sou · H3B321d2 · 2015-03-02 00:00:00 — uppdrag innebär i stället att, inom ramen för samverkansskyldigheten, verka för att rehabiliterings- planen följs och att det vid behov görs ändringar i den. Reservation och särskilda yttranden av (V) Det var en bra tanke att tillsätta en parlamentarisk kommitté för att ta ett helhetsgrepp på sjukförsäkringen och arbetslöshets- försäkringen. Om helheten hade blivit bra hade varit beredd att ompröva enskilda ställningstaganden. Tyvärr har kom- mitténs direktiv varit alltför ensidigt inriktade på att begränsa kostnaderna och de offentliga utgifterna. De problem som finns för de individer, som har behov av försäkringarna har inte ägnats lika mycket uppmärksamhet. Tvärtom säger direktiven att de genom- gripande förändringar av sjuk- och arbetslöshetsförsäkringen som genomfördes –2010 ska utgöra utgångspunkt för kommitténs arbete. Kommittén har med andra ord endast haft möjlighet att komplettera befintligt regelverk. Vidare säger direktiven att de förslag som lämnas av utredningen ska understödja arbetslinjen. Även i detta fall är perspektivet ensidigt. Arbetslinjen som begrepp har varit föremål för viktiga politiska dragkamper. Den definition av arbetslinje som används här, är i princip den samma som högerregeringen gjorde till sitt retoriska rättesnöre. Det är ett bakåtsträvande perspektiv, som betonar disciplinering av den som för ögonblicket inte kan eller får arbeta, och som inskärper individens skyldighet att arbeta under närmast vilka villkor som helst. Vi vill framhålla en arbetslinje som framförallt innebär en rätt till arbete, som i sin tur ger rätt till eko- nomisk och social trygghet exempelvis vid sjukdom eller arbetslös- het. Individen har förvisso en skyldighet att försöka förbättra sin situation genom att vara tillgänglig för arbete alternativt utbildning eller annan kompetenshöjande åtgärd, men samhället har å sin sida Reservation och särskilda yttranden en skyldighet att försöka finna lösningar som ger individen en eko- nomisk och social trygghet, som man försöker tillvarata allas kompetens. Historisk sett är det utifrån den senare defini- tionen som det svenska trygghetssystemet har skapats och det perspektivet borde därför ha spelat en större roll för kommitténs arbete. Dessa utgångspunkter har på ett mycket tydligt sätt påverkat de bedömningar som görs och de förslag som lämnas i slutbetänk- andet. Därför finns det ett antal förslag som reserverar sig mot. Det finns delar av kommitténs förslag, som kan ställa sig bakom. I de delar som behandlar arbetsskadeförsäkringen finns konkreta förslag som bör innebära förbättrade möjligheter till ersättning för dem som har drabbats av arbetsskada och som kan bidra till att göra arbetsskadeförsäkringen mer rättvis och jämställd. De delar som innehåller förslag om förbättrad rehabilitering är också positiva. Precis som förslaget om en målsättning att av de försäkrade ska få av sin inkomst vid sjukdom. Det är även vällovligt med en ambition att införa karens- avdrag även om menar att karensdagen helt borde avskaffas. Det är också positivt att möjliggöra ett flexiblare uttag av sjukpenning. Reservationer till kommitténs överväganden och förslag rörande sjukförsäkring Det ekonomiska utrymmet för reformer kan inte ställa sig bakom kommitténs bedömning om att det inte finns ekonomiskt utrymme att reformera social- försäkringen och arbetslöshetsförsäkringen: ”För överblickbar tid kommer det endast att finnas begränsade offentliga resurser till förfogande för förbättringar av socialförsäkringarna. Genom effek- tivare försäkringar, förbättringar på andra samhällsområden och en stärkt arbetslinje kan resurser frigöras till ett stärkt försäkrings- Reservation och särskilda yttranden skydd och effektivare omställning.” Det råder inte brist på resurser i samhällsekonomin totalt, eller ens i de gemensamma försäkrings- systemen, utan problemet är den ojämlika fördelningen av resurs- erna. Exempelvis har både sjuk- och arbetsskadeförsäkringen visat