sou · H3B357 · 2015-06-11 00:00:00 — De delar som avser följd- ändringar i författningar med anledning av organisationsföränd- ringen inom polisen och överväganden med anledning av en even- tuell ombildning av Säkerhetspolisen till en fristående myndighet, redovisas . När det gäller den fri- stående granskningen ska delen om polisens verksamhet redovisas och delen om Kriminalvårdens verksamhet redovisas . Ett fristående organ som granskar polisens och Kriminalvårdens verksamhet? Som ett led i samhällets verksamhet för att främja rättvisa och trygghet ska polisens arbete, enligt 1 § polislagen (1984:387), syfta till att upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt i övrigt till- försäkra allmänheten skydd och annan hjälp. Detta uppdrag inne- bär att polisen har långtgående befogenheter att ingripa i enskildas liv, bl.a. genom att begränsa de grundläggande fri- och rättigheter som finns fastslagna i regeringsformen. Polisen har också anför- trotts samhällets våldsbefogenheter och har bl.a. till uppgift att bistå domstolar och myndigheter när en uppgift förutsätter vålds- utövning. är mycket av den verksamhet som bedrivs inom polisen föremål för sekretess, vilket försvårar allmänhetens insyn. Inom delar av verksamheten är dessutom möjligheterna att få till stånd en rättslig prövning av polisens beslut och åtgärder begränsade. Medborgarnas förtroende för polisens verksamhet är grundläg- gande för att upprätthålla respekten för demokratin och demokra- tiskt fattade beslut. En nödvändig förutsättning för medborgarnas förtroende är att polisens verksamhet bedrivs i enlighet med lagar och andra föreskrifter och i övrigt utförs på ett korrekt och konse- kvent sätt. Det är därför viktigt att polisens verksamhet kan bli föremål för kvalificerad granskning. Någon heltäckande granskning av det slaget finns inte . är central förvaltningsmyndighet för polis- väsendet och har enligt 7 § polislagen tillsyn över detta. Rikspolis- styrelsens tillsyn preciseras i 2 a § förordningen (1989:773) med instruktion för . Där anges att i sin tillsynsverksamhet särskilt ska beakta att polisverksamheten bedrivs i överensstämmelse med de prioriteringar och riktlinjer som och regeringen har lagt fast för den, att polisverk- samheten bedrivs effektivt och uppfyller rättssäkerhetens krav och att förvaltningen inom polisen fungerar väl. Tillsyn över polisväsendet utövas även av ombuds- män (JO) och Justitiekanslern (). Dessutom utövas tillsyn över behandling av personuppgifter av Datainspektionen. har också ett tillsynsuppdrag och grans- kar bl.a. Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter samt utövar tillsyn över brottsbekämpande myndigheters användning av hemliga tvångsmedel och kvalificerade skyddsidentiteter. Förutom dessa tillsynsorgan har i uppgift att granska resurs- användningen och effektiviteten i den statliga verksamheten. Frågan om fristående granskning av polisens verksamhet har varit föremål för översyn. I betänkandet Förstärkt gransk- ning av polis och åklagare (2003:41) fann Kommittén om tillsynen över polis och åklagare att det behövs en ambitiös tillsyn över polis- och åklagarmyndigheterna, bl.a. med hänvisning till att det i dessa verksamheter avgörs frågor som är ingripande för den enskilde och som avser grundlagsskyddade fri- och rättigheter. Kommittén fann emellertid att det inte fanns tillräckliga skäl att inrätta ett särskilt tillsynsorgan med uppgift att utöva tillsyn över polisen och åklagarna. Inte heller Kriminalvårdens verksamhet är föremål för ordinär fristående granskning. Kriminalvården är en myndig- het. I propositionen som låg till grund för enmyndighetsreformen (prop. 2004/05:176) gjorde den dåvarande regeringen bedöm- ningen att den centrala ledningen och styrningen av myndigheten skulle komma att effektiviseras genom den föreslagna organisa- tionsförändringen. Det framhölls att det är mycket viktigt att till- synen inom fungerar väl samt att den tillsynsverk- samhet som skulle inrättas vid