sou · H3B344 · 2015-04-15 00:00:00 — Nationella riktlinjer för registrering av socialbidragstagare, kommungemensamma orsakskoder samt likartade registreringsrutiner och regelbunden uppföljning av kvaliteten i denna registrering från nationellt håll (t.ex. genom Kommuner och Landsting, eller på regional nivå (t.ex. genom ). Se SOU 2007:2 Från socialbidrag till arbete s. 26. 25SOU 2017:2 Från socialbidrag till arbete. 26Uppgifter på individnivå från statistik för ekonomiskt bistånd samkördes med uppgifter från Arbetsförmedlingen. 27SOU 2007:2 Från socialbidrag till arbete s. 72. Statistik, tidigare utredningar, forskning m.m. 3.2.6Unga som varken arbetar eller studerar I ett betänkande av Utredningen om Unga som varken arbetar eller studerar – statistik, stöd och samverkan28 har utred- ningen tittat på målgruppen unga som har särskilt svårt att ta sig in på arbetsmarknaden och till vilka det anses finnas ett behov av starkt och stabilt stöd för att underlätta deras väg till fortsatt utbildning eller för att de ska kunna ta sig in på arbetsmarknaden. Utredningens uppgift var att analysera statistiska källor för att kartlägga målgruppen (unga som varken arbetar eller studerar) och utifrån denna analys föreslå kvalitetssäkrande statistiskt mått.29 Utredningen skulle också analysera hur en bred samverkan kan åstadkommas, vilka faktorer som kan bidra till att olika grupper unga varken arbetar eller studerar och särskilt undersöka förekomsten av strukturella faktorer som bidrar till långvarigt utanförskap för mål- gruppen. Utredningen kunde bl.a. konstatera att ungdomar som avbryter eller inte påbörjar en gymnasieutbildning har stora svårigheter, medan de med gymnasieutbildning klarar sig relativt bra på arbets- marknaden. Ungdomarnas socioekonomiska förutsättningar uppgavs också påverka risken att varken arbeta eller studera, vilket, enligt utredningen, kan medföra långsiktiga konsekvenser för de ungas etableringsmöjligheter.30 Utredningen konstaterade vidare att många insatser erbjuds av de olika myndigheterna och att målgruppen ofta är prioriterad, men att bl.a. kunskap om insatsernas effekter och en bristande samordning hos de olika aktörerna kring olika grupper av utsatta unga, medför att det inte finns någon helhetssyn eller sammanhållande ansvar för att de unga får anpassat stöd. Utredningen fann också att statistik saknas och att bristen på kunskap bland annat riskerar att medföra att politiska initiativ inte utformas på bästa sätt för ungdomar med etableringssvårigheter. Flera förslag lades fram, bl.a. på indikatorer och uppföljning för och , förslag på åtgärder 28SOU 2013:74 Utredningen om Unga som varken arbetar eller studerar – statistik, stöd och samverkan. 29SOU 2013:74 Utredningen om Unga som varken arbetar eller studerar – statistik, stöd och samverkan, s. 13. 30SOU 2013:74 Utredningen om Unga som varken arbetar eller studerar – statistik, stöd och samverkan, s. 13–14. Statistik, tidigare utredningar, forskning m.m. för att öka kunskapsutvecklingen31 samt förslag att undersöker möjligheten till eventuella framtida studier på mål- gruppen.32 Ett förstärkande av befintliga strukturer för samverkan ingick också i utredningens förslag och samordningsförbunden (FINSAM) uppmanades särskilt att uppmärksamma unga som vare sig arbetar eller studerar.33 3.2.7Statskontorets uppdrag att kartlägga och Arbetsförmedlingens insatser fick Statskontoret i uppdrag av regeringen att kartlägga kommunernas och Arbetsförmedlingens insatser för personer som får ekonomiskt bistånd och är inskrivna hos Arbetsförmedlingen.34 Statskontoret skulle bl.a. besvara frågan om vilka insatser bistånds- mottagare får från Arbetsförmedlingen och om personer med ekonomiskt bistånd får del av Arbetsförmedlingens programinsatser (inklusive förmedlingsinsatser) på lika villkor som övriga inskrivna. Även andra frågor avseende bl.a. i vilken mån personer får nedsatt ekonomiskt bistånd respektive avslag på grund av att de inte varit aktivt arbets- sökande, inte