sou · H3B385 · 2015-10-05 00:00:00 — – Ett frivilligt system som kan användas av fastighets- ägare i marknadsföringen och bidra till ökad medvetenhet hos konsumenterna. Det skulle också kunna stimulera till erfarenhets- utbyte och benchmarking mellan fastighetsägare, privata såväl som allmännyttiga. Behov av forskning och kunskapsspridning Det är tydligt att tillgänglighetsfrågorna inte alls har samma status som energi- och miljöfrågor i samband med renovering. Här behövs en satsning på kunskapsspridning inom branschen. Såväl byggregler som Svensk Standard bygger dessutom på forskning som delvis kan vara föråldrad. Måttbestämmelser och miniminivåer har inte reviderats med hänsyn till ny teknik och nya hjälpmedel eller hur man använder bostaden . Det skulle behövas forskning för att kunna ta fram mer aktuella underlag. 7Statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre Samhällets övergripande ansvar för bostadsförsörjningen framgår av regeringsformen, där det fastslås att det allmänna särskilt ska trygga rätten till bostad. Ansvaret är delat mellan stat och kommun på så sätt att staten ansvarar för de legala och finan- siella förutsättningarna medan kommunerna ansvarar för planering och bostadspolitiska åtgärder på den lokala nivån. 7.1Statens ansvar och aktuella regleringar När det gäller bostäder för äldre har den mest påtagliga statliga insatsen varit investeringsstödet till särskilda boenden och trygghetsbostäder. Stödet till tillgänglighetsinventeringar har i förlängningen också handlat om att förbättra bostadssituationen främst för de äldre. Statens ansvar för äldre på bostadsmarknaden är annars dels att genom bygglagstiftningen ställa krav på utform- ningen av bostäder vid ny- och ombyggnad, dels att genom pen- sionssystemet – och då framför allt bostadstillägget för pensionärer – se till att även äldre med mycket låga inkomster kan efterfråga en bostad med tillfredsställande standard. Dessa åtaganden har be- handlats i respektive sammanhang i betänkandet. Här redovisas översiktligt hur tillgänglighetskraven har vuxit fram och vad de innebär, Statens bostadsomvandlings verksamhet samt ett par aktu- ella ändringar i diskrimineringslagstiftningen. Statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre 7.1.1Successiv skärpning av kraven på tillgänglighet Syftet med reglerna om tillgänglighet är att så många som möjligt ska kunna delta i samhället på lika villkor. Bostäder och boende- miljöer ska fungera för personer som använder till exempel rullstol, rollator eller käpp. Liksom av personer som har nedsatt syn, nedsatt hörsel eller nedsättning av andra orienteringsförmågor. Övergripande krav på tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga finns i plan- och bygglagen1, samt i plan- och byggförordningen2. I bygg- regler (BBR) finns tillämpningsföreskrifter till lagen och förord- ningen. byggregler gäller när man bygger nytt eller ändrar en byggnad, inklusive ändrad användning. Reglerna om till- gänglighet finns i avsnitt 3. I BBR finns allmänna råd som visar hur man kan uppnå de krav som ställs i föreskriften, till exempel genom hänvisning till Svensk Standard3. Det är tillåtet att göra på annat sätt om man kan visa att kraven i föreskriften ändå uppnås.4 För tillgänglighet i flerbostadshus ställs i korthet krav på: –tillgänglig entré (inga trappsteg), –tillgänglig hiss (hanterbar hissdörr och plats för rullstol), –tillgänglig bostad (placering och passagemått för dörrar samt utrymmen i hygienrum, kök, sovrum och vardagsrum anpassade för rullstol, även balkong och uteplats) och –tillgängliga bostadskomplement (i första hand tvättstuga, om det inte finns tvättmaskin i bostaden, samt lägenhetsförråd). Men så har det inte alltid varit. Först blev hissen mer allmänt förekommande i hus med fem våningar eller fler5 och de hissar som byggdes då var inte tillgängliga enligt dagens krav. Det innebär att flerbostadshus från med fem eller fler 1(2010:900) PBL, 8 kap, paragraferna 1, 4, 7 och 9. 