betydande överskott, som har använts till andra ändamål såsom skattesänkningar. Vår slutsats är därför att det finns ekonomiskt utrymme för reformer av trygghetssystemen och att kommitténs bedömning bygger på ett ideologiskt ställnings- tagande. Det är tvärtom nödvändigt att bryta med underfinansi- eringen av de sociala försäkringarna, så att de inte förlorar sin funktion: att skapa trygghet och dynamik i hela samhället. Det är inte hållbart att prisa de positiva resultat som effektiva socialför- säkringar ger, utan att vara beredd att trygga reformer som slår vakt om och utvecklar dem. Detta är enligt vår mening ett av utredning- ens grundläggande tillkortakommanden. Vi anser inte att det ska finnas ett mål för sjukfrånvaron, som slår fast att den ska vara ”långsiktigt stabil och låg”. Vi har sett att ökande sjuktal gärna möts mekaniskt med ett restriktivare regel- verk. Det kan vara ett effektivt verktyg att förmå färre att sjuk- skriva sig, men det är inte självklart det bästa sättet att få så många som möjligt att vara friska och jobba . Särskilt inte som variationer i det så kallade sjuktalet kan ha många olika orsaker, som inte hänger samman med regelverket, och som dess- utom samvarierar, vilket visas av analys av sjuk- frånvarons variation (Socialförsäkringsrapport 2014:17). Ett sådant mål riskerar uppenbart att vrida fokus bort från individens inkomst- trygghet vid sjukdom och samhällets rehabiliteringsansvar samt ansvar för en god arbetsmiljö. Ser vi på historisk empiri och inter- nationella jämförelser, är det långt ifrån säkert att låga sjuktal – det vill säga betalad sjukfrånvaro – bidrar positivt till att uppnå det långsiktigt rimligen viktigare målet om en frisk befolkning med hög sysselsättning och låg utslagning från arbetsmarknaden. Reservation och särskilda yttranden Det bör inte införas ett gemensamt inkomstbegrepp för socialför- säkringen och arbetslöshetsförsäkringen. Sjukpenninggrundande inkomst (SGI) och dagsförtjänst (DF) har helt olika funktioner, och bör beräknas utifrån sina respektive förutsättningar. Sjukpen- ningen ska täcka ett inkomstbortfall vid sjukdom. Det bör då vara relaterat till den vid sjuktillfället aktuella inkomsten. Så fungerar också SGI . DF däremot grundar sig på en periods arbete bakåt i tiden. är beräkningsperioden 12 månader. Den som är arbetslös har av naturliga skäl ingen aktuell inkomst som förloras, han/hon får arbetslöshetsersättning för att han/hon inte har något arbete. DF måste då grunda sig på tidigare inkomster. För en majoritet av de försäkrade fungerar dagens system med SGI bra eftersom på arbetsmarknaden är tillsvidareanställ- ning med regelbundna inkomster. Med e-inkomst kan det bli något enklare att fastställa SGI. En övergång till det som benämns ersätt- ningsgrundande inkomst (EGI) kommer att innebära sänkta ersättningar i sjuk- och föräldraförsäkringen för det stora flertalet eftersom de baseras på det senaste årets inkomster. Därför bör endast det som kallas för etapp ett genomföras. Huvudregeln ska vara att ersättningar i socialförsäkringen baseras på SGI även i fort- sättningen. faktisk inkomst ska kunna användas som ett komplement om det gynnar försäkringstagaren, t.ex. vid oregel- bundna inkomster eller om det finns olika inkomstkällor. Som en följd bör den särskilda beräkningsgrunden SGI*0,97 avskaffas. Ej heller bör arbetsvillkor och normalarbetstid, som grunden i arbetslöshetsförsäkringen, ersättas med ett inkomstvillkor, byggt på tidigare inkomster eller EGI. Det enda argumentet är att det gör beräkning av dagpenning enklare. blir försäkringen krångligare på en rad punkter. Det är bättre att förenkla beräkningen genom att återgå till hjälpregeln som gällde till 2006, och innebar att i de allra flesta fall kunde dagpenningen beräknas utifrån med- lemmens ordinarie månadslön. Med hjälp av E-inkomst som komplement förbättras möjligheterna att kontrollera att redovisat arbete är beskattad inkomst och att löneuppgifterna är rimliga. Reservation och särskilda yttranden