har deltagit i arbetsmarknadspolitiska program eller i aktiviteter som anvisat dem till. Att undersöka vilka skäl som godtas för att inte vara aktivt arbetssökande m.m. ingick också i uppdraget.35 För att kunna besvara vissa av frågorna samt kunna kvalitetssäkra uppgifter som skulle inhämtas genom andra undersök- ningsmetoder, skulle Statskontoret undersöka klienternas akter hos kommunerna och Arbetsförmedlingen. Statskontoret begärde statistikuppgifter från Statistiska Central- byrån (SCB) då endast SCB hade tillgång till uppgifter om vilka 31 Bl.a. genom att Statskontoret ytterligare analyserar Arbetsförmedlingens verksamhet. 32SOU 2013:74 Utredningen om Unga som varken arbetar eller studerar – statistik, stöd och samverkan, s. 16–17. 33Utredningen föreslog att särskilda resurser skulle tillföras för ändamålet och staten därvid skulle behöva öka sin del av finansieringen med –2017. Dessutom föreslogs bl.a. att en nationell samordnare tillsätts för att stimulera och stödja samordningsförbundens insatser –2017 då det inte finns någon myndighet eller organisation som har ett helhetsperspektiv som kan driva de aktuella frågorna. 34Statskontoret, Uppdrag att kartlägga kommunernas och Arbetsförmedlingens insatser för personer med ekonomiskt bistånd som är inskrivna hos Arbetsförmedlingen, Dnr 2012/47-5. 35Statskontoret, Uppdrag att kartlägga kommunernas och Arbetsförmedlingens insatser för personer med ekonomiskt bistånd som är inskrivna hos Arbetsförmedlingen, Dnr 2012/47-5, s. 6–7. Statistik, tidigare utredningar, forskning m.m. personer som var aktuella hos kommunerna och inskrivna hos Arbetsförmedlingen. SCB beslutade dock att inte lämna ut uppgifterna med hänvisning till sekretess och Stadskontoret kunde därför endast redovisa resultat från sin genomförda intervjustudie. Statskontorets resultat av intervjuerna visade bl.a. att arbets- förmedlare ansett att kommunerna aktiverar biståndsmottagare i högre grad än tidigare, ”att det finns ett mer generellt ökat initiativtagande när det gäller personer som uppbär ekonomiskt bistånd och att kom- munerna ställer högre krav på deltagande i arbetsmarknads- politiska program och aktiviteter .”36 Statskontoret redo- visade vidare att kommunerna framhållit att de kommunala insatserna huvudsakligen riktar sig till ungdomar och utrikesfödda personer med psykisk ohälsa och att ungdomarna anses vara en särskilt utsatt grupp som löper större risk för utanförskap från arbetsmarknaden på lång sikt. Vad gäller Arbetsförmedlingens stöd och insatser, framkom det att det inte finns några särskilda bedömningskriterier för personer med ekonomiskt bistånd då Arbetsförmedlingen inte anser sig veta (även om indikationer kan finnas) vilka dessa personer är på grund av avsaknad av juridisk rätt att dokumentera försörjningskälla. Slut- satsen var således att Arbetsförmedlingen inte erbjuder några sär- skilda insatser till personer med ekonomiskt bistånd och att det inte heller finns några särskilda handläggningsrutiner för denna grupp jämfört med övriga inskrivna. Statskontoret redogjorde vidare för synen på samverkan mellan stat och kommuner i dessa frågor. En något splittrad bild gavs dock av hur omfattande denna samverkan är och hur den tillämpas organisatoriskt. Samverkan uppgavs däremot ske i olika typer av projekt37, såväl lokala som i större projekt som t.ex. finansieras av Europeiska socialfonden (ESF). Samverkan ansågs dock försvåras genom att Arbetsförmedlingen och kommunerna har olika uppdrag och olika målbilder att förhålla sig till. 36 Statskontoret, Uppdrag att kartlägga kommunernas och Arbetsförmedlingens insatser för personer med ekonomiskt bistånd som är inskrivna hos Arbetsförmedlingen, Dnr 2012/47-5, s. 16. 