2(2011:338) PBF 3 kap, paragraferna 4, 18 och 23. 3SS 91 42 21 innehåller dimensionerande mått och inredningslängder som är lämpliga vid utformning av bostäder. Ges ut av SIS. 5Statens råd för byggnadsforskning och SBK (1976) Så byggdes husen 1880– 1980. Statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre våningar oftast inte är tillgängliga för personer med rullstol, även om det finns hiss i huset. Enligt God Bostad6 1960 skulle höjdskillnaden mellan entréplan och översta bostadsvåningen i hus utan hiss inte vara mer än . Det innebar att hus med fler än tre våningar i normalfallet skulle ha hiss för att få statliga räntebidrag men om man lade bottenvåningen i marknivå gick det att få in fyra våningar också, och det byggdes därför en hel del fyravåningshus också utan hiss även efter 1960. Med God Bostad 1964 följde anvisningar från om att bostäder och utomhusmiljö skulle anpassas för tillgänglig- het, med hänvisning till olika rapporter för lämpliga mått. Dessa krav på tillgänglighet för att få räntebidrag kan antas ha fått fullt genomslag i bostadsproduktionen . Likväl hade många badrumsdörrar karmyttermått ända in och badrummen var små, ofta 160x190 cm7. Trevåningshus utan hiss byggdes . Kravet på hiss i hus med tre våningar eller mer infördes formellt 1977 men till en början fick trevåningshus med högst sex bostadslägenheter per trapphus, utöver dem på entreplanet, uppföras utan hiss om bygg- lov hade sökts före . Vilket i praktiken innebar att kravet på hiss i trevåningshus började tillämpas först 1980.9 Och än finns det inget krav på hiss i tvåvåningshus – men en hiss ska kunna installeras utan svårighet. Kraven i PBL, PBF och BBR är samhällets minimikrav på bygg- nader när det gäller bostadsutformning, tillgänglighet och använd- barhet, m.m. Det går mycket väl att bygga bättre än vad mini- mikraven i reglerna anger. Det finns handböcker i tillgänglighet, till exempel "Bygg ikapp" som också fungerar som uppslagsbok, med information om gällande regler och fördjupad kunskap om vad som behövs för att göra miljön tillgänglig och användbar. 6Avsåg bostäder som byggdes med statliga räntebidrag. 7BOOM-gruppens undersökning av 830 flerbostadshus –75. 9Muntlig information från . Statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre exempel på olika lösningar som uppfyller kraven i reglerna. Bygg ikapp ges numera ut av . ”Enklare utan hinder” är en idébok som visar olika sätt att bygga bort enklare hinder, i enlighet med kraven på att enkelt avhjälpta hinder ska avhjälpas.10 Särskilda boendeformer för äldre är även arbetsplatser och Arbets- miljöverket ger ut regler om arbetsplatsers utformning. Vid projek ska man enligt arbetsmiljölagen ta hänsyn till det arbete som kan förutses komma att utföras i byggnaden11. Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter om omvårdnadsarbete i enskilt hem12 gäller arbete i enskilt hem inom socialtjänst, annan därmed jämförbar hemtjänst samt hälso- och sjukvård. Men man skiljer mellan ordinärt och särskilt boende. I ett ordinärt boende där den boende redan bor när hjälpbehov uppstår kan åtgärder för att skapa ergonomiska förhållanden för arbetstagarna anpassas i det enskilda fallet.13 När investeringsstödet för särskilda boendeformer för äldre komplet- terades med trygghetsbostäder valde man att möta arbetsmiljö- kraven i trygghetsbostäderna genom att hänvisa till den höjda nivån för de dimensionerande måtten i SS 91 42 21, dvs. att något högre krav på tillgänglighet skulle gälla jämfört med normal nivå i samma standard. Statens bostadsomvandling AB är ett statligt ägt företag som arbetar med att försöka få bostadsmarknaden i balans på avfolk- ningsorter med mycket svaga marknader. Sbo:s verksamhet består i att bolaget köper fastigheter från kommuner eller från kommunala bostadsföretag för att sedan omvandla fastigheten. Fastigheten köps för marknadspris som uppgått till . Fastigheten omvandlas till en bostadsfastighet som möter den lokala efter- 11AML (1977:1160)3 kap 6, 7, 7a §§. 