Bortre tidsgränsen för sjukpenning Att som ha ett fast tidsschema för hur länge en människa får vara sjuk är orimligt. anser att ingen ska förlora sin sjukpenning enbart därför att en administrativ tidsgräns passerats. Det avgörande ska i stället självklart vara om man är för sjuk för att arbeta eller inte. Utförsäkringarna måste stoppas och sjukpenning- ens bortre tidsgräns bör därför avskaffas så att rätten att uppbära sjukpenning fortsätter att gälla så länge den försäkrade inte har återfått arbetsförmågan. har länge krävt att arbetslöshetsförsäkringen ska ses över i sin helhet och reformeras i grunden. Inte minst har den tidigare Alliansregeringens kraftiga försämringar av arbetslöshets- försäkringen tydliggjort behovet av en sådan reformering. De många förändringar som Alliansregeringen genomförde 2006–2014 har gjort arbetslöshetsförsäkringen onödigt krånglig, svårhanterlig och oförutsägbar, vilket leder till ökad rättsosäkerhet och längre handläggningstider. Sammantaget omfattas färre av en arbetslös- hetsförsäkring som blivit sämre och mer orättvis. Inkomstbortfalls- principen är nästan helt satt ur funktion. Det är nästan ingen som vid arbetslöshet får ens av sin tidigare inkomst. Utöver de uppenbara effekterna för individen betyder det på sam- hällelig nivå att försäkringen förlorar sin betydelse och legitimitet. Vi behöver en stabil och solidarisk arbetslöshetsförsäkring som bättre motsvarar dagens och framtidens behov. Den frivilliga arbetslöshetsförsäkringen måste därför förbättras så att den ger verklig inkomsttrygghet och den allmänna grundförsäkringen måste förstärkas för att minska arbetslösas beroende av kommunala bidrag. Därutöver behöver fler omfattas av inkomsttrygg- heten via arbetslöshetsförsäkringen. För är den fri- villiga försäkringen grunden i arbetslöshetsförsäkringen, medan den allmänna grundförsäkringen bör ses som ett komplement för dem som av olika anledningar inte har uppfyllt villkoren i den fri- villiga försäkringen. Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen presenterar ett antal bra förslag kring arbetslöshetsförsäkringen som Vänster- Reservation och särskilda yttranden partiet kan ställa sig bakom. Det gäller dels förslagen att förbättra arbetslöshetskassornas administration, styrning och kontroll samt informationssäkerhet, dels förslaget att återinföra 100-dagarsregeln vad gäller sökområde. välkomnar även utredningens ställningstagande att nuvarande modell för arbetslöshetsförsäkr- ingen överlag är ändamålsenlig och välfungerande. Vi ser positivt på att utredningen därmed valt att inte lämna några förslag om att göra arbetslöshetsförsäkringen obligatorisk och statlig. Utredningen innehåller dock förslag och bedömningar kring arbetslöshetsförsäkringen som inte kan ställa sig bakom. I det följande redogör vi för de delar av utredningen som vi väljer att reservera oss mot. Studenters möjlighet att ta del av trygghetssystemen har utretts . Senast i den studiesociala utredningen (SOU 2009:28). Trots detta har ingenting gjorts för att förbättra villkoren. Några förslag som är ett steg på vägen ges dock i denna utred- ning och möjligheten att vid särskilda skäl vara sjukskriven på del- tid med en sammanlagd heltidsersättning inom studiemedels- systemet är ett sådant steg. Men tyvärr ges inte heller i denna utredning förslag på kortare karenstid än dagens vilket menar är . Studietakten är hög och att vara sjuk kan göra det svårt att komma igen och att då stå hela risken själv kan vara ödes- digert för den enskilde studenten. förordar därför en halvering av karenstiden. Reservationer till kommitténs överväganden och förslag rörande arbetslöshetsförsäkringen Kommittén bedömer att det för överblickbar tid endast kommer att finnas begränsade resurser till förfogande för förbättringar av socialförsäkringarna. Enligt kommittén innebär de demografiska förändringarna, tillsammans med uppskjutna inträden i respektive Reservation och särskilda yttranden tidigarelagda utträden från arbetslivet, att