37 En hel del samverkansprojekt sker med inriktning mot specifika målgrupper såsom långtidsarbetslösa, ungdomar eller utrikes födda, men det ansågs oklart i vilken utsträckning och form samverkan sker i det praktiska arbetet. Statistik, tidigare utredningar, forskning m.m. 3.2.8Arbetsförmedlingens uppdrag att kartlägga uppföljning och kontroll av arbetssökande gav regeringen i uppdrag38 att bl.a. kartlägga hur uppföljningen av arbetssökande hos inskrivna personer sker vid såväl öppen arbetslöshet som deltagande i arbetsmarknads- politiskt program. Syftet var att erhålla ett bättre underlag för Arbetsförmedlingens arbete med uppföljning och kontroll av de inskrivnas arbetssökande, oavsett försörjningskälla, och hur arbets- sökandet kan effektiviseras för att förkorta tiden i arbetslöshet. Arbetsförmedlingen skulle bl.a. också redovisa hur myndigheten arbetar med personer som tar emot ekonomiskt bistånd och i detta avseende också föreslå insatser som främjar och stödjer uppföljningen av arbetssökandet i denna grupp. Även en redovisning av vidtagna åtgärder för en ökad dialog med nationella och regionala aktörer ingick i uppdraget. Arbetsförmedlingen konstaterade att bl.a. sökaktiviteten i genom- snitt är högre för de arbetslösa som har ersättning från arbetslöshets- försäkringen än för dem som inte har det och att personer med aktivitetsstöd också har en hög sökaktivitet, men att sökaktiviteten för personer med etableringsersättning är lägre. Enligt Arbetsför- medlingen talar detta för att bl.a. dess uppdrag med arbets- löshetsförsäkringen har betydelse för sökaktiviteten och att ett ökat fokus på grupper som saknar arbetslöshetsersättning torde kunna höja den genomsnittliga sökaktiviteten. Viktiga skillnader påtalades gällande ”hur kontroll och åtgärder kan utföras mellan de som har aktivitetsstöd, ekonomiskt bistånd och de som har arbetslöshetsersättning”39 samt att reformer inom detta område var angelägna. Ett ökat fokus på arbetslösa som har ekonomiskt bistånd förut- sätter, enligt Arbetsförmedlingen, att myndigheten på ett tidigt stadium får kännedom om att personen i fråga tar emot ekonomiskt bistånd vilket annars styrs av den enskildes samtycke. Den sekretess som råder kring informationsöverföring mellan Arbetsförmed- 38Se Arbetsförmedlingen, Arbetsförmedlingens Återrapportering , Uppdrag om krav på arbetssökande vid öppen arbetslöshet och deltagande i arbetsmarknadspolitiskt program, (Af- 2012/448633), , s. 3–4. 39Arbetsförmedlingen, Arbetsförmedlingens Återrapportering , Uppdrag om krav på arbetssökande vid öppen arbetslöshet och deltagande i arbetsmarknadspolitiskt program (Af- 2012/448633), , s. 7. Statistik, tidigare utredningar, forskning m.m. lingen och kommunerna ansågs därför behöva ses över och regleras med nära dialog med SKL och Datainspektionen. Vad gäller Arbetsförmedlingens dialog med andra aktörer, fann myndigheten att det vid tillfället inte fanns någon organisations- struktur för kontinuerligt informationsutbyte, men konstaterade att Arbetsförmedlingen deltar i diverse samverkansformer med potential för framtida dialog. Behov av harmonisering av krav mellan ersättningsformerna Ytterligare faktorer som handlade om betydelsen av aktivt arbets- sökande, krav och sanktioner samt skillnaderna i sanktionssystemen beroende på ersättningsform lyftes fram. Arbetsförmedlingen kunde konstatera att det finns regelmässiga skillnader avseende kraven på de sökande, där skillnaderna är förhållandevis tydliga vad gäller arbetslöshetsersättning, otydliga inom aktivitetsstödet och i princip oreglerade vad gäller ekonomiskt bistånd.40 Kraven borde därför, enligt Arbetsförmedlingen, göras så lika som möjligt. De ekonomiska konsekvenserna skiljer sig också åt inom de olika ersättningsformerna och även proceduren kring ifrågasättande av i rätten till ersättning. Arbetsförmedlingen konstaterade därför att en harmonisering mellan de olika ersättningsformerna bör ske. Det påtalades vidare att utvecklingen redan är på väg mot en ökning av den enskildes ansvar vad gäller aktivt arbetssökande och att aktivitetsrapporten, uppbackad av överenskommelser i handlings- planen, kommer att vara styrande för bedömningen av rätten till ersättning inom arbetslöshetsförsäkringen och även inom aktivitetsstödet. Arbetsförmedlingen