huvudkontoret skulle innebära en förstärkt tillsyn. Även Kriminalvården granskas av JO, JK, Datainspektionen och . När det gäller medicinsk behandling inom Krimi- nalvården utövas tillsyn av . Den vuxenutbildning som Kriminalvården anordnar står under tillsyn av Skolinspek- tionen. Behovet av en fristående granskningsverksamhet för Kriminal- vården har påtalats av flera utredningar, senast i betänkandet Kri- minalvården – ledning och styrning (SOU 2009:80). Där föreslås en extern och oberoende granskningsfunktion inom Kriminalvår- den, och utredningen framhåller att en förstärkt tillsyn genom en fristående tillsynsmyndighet skulle leda till en större öppenhet och ett högre förtroende för Kriminalvården. I betänkandet framhålls också att det tyngst vägande skälet för en extern tillsynsfunktion är värnandet om de intagnas rättssäkerhet. JO har i bl.a. ämbetsberättelser från senare år uppmärksammat på att det inom vissa samhällsområden saknas reguljär tillsyn. Det gäller bl.a. verksamheter där människor hålls frihets- berövade. JO har pekat på situationen inom , som saknar ett oberoende tillsynsorgan. Enligt JO är många av de frågor som ombudsmännen utreder inte rättsliga frågor i egentlig mening utan handlar om bemötande och levnadsvillkor, frågor som skulle behandlas bättre i ett annat sammanhang. JO har framhållit att dess tillsyn är extraordinär och inte avsedd att ersätta en reguljär tillsyn, men att avsaknaden av ordinära tillsynsorgan har inneburit att JO får ersätta reguljär tillsyn på dessa områden. JO har också pekat på att dess uppdrag även omfattar tillsyn över tillsynsorganen. Det finns alltså anledning att undersöka om det bör inrättas ett fristående organ med uppdrag att bedriva kvalificerad granskning av polisens och Kriminalvårdens verksamhet och hur organet och dess verksamhet i så fall bör utformas. I det arbetet kan vägledning hämtas från regeringens skrivelse En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn (skr. 2009/10:79) där gene- rella bedömningar av hur en tillsynsreglering bör vara utformad redovisas. har välkomnat skrivelsen och därtill angett att tillsynen bör bli tydligare och mer enhetlig samt bygga på ett enhetligt tillsynsbegrepp (bet. 2009/10:FiU12). Skrivelsen ska enligt förvaltningspolitiska proposition vara vägledande för det fortsatta arbetet med att se över tillsynsregleringen och utgöra en utgångspunkt när regler för tillsyn på nya områden utformas (prop. 2009/10:175 s. 96). Regeringen förespråkar i skrivelsen att begreppet tillsyn främst bör användas när det är fråga om självständig granskning för att kontrollera om en viss verksamhet uppfyller krav som följer av lagar och andra bindande föreskrifter. Tillsynen ska även vid behov kunna leda till beslut om åtgärder som syftar till att åstadkomma rättelse av den verksamhet som är föremål för tillsynen. Tillsynen bör utföras av ett organ som är självständigt från den verksamhet som tillsynen riktas mot, vilket garanterar trovärdigheten i till- synen. Polisens verksamhet omfattar bl.a. brottsförebyggande arbete, övervakning av allmän ordning och säkerhet samt spaning och utredning av brott, inklusive handläggning av ärenden om brott av anställda inom polisen. Polisen har även stödjande och hjälpande verksamhet och andra, särskilt författningsreglerade uppgifter. En utgångspunkt för övervägandena om en fristående granskning av polisen bör vara de verksamheter som anges i 2 § polislagen, men det ingår i kommitténs uppdrag att överväga hur det nya gransk- ningsorganets uppdrag i så fall närmare ska avgränsas. I fråga om tillsyn över polisens brottsutredande verksamhet måste också vägas in att den verksamheten bedrivs i nära samarbete mellan polis och åklagare. Därför bör det analyseras vad inrättandet av ett fristående granskningsorgan för polisens verksamhet får för konsekvenser för åklagarväsendet. Kriminalvårdens uppgifter framgår av förordningen (2007:1172) med instruktion för Kriminalvården och omfattar bl.a. att verk- ställa utdömda