välfärdspolitiken står inför stora utmaningar. Kommitténs slutsats är att resurserna inte räcker till för att förbättra socialförsäkringarna inom överblickbar tid. delar inte kommitténs bedömning. Det är orim- ligt att slå fast att det för överblickbar tid endast kommer att finnas begränsade resurser för förbättringar av socialförsäkringarna. Mängden resurser beror på vilka ambitioner man har och vilken politik som bedrivs. Kommitténs bedömning ger uttryck för en borgerlig syn på politikens möjligheter samt vilken politik som kan och bör bedrivas. Genom att hävda att resurserna inte räcker till avhänder man sig ansvaret. Den syn som kommittén ger uttryck för, förutsätter att resurstillväxten i samhället ska gå till (ojämnt fördelad) privat konsumtion, medan de samhälleliga försäkrings- och omfördelningssystemen ska få en mer begränsad räckvidd. Detta är en framstegsfientlig utgångspunkt som vi inte ställer upp på. De allmänna övervägandena präglas av en okritisk syn på nationalekonomiska teorier om effektivitet och incitament. Utifrån ett sådant synsätt riskerar trygga villkor vid arbetslöshet i princip att leda till lägre arbetsvilja hos individen och högre arbetslöshet på samhällelig nivå. Detta kontrasterar dock mot verkliga förhål- landen, såväl vid internationella jämförelser som i . Det borde vara dessa förhållanden som i högre grad avgör allmänna överväganden om arbetslöshetsförsäkringens framtid. Kommittén framhåller att arbetslöshetsförsäkringen försäkrar inkomstbortfall vid förlorat förvärvsarbete. Mot den bakgrunden menar kommittén att det är tveksamt om studenters behov av för- sörjning mellan studier och arbete och under studieuppehåll bör hanteras inom arbetslöshetsförsäkringen. Kommitténs slutsats är att studier inte kan ligga till grund för arbetslöshetsersättning. Kommittén konstaterar vidare att frågan om försörjning mellan studier och arbete är viktig och att nyutexaminerade akademiker ofta befinner sig i en gråzon efter avslutade studier. Enligt kom- mittén kan en s.k. skyddstid efter avslutade högskolestudier vara Reservation och särskilda yttranden ett sätt lösa detta, exempelvis genom ett s.k. matchningslån som föreslagits av Sacos studentråd. Kommittén framhåller att utform- ningen av en sådan skyddstid ligger utanför kommitténs uppdrag och förordar att ett matchningslån utreds vidare. är starkt kritiskt till kommitténs slutsats att studier inte kan ligga till grund för arbetslöshetsersättning. Enligt vår mening bör även studerande omfattas av arbetslöshetsförsäkringen. anser att arbetslöshetsförsäkringen primärt ska betraktas som en samhällelig försäkring mot effekterna av arbets- löshet. Då är det rimligt att utgå från en definition av arbetslöshet som innebär att man är arbetslös om man saknar samt söker arbete – inte enbart att man har haft och sedan förlorat ett arbete. är även kritiskt till att utreda s.k. matchningslån, vilket kommittén förordar. Att utreda och sedermera eventuellt införa matchningslån för nyutexaminerade akademiker innebär att kostnaden för arbetslösheten läggs över på den enskilde studenten. Utbildning är en investering för såväl individen som för samhället. Kostnaden för nyutexaminerade, arbetslösa studenter bör därför bäras av samhället gemensamt. vill istället vidga ingången till arbetslöshetsför- säkringen. Alla som uppfyller grundvillkoret i 9 § lagen om arbets- löshetsförsäkring, och har varit inskrivna vid Arbetsförmedlingen , ska enligt vår mening få rätt till grundbeloppet. Detta täcker därmed in det problem som skapades av den borgerliga regeringen, när den avskaffade studerandevillkoret 2007. Det är rimligt att efter en viss karenstid kunna kvalificera sig till arbets- löshetsersättningen via studier. Studerandevillkoret är ett stöd för arbetslinjen – inte ett brott mot den. Kommittén konstaterar att studenter inte har möjlighet att få arbetslöshetsersättning under studieuppehåll, även om de skulle upp- fylla ett arbetsvillkor. Vidare framhåller kommittén att studerande