konstaterade att myndigheten, på motsvarande sätt som inom arbetslöshetsförsäkringen, bör kunna underrätta kommunen för det fall en aktivitetsrapport avviker från överenskommelse i handlingsplan, medan det fortfarande blir upp till kommunen att göra den inkomstprövade bedömningen av rätten till bistånd. kommer då att behöva upprätta tydliga individuella handlingsplaner för samtliga sökande och aktivitetsrapporten blir då 40 Arbetsförmedlingen, Arbetsförmedlingens Återrapportering , Uppdrag om krav på arbetssökande vid öppen arbetslöshet och deltagande i arbetsmarknadspolitiskt program, (Af- 2012/448633), , s. 8. Statistik, tidigare utredningar, forskning m.m. avgörande för om den enskilde uppfyller kraven för att få rätt till ersättning, oberoende av ersättningsform. Denna lösning medför, enligt Arbetsförmedlingen, att de ”arbetssökande kommer att hanteras på ett likvärdigt sätt och att insatser prioriteras efter behov, inte efter ersättning.”41 Aktivitetsrapportering och uppföljning av aktivt arbetssökande publicerade Arbetsförmedlingen återrapprotering för året 2014.42 I rapporten förs bl.a. en diskussion kring Arbetsförmedlingens aktuella och fortsatta arbete med aktivitetsrapportering. En av Arbets- förmedlingens slutsatser rörande aktivitetsrapporteringen var att definitioner på vad som är ”tillräckligt aktivt arbetssökande”43 saknas och att arbetsförmedlarna därför behöver stöd i hur uppföljnings- förfarandet av sökaktiviteten ska gå till genom tydligare riktlinjer kring vad som ska bedömas som aktivt arbetssökande. 3.3Forskning inom området arbetslöshet och ekonomiskt bistånd 3.3.1Begränsad kunskap om kommunala arbetsmarknadsinsatser Vad gäller forskning som berör ekonomiskt bistånd och arbets- löshet, genomförde , på uppdrag av Arbetsmark- nadsutskottet, en forskningsöversikt, arbetsmarknads- politik – En kunskapsöversikt över åtgärder för arbetslösa personer44 över det arbetsmarknadspolitiska området. Efter genomgång av ett 41Arbetsförmedlingen, Arbetsförmedlingens Återrapportering , Uppdrag om krav på arbetssökande vid öppen arbetslöshet och deltagande i arbetsmarknadspolitiskt program, (Af- 2012/448633), , s. 10. 42Arbetsförmedlingen, Arbetsförmedlingens Återrapportering , Ökad sökaktivitet genom tydligare krav och ökad uppföljning, . 43Arbetsförmedlingen, Arbetsförmedlingens Återrapportering , Ökad sökaktivitet genom tydligare krav och ökad uppföljning, , s. 53. 44Thorén , arbetsmarknadspolitik – En kunskapsöversikt över åtgärder för arbetslösa personer, (2011/12: RFR 15). Statistik, tidigare utredningar, forskning m.m. sjuttiotal studier konstaterade (2012)45 att kunskapen om kommunala åtgärder för arbetslösa biståndstagare är mycket begränsad och att det råder stor brist på forskning och systema- tiska studier inom fältet. De få studier som fanns uppgavs vara långt ifrån heltäckande, av mycket varierande karaktär och endast en handfull effektutvärderingsstudier av de kommunala arbetsmarknadsåtgärderna fanns att tillgå. påpekade, att även om kommunerna har haft en betydande roll som utförare av olika former av arbetsmarknadspolitiska åtgärder och dessa i många fall är särskilt inriktade på arbetslösa biståndstagare, den samlade bilden av området visar att kunskapen om åtgärderna är mycket begränsad. Orsakerna till den rådande kunskapsbristen, enligt , ansågs främst vara beroende av ”avsaknad av systematisk dokumentation av de kommunala åtgärderna och mycket få uppföljningar och utvärderingar av dessa.”46 påpekade vidare att de studier som finns ”visar på stora lokala variationer vad gäller omfattning, innehåll och utformning av åtgärderna, vilket leder till rättsosäkerhet och olika behandlingar av individer med likartade problem…”47. Hon ansåg vidare att det är oklart hur kommunerna tillämpar aktuell lagstiftning samt om arbetet i praktiken ”utgår ifrån lagstiftningens intentioner i fråga om individuella bedömningar av deltagarnas behov av deltagande i kommunalt arrangerade arbetsmarknadsåtgärder.”48 Härutöver påpekades att existerande studier ”belyser att de kommunala åtgärderna ofta innebär olika former av normativa sorterings- mekanismer där kontrollfunktioner förekommer i stället för att vara bedömningar av den arbetslöses individuella situation och behov.”49 45 , Arbetsmarknadspolitik i kommunerna, Stenografiska uppteckningar från arbetsmarknadsutskottets offentliga seminarium Arbetsmarknadspolitik i kommunerna , s. 12. 