sou · H2B388 · 2015-01-01 00:00:00 — Det påbörjade införandet av Lvbat 2020 föreslås slutföras . Kommittén bedömer inte luftstridskrafternas, eller Försvarsmak- tens, nuvarande förmåga. Eftersom, enligt direktivet; Den upp- byggnad och utveckling som luftförsvaret omfattas av ska utgöra grund för kommitténs arbete, finns skäl att trots allt göra ett utdrag ur den slutrapport som gjorde , avseende granskningen av inom försvarsområdet 2010–2014. Nedan- stående skrivning understryker osäkerheterna avseende uppbyggna- den och utvecklingen även inom de svenska luftstridskrafterna . 62Electronic support measures (ESM) är elektroniska stödsystem. 63Elektrooptiska sensorer och sensorer för infraröd strålning. 64Arméns Utvecklingsplan (AUP) 2015–2024. Det pågår mycket utveckling inom försvarsområdet, och Riksrevi- sionen har noterat flera positiva trender inom både regeringens styr- ning och Försvarsmaktens hantering av verksamheten. Det återstår dock arbete och övergripande bedömning av Försvars- maktens förmåga, i förhållande till och regeringens krav, är att den är bristfällig och kommer att så förbli . Enligt bedömning kommer Försvarsmaktens förmåga att lösa alla uppgifter att vara begränsad även med en fullt införd insatsorganisation. bedömer vidare att det finns en betydande osäkerhet om försvarsreformen kan fullföljas.66 I sitt betänkande om frågan om en luftförsvarsutredning67 uttalade att vid en analys av internationell förmåge- utveckling bör bland annat teknik, taktik och styrkebalanser be- röras. Detta kapitel avser ge en bild av dagsläget avseende luftstrid- krafter i norra och en bedömning av utvecklingen, baserat på öppna källor.68 Nedan redovisas översiktligt antalet stridsflygplan och under- stödsflygplan för länderna runt samt 2014. Siff- rorna för avser det västra militärområdet och innefattar drygt 500 flygplan. har drygt 200 flygplan och har cirka 100 stridsflygplan. De fyra nordiska staterna har tillsammans cirka 200 stridsflygplan. 66RiR 2014:8 Försvaret – en utmaning för staten, Granskningar inom försvarsområdet 2010–2014, s. 137. 672011/12:FöU1. 68Källor till kapitlets texter och diagram utgörs bearbetningar av uppgifter från The Military Balance 2014 (IISS) och respektive försvarsmakts hemsidor samt 1994, 2004 och 2014 (). Nedan redovisas antalet stridsflygplan och understödsflygplan för 2014. har med sina 1 500 den största flygplans- parken. De tre stormakterna , och Storbritan- nien har knappt 300, 200 respektive 200 flygplan var. har per- manent stationerat cirka 100 flygplan. Övriga delar av det euro- peiska Nato har cirka 1 100 flygplan, där har cirka 250 och knappt 200. De alliansfria länderna i har cirka 450 flygplan, varav har flest med cirka 100 flygplan. Utgående från befintliga stridsflygplan och gjorda beställningar kan en generell bild av stridsflygsparken utveckling skisseras för länderna i och i Nato. Utgångspunkten är användande av generation 3 gör att de behöver bytas ut eller uppgraderas . Motsvarande för generation 4 och 4,5 är respektive sent 2020 och . Det finns få beställningar på stridsflyg- plan av generation 5, men det första av denna generation behöver uppgraderas eller bytas ut . 3.4.2Regionalt innehav och utveckling De viktigaste flygande delarna av de svenska luftstridskrafterna inne- fattar fyra divisioner stridsflyg (Gripen), två luftburna radar- och stridsledningscentraler (ASC) och ett tankningsflygplan (). Stridsflyget har förmåga att utföra såväl jakt-, attack- som spanings- företag. För detta finns det luftburna vapen för bekämpning av luft- och sjömål samt för precisionsbekämpning av markmål på korta avstånd.69 disponerar ett mellanstort fjärrstyrt flyg- system (RQ-7 Shadow, Örnen). Den svenska flygverksamheten utgår från fem huvudsakliga flygrelaterade verksamhetsställen fördelade över riket, det vill säga (F7), (F17), Kallax (F21), Malmen (helikopter- flottiljen) och (LSS). Därtill använder Flygvapnet sex andra flygplatser för i princip daglig flygverksamhet. Det svenska luftvärnet omfattar två bataljoner kort- och medel- räckviddiga robotsystem. Därutöver finns det luftvärnskanoner för förbandens egenskydd på stridsfordon och fartyg. Utvecklingen för de svenska luftstridskrafterna innefattar en ny långräckviddig jaktrobot (Meteor) för stridsflyget och en ny kort- /medelräckviddig luftvärnsrobot (IRIS-T) för luftvärnsförbanden. 