13Arbetsmiljöverket, muntlig information. Statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre frågan, vilket i de flesta fall har inneburit lägenheter som lämpar sig för äldre. Kommunen eller kommunens bostadsföretag blockförhyr därefter fastigheten av Sbo, i regel på 15–. Avsikten är att fastigheten sedan ska säljas på den öppna marknaden, helst . Sbo:s erfarenhet är att det som efterfrågas mest på de aktu- ella orterna är moderna tillgänglighetsanpassade bostäder för äldre samt trygghetsboenden. Av det fastighetsbestånd Sbo som äger utgör boende för äldre och trygghetsboende . 7.1.3Bristande tillgänglighet ny diskrimineringsgrund betraktas bristande tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning som diskriminering enligt diskrimi- neringslagen. Det innebär att en person med funktionsnedsättning inte får missgynnas i förhållande till personer utan denna funk- tionsnedsättning, genom att man inte har vidtagit skäliga åtgärder för att skapa tillgänglighet för personen i fråga. Förbudet mot diskriminering gäller i stort sett alla samhällsområden men vissa är undantagna, däribland bostadsmarknaden. En annan förändring är att ordet funktionshinder ersätts med funktionsnedsättning.15 Förbudet mot åldersdiskriminering i diskrimineringslagen utvid- gades till att omfatta fler samhällsområden, bland annat bostäder. Det innebär att det i princip är förbjudet att diskriminera någon på grund av ålder när det gäller tillgång till bostad. Men det finns undantag. Särbehandling på grund av ålder kan enligt lagen göras om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet.16 När det gäller bostäder konstaterar DO att såväl yngre som äldre kan ha särskilda svårigheter på bostadsmarknaden och att det är berättigat att underlätta för dessa grupper. Det kan vara rimligt och nödvändigt att tillämpa åldersgränser, till exempel i samband 14SOU 2015:58 EU och kommunernas bostadspolitik. 15Regeringskansliet (2014) Viktigare lagar och förordningar inför årsskiftet 2014/2015. 1612 b § Diskrimineringslag 2008:567. Statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre med statliga insatser för att förbättra dessa gruppers bostadssitu- ation.17 Vad sedan gäller åldersgränser för gruppen äldre anser regeringen i lik- het med utredningen, att någon kritik inte kan riktas mot de vanligt förkommande nedre åldersgränserna 55 eller för seniorboende, liksom åldersgränsen för trygghetsboende/…/.18 Däremot ansågs det inte finnas några skäl av motsvarande vikt för till exempel en 40-årsgräns. Och en övre åldersgräns för bostäder och boendeformer som riktar sig till äldre är inte tillåtet. Ett exempel på åldersgränser som vi funnit skäl att ifrågasätta är sådana som förbjuder äldre som uppnått en viss ålder, t.ex. 72 eller , att flytta in i seniorboenden. Att en person enbart av det skälet att han eller hon har uppnått en viss levnadsålder inte längre skulle ha rätt att flytta till en bostad avsedd för äldre personer anser vi inte vara för- enligt med antidiskrimineringsprincipen.19 Regeringen ansåg det mycket tveksamt om en övre åldersgräns för att få komma i fråga för dessa boenden är förenlig med likabehand- lingsprincipen.20 7.2Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen På den lokala nivån är det kommunerna som har det generella ansvaret för bostadsförsörjningen. Det följer av lagen om kom- munernas bostadsförsörjningsansvar, men det kommunala åtag- andet när det gäller bostäder för äldre grundas även på social- tjänstlagen och lagen om bostadsanpassningsbidrag. Den kommu- nala kompetensen när det gäller bostadsförsörjningen framgår av lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag, kommunal- lagen och befogenhetslagen. 2011/12:159 Ett utvidgat skydd mot åldersdiskriminering. 19SOU 2012:60 Ett utvidgat skydd mot åldersdiskriminering. 