påföljder, bedriva häktesverksamhet samt utföra transporter och personutredningar i brottmål. Kriminalvården får även bistå andra myndigheter med inrikes- och utrikestransporter av personer som är berövade friheten. Utgångspunkten för över- vägandena om fristående granskning bör vara dessa uppgifter, men det ingår i kommitténs uppdrag att inom den ramen överväga hur det nya organets uppdrag i så fall närmare ska avgränsas. Den del av polisens och Kriminalvårdens verksamhet som består av tillsyn av effektiviteten i verksamheten och som utgör ett inslag i mål- och resultatstyrningen bör även fortsättningsvis utföras inom respektive myndighet. Om det finns behov av att inrätta ett fristående organ för granskning av polisens och Kriminalvårdens verksamhet ska utgångs- punkten vara att granskningen ska utföras av ett och samma organ, om inte starka skäl talar emot det. Frågan om organets befogen- heter bör också övervägas. ta ställning till om ett fristående organ ska granska polisens, inklusive Säkerhetspolisens, och Kriminalvårdens verksamhet, om övervägande skäl talar för ett inrättande av ett sådant organ, lämna ett fullständigt förslag om hur organet och dess verksam- het bör utformas, föreslå vilken verksamhet inom polisen som granskningen i så fall ska avse, med utgångspunkt i de verksamheter som anges i 2 § polislagen, föreslå vilken verksamhet inom som gransk- ningen ska avse, med utgångspunkt i förordningen med instruk- tion för Kriminalvården, analysera vad inrättandet av ett fristående granskningsorgan för polisens verksamhet får för konsekvenser för åklagarväsendet, analysera och föreslå vilka ingripandemöjligheter eller andra befogenheter ett eventuellt granskningsorgan bör ha, analysera hur ett fristående granskningsorgans verksamhet ska utformas i förhållande till de uppdrag som andra myndigheter har i fråga om tillsyn över polisens och Kriminalvårdens verk- samhet. De uppdrag som JK, och Skolinspektionen har ska vara oförändrade. Även JO:s uppdrag faller utanför det som kom- mittén har att överväga. Behovet av analys för det fall Säkerhetspolisen ombildas till en fristående myndighet inom polisväsendet I direktiven till (dir. 2010:75) anges att Säkerhetspolisens organisation och uppdrag enligt förordningen (2002:1050) med instruktion för Säkerhetspolisen ska vara oför- ändrat. Säkerhetspolisen utgör en del av , men åtnjuter ett stort mått av självständighet med bl.a. en egen generaldirektör som utses av regeringen, eget regleringsbrev och ett eget anslag på statsbudgeten. Kommittén har i sitt pågående arbete funnit skäl för att Säker- hetspolisen bör ombildas till en fristående myndighet inom polis- väsendet och har därför begärt tilläggsdirektiv för att kunna analy- sera vissa frågor som väcks med anledning av det. Att skilja Säkerhetspolisen från övriga polisen får ett antal kon- sekvenser. Det handlar främst om vilken ledningsform den fri- stående Säkerhetspolisen ska ha och frågor i anslutning till detta. Det väcker även frågor som rör samarbetet mellan Säkerhetspolisen och i första hand , där man i viss utsträckning bidrar med resurser till varandras verksamheter. Den nuvarande organisationsformen, där de utgör två verksamheter inom samma myndighet, ger utrymme för ett nära samarbete. Om Säkerhetspolisen däremot ombildas till en fristående myndighet inom polisväsendet, finns det behov av att identifiera och eventuellt formalisera detta samarbete. Utöver det nära samarbetet med har Säkerhetspolisen också ett utvecklat sam- arbete med länspolismyndigheterna. Även här medför en separa- tion av Säkerhetspolisen från den övriga polisen konsekvenser som behöver analyseras. Ytterligare en fråga av organisatorisk art är förhållandet mellan Säkerhetspolisen och polisens personalansvars- nämnd. Om kommittén finner att Säkerhetspolisen bör ombildas till en fristående myndighet inom polisväsendet ska kommittén analysera konsekvenserna av att Säkerhetspolisen ombildas till en fristående myndighet, lämna de förslag som