp- draget att föreslå nya mediepolitiska verktyg ska redovisas . 1.Deltagande med väpnad styrka En utökad beslutsbefogenhet för regeringen. MiFID II och MiFIR. 3.Med fokus på kärnuppgifterna. En angelägen anpassning av Polismyndig- hetens uppgifter på djurområdet. 4.Ett svenskt tonnageskattesystem. 5.En ny svensk tullagstiftning. 6.Mer gemensamma tobaksregler. Ett genomförande av tobaksprodukt- direktivet. 7.Krav på privata aktörer i välfärden. 8.En översyn av årsredovisningslagarna. 10.Gränser i havet. 11.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2015. Kontroll, dokumentation och finansiering för ökad säkerhet. 13.Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del I. 14.Sedd, hörd och respekterad. ihälso- och sjukvården. 15.Attraktiv, innovativ och hållbar – strategi för en konkurrenskraftig jordbruks- och trädgårdsnäring. 16.Ökat värdeskapande ur immateriella tillgångar. 17.För kvalitet – Med gemensamt ansvar. 18.Lösöreköp och registerpant. 19.En ny ordning för redovisningstillsyn. 20.Trygg och effektiv utskrivning från sluten vård. 21.Mer trygghet och bättre försäkring. Del 1 + 2. Rektorn och styrkedjan. Strategi och åtgärder för säker information i staten. 24.En kommunallag för framtiden. Del A + B . 25.En ny säkerhetsskyddslag. 27.Skatt på dubbdäcksanvändning i tätort? 28.Gör – digital kompetens. 29.En yrkesinriktning inom teknik programmet. Skatt på vissa konsu- mentvaror som innehåller kemikalier. 31.Datalagring och integritet. 32.Nästa fas i e-hälsoarbetet. 33.Uppgiftslämnarservice för företagen. 34.Ett effektivare främjandeförbud i lotterilagen. 35.Service i glesbygd. 37.Översyn av lagen om skiljeförfarande. 38.Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del II. 40.Stärkt konsumentskydd på bolånemarknaden. 42.Koll på anläggningen. 43.Vägar till ett effektivare miljöarbete. 44.Arbetslöhet och ekonomiskt bistånd. 45.SÖK – statsbidrag för ökad kvalitet. Generell tillsyn, enskildas klagomål och det allmänna ombudet inom socialförsäkringen. 47.Kollektiv rättighetsförvaltning på upphovsrättsområdet. 48.Bostadsmarknaden och den ekono- miska utvecklingen. 49.Nya regler för revisorer och revision. 50.Hela lönen, . Utmaningar för ett jämställt arbetsliv. 51.Klimatförändringar och dricksvatten- försörjning. 53.The and Economic Performance. 54.Europeisk kvarstad på bankmedel. 55.Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. 56.Får vi det bättre? Om mått på livskvalitet. 57.Tillsyn över polisen och Kriminalvården. 58.EU och kommunernas bostadspolitik. 59.En ny regional planering – ökad samordning och bättre bostads- försörjning. 60.Delrapport från Sverigeförhandlingen. Ett författningsförslag om värdeåterföring. 61.Ett stärkt konsumentskydd vid telefon- försäljning. 62.UCITS V. En uppdaterad fond- lagstiftning. 63.Straffrättsliga åtgärder mot terrorismresor. 64.En fondstruktur för innovation och tillväxt. 65.Om – en antologi om digitaliseringens möjligheter. En förvaltning som håller ihop. 67.För att brott inte ska löna sig. 68.Tjänstepension – tryggandelagen och skattereglerna. 69.Ökad trygghet för hotade och förföljda personer. 71.Barns och ungas rätt vid tvångsvård. Förslag till ny LVU. 72.Skärpt exportkontroll av krigsmateriel – DEL 1 + 2, bilagor. 73.Personuppgiftsbehandling på utlän- nings-och medborgarskapsområdet. 74.Skydd för vuxna i internationella situa- tioner – . 75.En rymdstrategi för nytta och tillväxt. 76.Ett tandvårdsstöd för alla. Fler och starkare patienter. 78.Upphandling och villkor enligt kol- lektivavtal. 79.Tillsyn och kontroll på hälso- och miljöområdet inom försvaret. Stöd och hjälp till vuxna vid ställnings- taganden till vård, omsorg och forsk- ning. 81.Mer tid för kunskap – förskoleklass, förlängd skolplikt och lovskola. 82.Ökad insyn i fristående skolor. 83.Översyn av lex . En livsviktig verksamhet. 85.Bostäder att bo kvar i. Bygg för gemen- skap i tillgänglighetssmarta boende- miljöer. Mål och myndighet. En effektiv styr- ning av jämställdhetspolitiken. + Forskarrapporter till Jämställdshets utredningen. 87.Energiskatt på el. En översyn av det nuvarande systemet. 88.Gestaltad livsmiljö – en ny politik för arkitektur, form och design. Utbildning för framtidens arbetsmarknad. 91.Digitaliseringens transformerande kraft – vägval för framtiden. 92.Utvecklad ledning av universitet och högskolor. 93.Översyn av ersättning till kommuner och landsting för s.k. dold mervärdes- skatt. 94.Medieborgarna & medierna. En digital värld av rättigheter, skyldig- heter – möjligheter och ansvar. Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del I. Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del II. Hela lönen, . Utmaningar för ett jämställt arbetsliv. Översyn av lex . MiFID II och MiFIR.