2011/12:159 Ett utvidgat skydd mot åldersdiskriminering. Statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre I lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar21 fastslås att kommunen ska planera bostadsförsörjningen i syfte att skapa för- utsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder. Plane- ringen ska komma till uttryck i riktlinjer för bostadsförsörjningen, som ska antas av kommunfullmäktige minst en gång per mandat- period. Kommunen ska samråda med andra kommuner som berörs av den här planeringen. Och om det behövs för att främja bostads- försörjningen ska kommunen inrätta en bostadsförmedling, even- tuellt tillsammans med andra kommuner. Efter en översyn förtydligades ansvaret . Det gällde dels innehållet i riktlinjerna, dels den regionala dimensionen i plane- ringen. Det framgår nu av lagen att riktlinjerna för bostadsförsörj- ningen ska innehålla lokala mål för utvecklingen av bostadsbe- ståndet och vilka insatser kommunen planerar för att nå dessa mål. Detta ska grundas på en analys av förväntad utveckling av bostads- efterfrågan och av bostadsbehovet för särskilda grupper, samt en analys av förutsättningarna att möta denna utveckling på den lokala bostadsmarknaden. För att inskärpa behovet av ett regionalt per- spektiv infördes en bestämmelse om att kommunen ska visa hur man tagit hänsyn till relevanta nationella och regionala mål, planer och program. Vidare ska och regionala organ ges till- fälle att yttra sig över planeringen. ska också verka för en mellankommunal samordning av planeringen för bostadsför- sörjningen.22 Det finns ingen sanktion förbunden med bestämmelserna men regeringen har möjlighet att begära in uppgifter om kommunens planering av bostadsförsörjningen och om kommunen inte har visat hur man tagit hänsyn till relevanta nationella och regionala mål, planer och program, kan kommunen få bakläxa och åläggas att göra om riktlinjerna. Regeringen kan också ålägga en kommun att anordna bostadsförmedling, något som aldrig har hänt. Översynen av bostadsförsörjningslagen ledde också till att bostadsbyggande och utveckling av bostadsbeståndet blev ett all- mänt intresse enligt plan- och bygglagen23. 2012/13:178 En tydligare lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. 23(2012:900) PBL 2 kap 3 § 5. Statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre Lag (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar, ändrad genom lag (2013:866) 1 § Varje kommun ska med riktlinjer planera för bostadsförsörjningen i kommunen. Syftet med planeringen ska vara att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och för att främja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och genomförs. Vid planeringen av bostadsförsörjningen ska kommunen samråda med berörda kommuner och ge , aktören med ansvar för regionalt tillväxtarbete i länet och andra regionala organ tillfälle att yttra sig. Riktlinjer för bostadsförsörjningen ska antas av kommunfullmäktige under varje mandatperiod. Förändras förutsättningarna för de antagna riktlinjerna ska nya riktlinjer upprättas och antas av kommunfull- mäktige. 2 § Kommunens riktlinjer för bostadsförsörjningen ska minst inne- hålla följande uppgifter: 1.kommunens mål för bostadsbyggande och utveckling av bostads- beståndet, 2.kommunens planerade insatser för att nå uppsatta mål, och 3.hur kommunen har tagit hänsyn till relevanta nationella och regio- nala mål, planer och program som är av betydelse för bostadsförsörj- ningen. Uppgifterna ska särskilt grundas på en analys av den demografiska ut- vecklingen, av efterfrågan på bostäder, bostadsbehovet för särskilda grupper och marknadsförutsättningar. 3 § ska lämna kommunerna i länet råd, information och underlag för deras planering av bostadsförsörjningen. ska uppmärksamma kommunerna på behovet av samordning mellan kommuner i frågor om bostadsförsörjning och verka för att sådan samordning kommer till stånd. 4 § Kommunens riktlinjer för bostadsförsörjningen ska vara väg- ledande vid tillämpningen av 2 kap. 3 § 5 (2010:900). 