69 Rb-74, Rb-98, Rb-99, GBU-49 Paveway II (laser-/GPS-styrd bomb), GBU-12 Paveway II (laserstyrd bomb), Rb75 (TV-målsökare), Rb15F (sjömålsrobot, aktiv radar- målsökare), akan Mauser . Därtill finns det planer på att ersätta nuvarande medelräckviddiga luftvärn (iHawk) med en medel- eller långräckviddigt robotsystem samt en politisk inriktning att anskaffa en långräckviddig kryss- ningsrobot mot markmål. Det norska flygvapnets uppdrag innefattar normalt övervakning, insamling av information, luftkontroll, att bekämpa mål på marken eller till sjöss, hävdande av suveränitet etc., och stödja andra för- svarsgrenar. Flygvapnet har också ett eget uppdrag inom resurs- och miljöövervakning, samt sök- och räddningsinsatser. De norska luftstridskrafternas tyngre flygande komponenter be- står av tre divisioner stridsflyg (F-16, Fighting ) och en divi- sion havsövervakningsflygplan. Stridsflyget har förmåga att utföra såväl jakt- och attack- som havsövervakningsföretag. För detta finns det luftburna vapen för bekämpning av luft- och sjömål samt för precisionsbekämpning av markmål på korta avstånd.70 Kontinuerlig flygverksamhet bedrivs på sex i huvudsak speciali- serade flygbaser spridda längs med det långsträckta norska territo- riet, innefattande Andøya, , , Ørland, och Rygge. Därtill används Banak och ofta som framskjuten bas respektive som bas för Natos luftövervaknings- och lednings- flygplan (AWACS). Det norska luftvärnet har ett batteri medelräckviddigt robot- system (NASAMS II). Därtill har den norska marinen fem fre- gatter () med avancerat luftvärnssystem med vardera upp till 30 avfyrningsceller (VLS) för robotar med medel- eller långräckvidd. Inom mark- och sjöstridskrafterna finns det eld- rörsluftvärn på stridsfordon och fartyg för förbandens egenskydd. Utvecklingen för de norska luftstridskrafterna innefattar att ett nytt stridsflygplan (F-35) kommer att fasas in –2025 och att en ny smyganpassad långräckviddig kryssningsrobot mot mark- och sjömål (NSM/). De norska fregatterna har genom sina avfyrningsceller och det avancerade spanings- och lednings- systemet möjlighet att ges förmåga till så väl mycket långräck- 70 AIM-9L, IRIS-T, AIM-120, Paveway II (LGM) och JDAM (GPS). viddigt luftvärn (200–) och robotförsvar, som till långräck- viddig kryssningsrobotförmåga. De finska luftstridskrafterna innefattar tre divisioner stridsflyg (), vilka är fokuserade på luftförsvar. Stridsflyget har luft- burna vapen för bekämpning av luftmål.71 Det finns en målsättning att till 2015 utveckla en förmåga till markmålsbekämpning och för detta har påbörjat anskaffning av precisionsvapen med kort, medel och lång räckvidd (JDAMS, JSOW och JASSM). Den senare har lågradarsignatur, så kallade smygegenskaper. Flygverksamheten bedrivs på ett flertal orter över stor yta. Tre flygflottiljer har ansvar för var sitt försvarsområde, det vill säga flygflottilj (), flygflottilj () Satakunta flygflottilj (). Därtill finns fyra orter med militär flygverksamhet, innefattande Kauhava, Tikkakoski, Uttis och . Slutligen har det finska flygvapnet ett tiotal vägbaser för användning i krigstid och ytterligare ett tiotal civila flygplatser som kan utgöra alternativa baser. Det finska luftvärnet omfattar ett regemente med kort- och medelräckviddiga robotsystem (ASRAD, Crotale NG, Buk-M1). Därutöver finns det luftvärnskanoner för förbandens egenskydd på stridsfordon och fartyg. Av samma anledning har de finska yt- stridsfartygen korträckviddigt robotluftvärn (Rauma- och Hamina- klass). Utvecklingen för de finska luftstridskrafterna innefattar en ny