som inte får ett jobb , läser en sommar- kurs som berättigar till studiemedel eller löser den ekonomiska situationen på annat sätt därmed är hänvisade till att söka eko- Reservation och särskilda yttranden Kommittén har inga förslag på hur situationen för studenterna ska förbättras. kunde den som hade ett studieuppehåll som omfattade få arbetslöshetsersättning under uppe- hållet. I praktiken gällde detta för de flesta studenter under som- maruppehållet. Alliansregeringen ändrade denna regel. Skälet till förändringen var att den som studerar inte anses stå till arbets- marknadens förfogande eftersom studenten antas återuppta sina studier när studieuppehållet är slut. anser att denna argumentation inte håller. Det finns många andra situationer där individen inte kan förväntas stå till arbetsmarknadens förfogande framöver, men ändå har ersättningsrätt fram till dess. Det är därför rimligt att även studerande kan få ersättning . förordar därför ett återinförande av arbetslöshets- ersättning till studenter i samband med studieuppehåll som omfattar . Studier som överhoppningsbar tid i arbetslöshetsförsäkringen resonemang kring studier som överhoppnings- bar tid i arbetslöshetsförsäkringen, men kommer inte heller här med några konkreta förslag. Kommittén konstaterar att två åtgärder skulle göra den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen mer anpassad för studerandegruppen: dels en utökning av den över- hoppningsbara tiden till , dels ett borttagande av åldersgränsen . beklagar att kommittén inte valt att gå vidare med dessa förslag. Vi menar dock att den överhoppningsbara tiden bör utökas till för att bättre svara upp mot verklig- heten. Vi vill framhålla att även halvtidsstudier bör vara överhoppningsbara, på samma sätt som sjuk- eller föräldrapenning på halvtid. Den som av olika skäl väljer att studera på deltid ska inte straffas ut från arbetslöshetsförsäkringen. Reservation och särskilda yttranden Reglerna för deltidsstudier jämsides med arbetslöshetsersättning ändrades . Bland annat infördes en begränsning för deltidsstudier så att deltidsstudier bara tillåts av en ersättningsperiod. Det slår hårt mot flera grupper utan att det finns något bra skäl för det. Exempelvis är SFI-studerande ofta inte klara med sina studier . De ställs därefter inför valet att hoppa av SFI-studierna eller förlora a-kasseersättningen. Kommittén bedömer att det finns anledning att ytterligare stärka arbetet med att motverka risker i arbetslöshetskassornas verksam- het och regelverket som syftar till att stärka rättssäkerhet och lika- behandling i arbetslöshetskassornas myndighetsutövning. Enligt kommittén leder de föreslagna förstärkningarna till att samma krav ställs på arbetslöshetskassorna som på jämförbara myndigheter i dessa avseenden. delar kommitténs bedömning vad gäller behovet av att genomföra åtgärder i syfte att stärka rättssäkerhet och lika- behandling i arbetslöshetskassornas myndighetsutövning. Vi vill dock framhålla att detta inte bör innebära ökade kostnader för de enskilda a-kassorna. Om det leder till ökade kostnader bör staten bidra med finansiering. I sammanhanget vill vi framhålla att a-kassor- nas administrationskostnader bör fördelas solidariskt mellan a-kas- sorna. Därför bör ett förutsägbart system för utjämningsavgifter respektive utjämningsbidrag införas. Vem ska vara försäkrad? Kommittén bedömer att det ökande antalet oförsäkrade och under- försäkrade arbetslösa är ett problem. Enligt kommittén måste vinsten att öppna arbetslöshetsförsäkringen, så att fler arbetslösa blir berättigade till arbetslöshetsersättning, vägas mot risken att villkoren i försäkringen kan bli alltför generösa. Kommittén kon- staterar dock att de förslag som diskuterats inte är en framkomlig väg för att undvika sådana risker. Reservation och särskilda yttranden beklagar att kommittén inte lycktas presentera några förslag på detta område. Problemet kvarstår: Alltfler har en så lös anknytning till arbetsmarknaden att de också har svårt att