5 § En kommun ska lämna regeringen de uppgifter om kommunens bostadsförsörjningsplanering som regeringen begär. Statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre 6 § Om kommunens riktlinjer för bostadsförsörjningen saknar någon sådan uppgift som avses i 2 § första stycket 3, får regeringen förelägga kommunen att anta nya riktlinjer. 7 § Om det behövs för att främja bostadsförsörjningen ska en kom- mun anordna bostadsförmedling. Om två eller flera kommuner behöver gemensam bostadsförmedling, ska dessa kommuner anordna sådan bostadsförmedling. Regeringen får förelägga en kommun att anordna bostads- förmedling enligt första stycket. 8 § En bostadsförmedling som förmedlar lägenheter i tur- ordning efter kötid får, utöver sådan förmedlingsersättning som får tas ut vid yrkesmässig bostadsförmedling enligt 12 kap. 65 a § jorda- balken, ta ut en avgift för rätten att stå i kö (köavgift) av den hyres- sökande. Kravet på förmedling efter kötid ska inte hindra att ett be- gränsat antal lägenheter som är tillgängliga för kön fördelas enligt ett förturssystem. Köavgiften får tas ut för högst i taget. Kommunen får bestämma avgiften och grunderna för hur den ska tas ut. ska verka för att äldre människor får goda bostäder. Det handlar inte bara om att inrätta särskilda boendeformer för dem som behöver det utan också om att främja trygga boende- förhållanden och en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap med andra. Detta följer av socialtjänstlagens femte kapitel, paragraferna 4 och 5. Enligt den sjätte paragrafen ska socialnämnden se till att skaffa sig kunskap om hur äldre människor i kommunen bor. Särskilda bestämmelser för olika grupper 4 § omsorg om äldre ska inriktas på att äldre personer får leva ett värdigt liv och känna välbefinnande (värdegrund). 24 Socialtjänstlag (2001:453) 5 Kap. 4–6 §§. Statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre ska verka för att äldre människor får möjlighet att leva och bo självständigt under trygga förhållanden och ha en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap med andra. 5 § ska verka för att äldre människor får goda bostäder och ska ge dem som behöver det stöd och hjälp i hemmet och annan lättåtkomlig service. Kommunen ska inrätta särskilda boendeformer för service och om- vårdnad för äldre människor som behöver särskilt stöd. Den äldre personen ska, så långt det är möjligt, kunna välja när och hur stöd och hjälp i boendet och annan lättåtkomlig service ska ges. 6 § ska göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena i kommunen för äldre människor samt i sin uppsökande verksamhet upplysa om verksamhet på detta område. ska också se till att dessa kunskaper och erfaren- heter kommer till nytta i samhällsplaneringen. Detta genom att medverka i samhällsplaneringen, särskilt i syfte att påverka utform- ningen av nya och äldre bostadsområden i kommunen. Det står också att ska bevaka att åtgärder vidtas för att skapa goda förhållanden för bland annat äldre och främja den enskildes rätt till bostad.25 3 kap. Vissa uppgifter inom , m.m. 1 § Till socialnämndens uppgifter hör att –göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena i kommunen, –medverka i samhällsplaneringen och i samarbete med andra samhälls- organ, organisationer, föreningar och enskilda främja goda miljöer i kommunen, –informera om i kommunen, –genom uppsökande verksamhet och på annat sätt främja förutsätt- ningarna för goda levnadsförhållanden, 25 Socialtjänstlag (2001:453) 3 Kap. 1–2 §§. Statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre – svara för omsorg och service, upplysningar, råd, stöd och vård, eko- nomisk hjälp och annat bistånd till familjer och enskilda som behöver det. 2 § medverkan i samhällsplaneringen skall bygga på nämndens sociala erfarenheter och särskilt syfta till att påverka ut- formningen av nya och äldre bostadsområden i kommunen. Nämnden skall också verka för att offentliga lokaler och allmänna