46 , Arbetsmarknadspolitik i kommunerna, Stenografiska uppteckningar från arbetsmarknadsutskottets offentliga seminarium Arbetsmarknadspolitik i kommunerna , s. 44. 47 , Arbetsmarknadspolitik i kommunerna, Stenografiska uppteckningar från arbetsmarknadsutskottets offentliga seminarium Arbetsmarknadspolitik i kommunerna , s. 44. 48 , Arbetsmarknadspolitik i kommunerna, Stenografiska uppteckningar från arbetsmarknadsutskottets offentliga seminarium Arbetsmarknadspolitik i kommunerna , s. 44. 49 , Arbetsmarknadspolitik i kommunerna, Stenografiska uppteckningar från arbetsmarknadsutskottets offentliga seminarium Arbetsmarknadspolitik i kommunerna , s. 44. Statistik, tidigare utredningar, forskning m.m. undersökte i sin doktorsavhandling50 , arbete med långvariga socialbidragstagare med särskilt fokus på aktivering, dvs. insatser som skall underlätta den enskildes inträde på arbetsmarknaden. framhöll att det saknas kunskap och forskning i avseende aktivering på individnivå. I en av artiklarna undersöktes bl.a. hur aktiveringspolitiken, inklusive dess stödjande och kontrollerande inslag tillämpas för olika typer av klienter med olika försörjningshinder. Sambanden mellan olika aktiveringsinsatser, sanktioner och undantag och klienternas karaktäristika och försörjningshinder undersöktes. Fråge- ställningarna byggde bl.a. på vad försörjningshinder och karaktäristika betyder för sannolikheten att bidragstagare får delta i aktiveringsinsatser i jobb- respektive resursaktivering och sannolikheten att tilldelas sanktioner eller undantag bland aktiverade och icke-aktiverade klienter. Nyboms slutsats var att aktivering och sanktioner tillämpas olika i de olika klientgrupperna, att aktivering av biståndstagare inte främst utgjorde ett erbjudande utan snarare hade prägeln av ett arbetstest. Sanktioner och undantag visade sig vidare vara vanligare bland personer som aktiverats i jämförelse med dem som inte aktiverats. Nyboms sammanfattade resultat51 ansågs visa bl.a. att aktivering varierar i alla avseenden; mellan kommuner, avseende innehåll och mellan olika grupper. Trots att brist på resurser i form av utbildning och arbetslivserfarenhet (enligt socialarbetare) anses utgöra de vanligaste hindren till arbete, erhåller endast en femtedel av de biståndssökande en resursaktivering som syftar till just utbildning och arbetslivserfarenhet. kunde även se mönster av att aktivering i många situationer inte ansågs vara så aktiv (från sida) pga. sällan förekommande möten mellan socialarbetare och klient. , och skrev rapporten ur socialbidrag? Om insatser och det ekonomiska 50Nybom , Aktivering av socialbidragstagare – om stöd och kontroll inom , Rapport i socialt arbete 141-2012. 51Nybom , Aktivering av socialbidragstagare – om stöd och kontroll inom , Rapport i socialt arbete 141-2012, s. 64 ff. Statistik, tidigare utredningar, forskning m.m. biståndets varaktighet52 med fokus på att identifiera faktorer som har betydelse för möjligheterna att lämna socialbidragstagande. En kvalitativ fallstudie genomfördes, baserat på uppgifter från åtta kommuner (fyra kommuner med relativt hög varaktighet i försörj- ningsstöd, s.k. långtidskommuner och fyra kommuner med relativt låg varaktighet i försörjningsstöd, s.k. korttidskommuner).53 Syftet med fallstudien var att ”utröna om faktorer i kommunernas organisering av arbetet och arbetssätt på något sätt kan bidra till att förklara sannolikheten för individer att kunna avsluta en period med pågående socialbidrag.”54 Författarna undersökte således om kommunernas ansträngningar inom