medelräckviddig luftvärnsrobot (NASAMS II) för luftvärnsför- banden. Därtill finns det ett behov av att omsätta de nuvarande stridsflygplanen () omkring 2025. Det danska försvarets luftstridskrafter innefattar två divisioner stridsflyg (F-16, Fighting ). Stridsflyget har förmåga att ut- föra såväl jakt-, attack- och spaningsföretag. För detta finns det 71 AIM-9X/-120. luftburna vapen för bekämpning av luftmål och för precisions- bekämpning av markmål på korta avstånd.72 Flygstridskrafterna är förlagda till tre flygbaser på med en flygtransportflottilj i Aalborg, helikoptrar och skolflyg i och stridsflygflottilj i Skrydstrup. Det danska luftvärnet saknar markbaserade komponenter. Inom marinen finns det två understödsfartyg (Absalon-klass) och tre fregatter (). Dessa fartyg har vardera cirka 50 avskjutningsceller (VLS) som kan härbärgera luftvärnsrobotar med medel eller lång räckvidd. Ett av dessa fartyg ska utrustas med en radar för försvar ballistiska robotar. De större danska fartygen har genom sina avfyrningsceller och det avancerade spanings- och ledningssystemet möjlighet att ges förmåga till så väl mycket långräckviddigt luftvärn (200–) och robotförsvar, som till långräckviddig kryssningsrobotförmåga. Därtill finns det ett behov av att omsätta de nuvarande stridsflyg- planen omkring 2025. Fokus för det tyska flygvapnet () ligger på att skydda befolkning och vital infrastruktur, upprätthålla territoriell integritet och tysk politisk handlingsfrihet. Det tyska marinflyget under- stödjer sjöstridskrafterna. Viktiga delar i de luftburna luftstrids- krafterna är fyra jaktdivisioner (, Typhoon) och fyra jakt-/attackdivisioner (, Typhoon och Tornado IDS), en division för spaning och elektronisk krigföring (Tornado ECR/IDS), en division havsövervakningsflygplan () och fyra lufttank- ningsflygplan (A310). Därtill har fjärrstyrda flygfarkoster (medeltunga KZO och tunga ) samt kommunikations- och spaningssatelliter. Tyskt stridsflyg genomför alla typer av uppdrag och de luft- burna vapnen innefattar allt ifrån jaktrobotar, precisionsbomber, långräckviddiga kryssningsrobotar och signalsökande robotar till torpeder.73 Militär flygverksamhet bedrivs på ett 15-tal orter, vilka är spridda över hela yta. 72AIM-9L/X-120, AGM-65, JDAM, Paveway LGB. 73AIM-9L/120, IRIS-T, KEPD 500+ km, , Paveway III JDAMS. Det tyska luftvärnet innefattar en flottilj med medel-/långräck- viddigt robotluftvärn (Patriot PAC-3) och ett batteri korträck- viddigt robot- och eldrörsluftvärn (Ozelot, Mantis). Det senare med förmåga mot raketer och granater (C-RAM). Därtill har den tyska marinen tio fregatter med vardera 16 till 60 avfyrningsceller som kan laddas med luftvärn för medellång till lång räckvidd. Det tyska stridsflyget är inne i en process där Tornado fasas ut och /Typhoon fasas in. Flera av de tyska fregatterna har genom sina avfyrningsceller och det avancerade spanings- och ledningssystemet möjlighet att ges förmåga till så väl mycket lång- räckviddigt luftvärn (200–) och robotförsvar, som till lång- räckviddig kryssningsrobotförmåga. De polska luftstridskrafterna innefattar två divisioner jaktflyg (Mig-29 Fulcrum), två divisioner för markattack och spaning (Su-22 Fitter) tre divisioner stridsflyg med flerrollskapacitet (F-16, Fighting ). Stridsflyget är fokuserat på luftförsvar, spanings- och attackuppgifter. För detta finns det luftburna vapen för bekämpning av luftmål samt för precisionsbekämpning av markmål på korta och medellånga avstånd (JDAMS och JSOW).74 Därtill har beställt en lång- räckviddig kryssningsrobot med smygegenskaper (JASSM). Det polska luftvärnet innefattar en brigad med medel- och lång- räckviddigt robotluftvärn (SA-3/5) respektive markförbandsnära korträckviddigt eldrörs- och robotluftvärn (SA-8, SA-7 och Zsu- 23-4). Polska fregatter (Pulaski/) och andra ytstridsfartyg har medel- respektive korträckviddiga robot- och eldluftvärnssystem. En viktig frågeställning för det polska försvaret är ersättning av det medel- och långräckviddiga luftvärnet. En upphandling är på gång och målsättningen är att skaffa ett långräckviddigt robotluft- värn med kapacitet mot såväl flygplan som ballistiska robotar och kryssningsrobotar. kommer också att vara en viktig nod i Natos försvar mot långräckviddiga ballistiska robotar, genom gruppe- ring av en amerikansk robotförsvarsanläggning som planeras vara operativ 2018. 