kommuni- kationer utformas så att de blir lätt tillgängliga för alla. skall även i övrigt ta initiativ till och bevaka att åtgärder vidtas för att skapa en god samhällsmiljö och goda förhållanden för barn och ungdom, äldre och andra grupper som har behov av sam- hällets särskilda stöd. skall i sin verksamhet främja den enskildes rätt till arbete, bostad och utbildning. Syftet med lagen om bostadsanpassningsbidrag26 är att genom eko- nomiskt bidrag till anpassning av bostaden ge personer med funktionsnedsättning möjlighet till ett självständigt liv i eget bo- ende. Det är kommunerna som ansvarar för bidraget och som bär kostnaderna för det. Lagen innebär en individuell rättighet för personer som har en bestående funktionsnedsättning att få ett eko- nomiskt bidrag som täcker kostnaderna för en anpassning av bostaden så att man kan bo kvar och så långt möjligt klara sig själv. Det finns alltså inget tak för hur stort belopp som kan beviljas. Det spelar ingen roll om den sökande bor i hyresrätt, bostads- rätt eller egnahem men fastighetsägarens tillstånd krävs för att få genomföra anpassningen. Bostadsanpassningsbidrag lämnas för åtgärder för anpassning av bostadens fasta funktioner, alltså inte till hjälpmedel och sådant som kan betraktas lös egendom. Bidraget omfattar även fasta funktioner i anslutning till den bostad som skall anpassas, dvs. trapphuset, entrén och andra gemensamma utrymmen. Bidrag ska lämnas om åtgärderna är nödvändiga för att bostaden skall vara ändamålsenlig som bostad för den sökande. 26 Lag (1992:1574) om bostadsanpassningsbidrag m.m. Statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre Om den som fått bidraget flyttar eller avlider kan fastighets- ägaren ansöka om återställningsbidrag för att ta bort anpassnings- anordningar och återställa bostaden. 7.2.4Lagen om kommunala allmännyttiga bostadsaktiebolag Det finns runt om i landet cirka 300 kommunala allmännyttiga bostadsbolag som drivs i aktiebolagsform och som lyder under lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag27 I den defi- nieras vad ett sådant företag är, dess syfte och huvuduppgift: 1 § Med allmännyttigt kommunalt bostadsaktiebolag avses i denna lag ett aktiebolag som en kommun eller flera kommuner gemensamt har det bestämmande inflytandet över och som i allmännyttigt syfte 1.i sin verksamhet huvudsakligen förvaltar fastigheter i vilka bostads- lägenheter upplåts med hyresrätt, 2.främjar bostadsförsörjningen i den eller de kommuner som är ägare till bolaget, och 3.erbjuder hyresgästerna möjlighet till boendeinflytande och infly- tande i bolaget. Det fastslås också att dessa företag ska bedriva sin verksamhet enligt affärsmässiga principer: 2 § Ett allmännyttigt kommunalt bostadsaktiebolag ska bedriva verk- samheten enligt affärsmässiga principer trots 2 kap. 7 § och 8 kap. 3 c § kommunallagen (1991:900). Detta innebär att deras verksamhet inte hur som helst kan sub- ventioneras av ägaren eller staten. Men det hindrar förstås inte att det lämnas stöd som har godkänts av Europeiska kommissionen, eller som på annat sätt är tillåtet statsstöd. Kommunen har möjlighet att begära en värdeöverföring av över- skott som uppkommit i bolaget under föregående räkenskapsår, om överskottet används för åtgärder inom ramen för kommunens bostadsförsörjningsansvar, som främjar integration och social sam- manhållning eller tillgodoser bostadsbehovet för personer för vilka kommunen har ett särskilt ansvar (5 § 1). 27 Lag (2010:879) om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag. Statens och kommunernas ansvar när det gäller bostäder för äldre Av bestämmelsen om kommunernas allmänna kompetens i kom- munallagen28 följer att kommunerna själva får ta hand om en ange- lägenhet om det är av allmänt intresse att så sker. När det gäller det grundläggande ansvaret för bostadsförsörjningen har den kom- munala kompetensen ansetts vara omfattande. Det är alltså kom- petensenligt för kommuner att driva bostadsföretag.