en sådan ombildning kräver. Vilka följdändringar krävs i andra författningar med anledning av en förändrad organisation för polisen? De huvudsakliga bestämmelser som rör polisen och dess organi- sation finns i polislagen, polisförordningen (1998:1558) och för- ordningen med instruktion för . Därutöver om- nämns polisen i ett mycket stort antal andra författningar, där polisen ges olika befogenheter eller berörs på andra sätt. förslag om en ny organisation för polisen ska innehålla de förslag till författningsändringar som krävs i de för polisen centrala författningarna, dvs. polislagen, polisför- ordningen och förordningen med instruktion för Rikspolisstyrel- sen. I vilken utsträckning en förändrad organisation även kräver följdändringar av andra författningar där polisen omnämns är dock en fråga som kräver omfattande analys och kommer därför inte att kunna slutföras inom utredningens ursprungliga tidsramar. Kom- mitténs redovisning av uppdraget i den delen bör därför senareläg- gas. De följdändringar som har samband med tillsynen över poli- sens verksamhet bör redovisas tillsammans med övriga övervägan- den i den delen. Samråd och redovisning av uppdraget Enligt utredningens direktiv ska uppdraget redovisas . En delredovisning ska fortfarande göras . De delar som avser följdänd- ringar i författningar med anledning av organisationsförändringen inom polisen och överväganden med anledning av en eventuell om- bildning av Säkerhetspolisen till en fristående myndighet, redovisas . När det gäller den fristående gransk- ningen ska delen om polisens verksamhet redovisas och delen om Kriminalvårdens verksamhet redovisas . Kommittén ska samråda med . (Ju 2010:09) Regeringen beslutade kommittédirektiv för ett antal frågor om polisens organisation (dir. 2010:75). beslutade regeringen om tilläggsdirektiv till kommittén att bl.a. utreda behovet av ett fristående organ som ska granska såväl polisens verksamhet, inklusive den verksamhet som Säkerhets- polisen bedriver, som Kriminalvårdens verksamhet (dir. 2012:13). Betänkandet Tillsyn över polisen (SOU 2013:42) överlämnades till regeringen . Den del som avser Kriminalvårdens verksamhet skulle redovisas . Uppdraget ska i stället redovisas . (Ju 2010:09) Utvidgning av och förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om behovet av en ny organisation för polisen (dir. 2010:75). Kommittén läm- nade i betänkandet En sammanhållen svensk polis (SOU 2012:13) förslag till en ny polisorganisation. I enlighet med förslaget ska och de 21 polismyndigheterna ombildas till en myndighet (prop. 2012/13:1, utgiftsområde 4, s. 47 f., bet. 2012/13:JuU1, rskr. 2012/13:139). Uppdraget till kommittén har utvidgats till att även omfatta behovet av en fristående granskning av såväl polisens som Krimi- nalvårdens verksamhet (dir. 2012:13). Av direktiven framgår att granskningen av polisen och Kriminalvården bör utföras av ett och samma organ, om inte starka skäl talar emot detta. Uppdraget om granskningen av polisens verksamhet redovisades i betänkandet Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). Kommittén föreslår där att tillsyn över polisen ska utövas av en från polisen fristående myndighet. Regeringen delar bedömningen men anser att det är lämpligt att frågan om tillsyn över polisens och Kriminal- vårdens verksamhet övervägs samlat. Kommittén får därför i upp- drag att överväga frågan om tillsyn över polisen och Kriminalvår- den. Utredningstiden förlängs och uppdraget ska redovisas . Tillsynen över polisens och Kriminalvårdens verksamhet Kommittén föreslår i betänkandet Tillsyn över polisen att tillsynen ska utövas av en från polisen fristående myndighet. Tillsynsmyn- digheten ska enligt förslaget främst granska regelefterlevnad i verk- samhet och ärenden som kan antas återspegla generella förhållan- den, vilket innebär att tillsynen i normalfallet inte borde utmynna i uttalanden om enskilda fall. Kommittén föreslår att myndigheten inte ska ha några andra sanktionsmedel än att genom