uppfylla villkoren i försäkringen. anser att så många som möjligt ska omfattas av inkomsttryggheten via arbetslöshets- försäkringen. Därför bör arbetslöshetsförsäkringens regelverk för- bättras på en rad områden. Såväl arbets- som medlemsvillkoren måste utformas i relation till hur arbetsmarknaden de facto ser ut i syfte att inte diskriminera stora grupper av löntagare. Utgångs- punkten vid en översyn av arbetsvillkoret bör vara att utform- ningen ska vara så generös att det finns marginaler för sjukfrånvaro även för deltidsarbetande och visstidsanställda och att strukturell diskriminering av kvinnor undviks. En översyn av medlemsvillkoret bör utgå från att det inte får vara så kort att det lönar sig att stå utanför försäkringen till dess en uppsägning är ett faktum men att det inte heller ska utestänga unga, som sällan erbjuds mer än korta visstidsanställningar, från möjligheten till inkomstrelaterad ersätt- ning. När det gäller kvalificering till grundbeloppet menar att alla som uppfyller grundvillkoret i 9 § Lagen om arbets- löshetsförsäkring och har varit inskrivna vid Arbetsförmedlingen utan att få arbete, ska få rätt till ersättning med grund- beloppet. Kommittén bedömer att principen för en framtida indexering av taket i arbetslöshetsförsäkringen bör vara densamma som i socialför- säkringen, men utgångsnivån kan vara olika i de båda försäkring- arna. Kommittén tar dock inte ställning till val av metod i fråga om indexering. anser att såväl grundbelopp som tak i arbetslös- hetsförsäkringen bör indexeras till löneutvecklingen. Denna modell förespråkades även av utredningen allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring (SOU 1996:150). Vi beklagar att kommit- tén inte valt att gå vidare med detta förslag. Reservation och särskilda yttranden Ersättningsperioden kompletteras med en ramtid Kommittén bedömer att ersättningsperioden i arbetslöshetsför- säkringen även framöver ska vara tidsbegränsad. För att säkerställa mer likartade omställningstider bör tidsbegränsningen komplet- teras med en ramtid i kalendertid, inom vilken ersättningsperioden ska förbrukas. delar inte kommitténs bedömning. För det första anser vi att man ska ha möjlighet att förlänga ersättningsperioden, eftersom det finns situationer då en förlängning är det mest rationella. För det andra tillbakavisar vi kommitténs idé om begräns- ning i kalendertid av ersättningsperioden. En deltidsbegränsning i veckor Kommittén bedömer att möjligheten att få arbetslöshetsersättning jämsides med ett deltidsarbete bör vara begränsad. Enligt kommit- tén bör begränsningen utformas så att ett visst antal veckor med deltidsarbete medges inom varje ersättningsperiod. har varit starkt kritiskt mot 75-dagarsbegräns- ningen sedan den infördes av den borgerliga regeringen . Kommitténs idé om att räkna veckor istället för dagar är visserligen en förbättring jämfört med dagens regler, men det löser inte de problem som är kopplade till deltidsbegränsningen. föreslår därför att 75-dagarsbegränsningen tas bort och att regeringen tillsätter en särskild utredning med uppdrag att ta fram en bättre fungerande deltidsbegränsning. Kommittén anser att aktivitetsstödet och arbetslöshetsersättningen ska förbli två olika stöd vid arbetslöshet eftersom de har olika syften och olika målgrupper. delar visserligen kommitténs bedömning, men vill framhålla att ansvaret för aktivitetsstödet bör över- föras till arbetslöshetskassorna i syfte att förbättra administrat- ionen. Reservation och särskilda yttranden Kompletterande försäkringar är en viktig del av det ekonomiska skyddet vid arbetslöshet Kommittén bedömer att möjligheten att teckna kompletterande försäkringar mot arbetslöshet är ett värdefullt inslag i det eko- nomiska skyddet vid arbetslöshet. principiella hållning är att arbetslöshetsför- säkringen bör vara så pass bra att merparten av löntagarna inte ska behöva teckna kompletterande försäkringar. Enligt vår mening bör de kompletterande försäkringarna enbart vara just kompletterande.