ramen för verksamheten som bedrivs inom individ- och familjeomsorgen, (på lokal nivå) påverkar bidragstagandets varaktighet. Om möjligt, försökte författarna också urskilja angrepps- sätt, organisationsformer eller insatser som gör skillnad. Resultaten från studien visade att korttidskommunerna, i jämförelse med långtidskommunerna, utmärkte sig bl.a. genom ett bredare utbud av aktiveringsåtgärder, ett mer uttalat fokus mot ungdomar som prioriterad grupp, ett mer välutvecklat och, som det beskrivs, välfungerande samarbete med Arbetsförmedling och arbetsmarknadsenhet samt mer användning av sanktioner.55 3.3.2Ekonomiskt bistånd – ett långvarigt stöd för allt fler presenterade 2007, i en akademisk avhandling, en studie om arbetsmarknadspolitik och socialbidrag.56 I avhandlingen beskrivs på vilket sätt den arbetsmarknadspolitik som erbjuds arbets- lösa socialbidragstagare successivt förändrats första år. Under dessa år har den nationella arbets- marknadspolitiken retirerat och kommunernas engagemang ökat 52Bergmark, ., , ., Minas, ., Vägar ur socialbidrag? Om insatser och det ekonomiska biståndets varaktighet. Rapport i Socialt arbete, 2013. 53Se metodbeskrivning, , ., , ., Minas, ., Vägar ur socialbidrag? Om insatser och det ekonomiska biståndets varaktighet. Rapport i Socialt arbete, 2013, s. 25–44. 54Bergmark, ., , ., Minas , Vägar ur socialbidrag? Om insatser och det ekonomiska biståndets varaktighet. Rapport i Socialt arbete, 2013, s. 42. 55Bergmark, ., , ., Minas, ., Vägar ur socialbidrag? Om Social- tjänstens insatser och det ekonomiska biståndets varaktighet. Rapport i Socialt arbete, 2013, s. 87. 56Ulmestig , På gränsen till fattigvård En studie om arbetsmarknadspolitik och social- bidrag. Statistik, tidigare utredningar, forskning m.m. inom den arbetsmarknadspolitik som erbjuds arbetslösa socialbidrags- tagare. Förändringen tillskrivs den enorma belastning som arbets- marknadspolitiken utsattes för i samband med den ekonomiska krisen under början och mitten av . Ulmestig konstaterar bl.a. att arbetslösa socialbidragstagare erbjuds en förändrad arbetsmarknads- politik jämfört med vilket resulterat i 1) en begränsad tillgång till nationell arbetsmarknadspolitik, 2) en tydligare hänvisning till kommunala åtaganden, 3) en betoning på aktivitet och 4) en avskiljning mellan arbetslösa efter försörjningsform. sammanfattade i sin rapport , Det nödvändiga uppbrottet – reformera det ekonomiska biståndet57 vad som hänt med försörjningsstödet . konstaterade i rapporten att det ekonomiska biståndet har blivit ett långvarigt stöd, att den genomsnittliga tiden med bidrag har ökat från 4,3 , att de överrepresenterade grupperna är unga människor, utrikes födda i arbetsför ålder och ensamstående mödrar samt att de huvudsakliga orsakerna till försörjningsbehovet är arbetslöshet och ohälsa.58 påtalade att det på nationell nivå betalades ut ca (i försörjningsstöd) och att handläggnings- kostnaden beräknades uppgå till ca . Enligt pekar många senare studier på en tydlig förskjut- ning från ett rättighetsbaserat försörjningsstödssystem till ett skyldig- hetssystem baserat på kravställande på de bidragssökande. En alltmer tydlig koppling kring ekonomiskt bistånd och arbete, menar , har tydliggjorts genom forskningen där begreppet arbete i praktiken innebär krav på aktivitet från den bidragssökande, ett s.k. aktivitets- kriterium för att erhålla bidrag och inte ett reguljärt arbete. påpekade också att den kommunala arbetsmarknads- politiken, som är sekundär till den statliga arbetsmarknadspolitiken, enligt forskningen visat blygsamma resultat. Trots en av arbetslinjen och av aktiveringspolitik genomsyrad och organiserad ansåg att denna har visat svagt empiriskt stöd som endast fyller en symbolisk funktion. 57Salonen , Det nödvändiga uppbrottet – reformera det ekonomiska biståndet, Arena idé, 2013. 58Salonen , Det nödvändiga uppbrottet – reformera det ekonomiska biståndet, Arena idé, 2013, s. 2. Statistik, tidigare utredningar, forskning m.m.