uttalanden kunna rikta kritik mot polisens verksamhet. Vidare anser kommit- tén att () ska ingå som ett särskilt beslutsorgan i den nya myndigheten. Betänkandet har remissbehandlats och värdefulla synpunkter har framförts som bör beaktas i det fortsatta arbetet. Regeringen delar kommitténs bedömning att det inte bör skapas nya tillsynsmyndigheter om det i stället går att föra samman till- synsuppgifter och därigenom effektivisera tillsynen. Det är dock, som flera remissinstanser påpekar, tveksamt om SIN ska ingå i tillsynsmyndigheten för polisen. SIN har bl.a. skapats för att upp- fylla krav på att enskilda, vars fri- och rättig- heter har kränkts, ska ha tillgång till ett effektivt rättsmedel. Nämnden fyller sitt syfte väl och det är viktigt att nämndens roll inte försvagas. Kommittén ska nu lämna förslag om hur tillsynen över polisen och, i förekommande fall, Kriminalvården ska organiseras och ska beakta de remissynpunkter som har lämnats när det gäller tillsynen över polisen. Utgångspunkten ska vara att SIN inte ska ingå i den nya tillsynsmyndigheten om det inte finns starka skäl för det. Kommittén ska analysera hur tillsynen över polisens personupp- giftsbehandling kan organiseras, så att överlappning mellan olika tillsynsmyndigheter i så stor utsträckning som möjligt undviks. Kommittén är i övrigt fri att på nytt överväga alla förslag i betän- kandet. Samråd och redovisning av uppdraget Kommittén ska fortlöpande hålla (Justitiedepar- tementet) informerat om arbetets gång. Uppdraget om tillsyn över både polisens och Kriminalvårdens verksamhet ska redovisas . (Ju 2010:09) Utvidgning av och förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om behovet av en ny organisation för polisen (dir. 2010:75). Kommittén läm- nade i betänkandet En sammanhållen svensk polis (SOU 2012:13) förslag till en ny polisorganisation. I enlighet med förslaget ombil- dades och de 21 polismyndigheterna till en myn- dighet . Uppdraget till kommittén har utvidgats till att omfatta behovet av en fristående granskning av såväl polisens som Kriminalvårdens verksamhet (dir. 2012:13). Kommittén föreslog i betänkandet Till- syn över polisen (SOU 2013:42) att tillsyn över polisen ska utövas av en från polisen fristående myndighet. Kommittén fick därefter i uppdrag att överväga frågan om tillsynen över polisens och Krimi- nalvårdens verksamhet samlat (dir. 2014:17). Uppdraget skulle redovisas . En av och Säkerhetspolisens uppgifter är att verkställa av- eller utvisningsbeslut. Ofta anlitas nationella trans- portenheten vid för genomförandet. Enligt Euro- paparlamentets och rådets direktiv /115/EG av den 16 decem- ber 2008 om gemensamma normer och förfaranden för återvän- dande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemssta- terna (återvändandedirektivet) ska medlemsstaterna sörja för ett effektivt övervakningssystem för påtvingade återvändanden. Kom- mittén får nu i uppdrag att överväga om uppgiften att övervaka påtvingade återvändanden kan läggas på den tilltänkta tillsynsmyn- digheten. Utredningstiden förlängs och uppdraget ska redovisas . Kravet på ett effektivt övervakningssystem Enligt artikel 8.6 i återvändandedirektivet ska medlemsstaterna sörja för ett effektivt övervakningssystem för påtvingade återvän- danden. I direktivet preciseras dock inte vad som avses med ett effektivt övervakningssystem. , Frontex, har som en av sina huvuduppgifter att samordna gemensamma åter- sändandeinsatser. Det innebär bl.a. att medlemsstater som ska av- eller utvisa personer till samma tredjeland kan dela på platserna i ett chartrat flyg, varvid Frontex samordnar hela insatsen och står för en stor del av kostnaderna. Enligt artikel 9.1 i och rådets förordning (EU) nr 1168/2011 av , en revidering av den s.k. Frontexförordningen, ska Frontex utar- beta en uppförandekod för återsändanden som ska ägna särskild uppmärksamhet åt skyldigheten i återvändandedirektivet att sörja för ett effektivt övervakningssystem. Av uppförandekoden framgår bl.a. att avsaknaden av ett effektivt övervakningssystem kan leda till att en medlemsstat inte längre får delta i de samordnade återsän- dandeinsatserna. ombudsmän och Justitiekanslern utövar tillsyn över all statlig förvaltning i . Regeringen anser nu att det bör inrättas ett system för ytterligare övervakning av påtvingade åter- vändanden. Eftersom det är , Säkerhetspolisen och Kriminalvården som verkställer av- och utvisningsbeslut skulle en möjlig lösning kunna vara att ge den tilltänkta nya tillsynsmyn- digheten i uppdrag att även fungera som övervakningssystem för verkställighetsresor. överväga om uppgiften att övervaka påtvingade återvändanden kan läggas på en tilltänkt ny tillsynsmyndighet, överväga vilken omfattning övervakningen i så fall skulle ha och hur den skulle organiseras, redovisa vilka konsekvenser övervakningsuppdraget skulle få, och ta fram förslag till de författningsändringar som bedöms nöd- vändiga. Kommittén är fri att föreslå att uppgiften att övervaka påtvingade återsändanden organiseras på ett annat sätt om det skulle anses mer ändamålsenligt. Samråd och redovisning av uppdraget Kommittén ska fortlöpande hålla (Justitiedepar- tementet) informerat om arbetets gång. Kommittén ska samråda med berörda myndigheter, särskilt , Säkerhets- polisen, Kriminalvården och samt med relevanta icke-statliga människorättsorganisationer. Uppdraget ska redovisas . 1.Deltagande med väpnad styrka En utökad beslutsbefogenhet för regeringen. MiFID II och MiFIR. 3.Med fokus på kärnuppgifterna. En angelägen anpassning av Polismyndig- hetens uppgifter på djurområdet. 4.Ett svenskt tonnageskattesystem. 5.En ny svensk tullagstiftning. 6.Mer gemensamma tobaksregler. Ett genomförande av tobaksprodukt- direktivet. 7.Krav på privata aktörer i välfärden. 8.En översyn av årsredovisningslagarna. 10.Gränser i havet. 11.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2015. Kontroll, dokumentation och finansiering för ökad säkerhet. 13.Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del I. 14.Sedd, hörd och respekterad. ihälso- och sjukvården. 15.Attraktiv, innovativ och hållbar – strategi för en konkurrenskraftig jordbruks- och trädgårdsnäring. 16.Ökat värdeskapande ur immateriella tillgångar. 17.För kvalitet – Med gemensamt ansvar. 18.Lösöreköp och registerpant. 19.En ny ordning för redovisningstillsyn. 20.Trygg och effektiv utskrivning från sluten vård. 21.Mer trygghet och bättre försäkring. Del 1 + 2. Rektorn och styrkedjan. Strategi och åtgärder för säker information i staten. 24.En kommunallag för framtiden. Del A + B . 25.En ny säkerhetsskyddslag. 27.Skatt på dubbdäcksanvändning i tätort? 28.Gör – digital kompetens. 29.En yrkesinriktning inom teknik programmet. Skatt på vissa konsu- mentvaror som innehåller kemikalier. 31.Datalagring och integritet. 32.Nästa fas i e-hälsoarbetet. 33.Uppgiftslämnarservice för företagen. 34.Ett effektivare främjandeförbud i lotterilagen. 35.Service i glesbygd. 37.Översyn av lagen om skiljeförfarande. 38.Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del II. 40.Stärkt konsumentskydd på bolånemarknaden. 42.Koll på anläggningen. 43.Vägar till ett effektivare miljöarbete. 44.Arbetslöhet och ekonomiskt bistånd. 45.SÖK – statsbidrag för ökad kvalitet. Generell tillsyn, enskildas klagomål och det allmänna ombudet inom socialförsäkringen. 47.Kollektiv rättighetsförvaltning på upphovsrättsområdet. 48.Bostadsmarknaden och den ekono- miska utvecklingen. 49.Nya regler för revisorer och revision. 50.Hela lönen, . Utmaningar för ett jämställt arbetsliv. 51.Klimatförändringar och dricksvatten- försörjning. 53.The and Economic Performance. 54.Europeisk kvarstad på bankmedel. 55.Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. 56.Får vi det bättre? Om mått på livskvalitet. 57.Tillsyn över polisen och Kriminalvården. Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del I. Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del II. Hela lönen, . Utmaningar för ett jämställt arbetsliv. MiFID II och MiFIR.