74 AA-8/11/10, AIM-9/120, AGM-65, AS-10/14, Paveway, JDAM, JSOW, JASSM. De ryska luftstridskrafterna är inne i en period av kraftig om- strukturering, såväl avseende organisation som avseende baser och vapensystem. har cirka 1400 stridsflygplan, inkluderande cirka 1 200 jakt- och attackflygplan, 140 bombplan, 20 luftburna radar- och stridsledningsflygplan samt 20 luft- tankningsflygplan. I det Västra militärområdet finns det cirka 13 divisoner jakt (180 flygplan), 7 divisioner jakt/attackflygplan (100 flygplan) och 3 spaningsdivisioner (40 flygplan). Det ryska luft- stridskrafterna kan användas för alla typer av uppdrag och har beväpning för alla typer av in-satser, från yttäckande sub- stridsdelar till strategisk kärnvapenavskräckning och lång- räckviddiga precisionsinsatser. En viktig del i det ryska luftförsvaret är det markbaserade territoriella luftvärnet, med bland annat 41 regementen långräck- viddigt luftvärn (S-300/400). Dessa har sin största täckning i de västra delarna av landet. Inom de ryska markstridskrafterna har också ett starkt luftvärn varit prioriterat och de flesta markförband har sådana vapen. Antalet självgående fordon med luftvärnsrobotar är cirka 1 600. Dessa har räckvidder på . På mot- svarande sätt har de flesta ryska stridsfartyg luftvärn ombord. Till Östersjömarinen hör jagare och fregatter med räck- vidd. De ryska sjöstridskrafterna har fartygsluftvärn med räckvidd. De ryska luftstridskrafterna är mitt inne i en period av för- ändring, där stridsflyg som byggts under det är på väg att bytas ut mot modernare system och där den första helt nya generationens stridsflyg med smygegenskaper ska introduceras (Sukhoi T-50 ). Om inget oförutsett inträffar har om tjugo–troligen ett mindre flygvapen jämfört med , men med mycket mer kapabla vapenplattformar. En minskning till en tredjedel betyder drygt 500 stridsflygplan, till exempel 5–6 divisioner med smygflygplanet , 4–5 jaktdivisioner med SU-35 Flanker och 5–6 attackdivisioner SU-34 Fullback. Därtill några divisioner med efterträdare till och samt Bear. De senare kan komma att ersättas av nya bemannande eller obemannade vapenplattformar. värnet torde de aktuella systemen kunna vara S-350/-400/-500 och deras motsvarigheter samt nya fordons- och hand- burna system. 4 Utveckling av teknisk förmåga1 Enligt direktivet ska kommittén utreda, analysera och bedöma hel- heten av och behoven inom luftförsvaret efter tiden . Kom- mittén ska särskilt analysera och beskriva den framtida utvecklingen när det gäller teknik Det framgår vidare av direktivet att kommittén bör beakta potentiell utveckling rörande obeman- nade flygfarkoster, längre livstid för flygande plattformar och ut- vecklingen av s.k. smygteknik i förhållande till sensorutvecklingen Kapitlet inleds med en allmän beskrivning av teknikutvecklingen inom luftstridskrafterna samt en analys runt begreppen systemlivs- längd och teknisk-taktisk interoperabilitet. Kapitlet avslutas med en genomgång av ett antal teknikområden som bedöms få ett stort inflytande på framtida luftstridskrafters förmåga. 1 Kapitlets innehåll bygger huvudsakligen på expertgrupps egna bedömningar kompletterat med den information som inhämtats vid kommitténs studiebesök både inom och utanför . Följande dokument har dessutom legat som underlag för kapitlet: 1.The future of combat aircraft: Towards a 6:th generation?. 075STC 13E, NATO Paraliamentary Assembly. 2.Strategic Trends Programminig, Global Strategic Trends – Out to 2040, UK MoD, Fourth Edition. 3.NATO briefing – , 2012. 4.Projecting Power.Canadian Air Force 2035, Ed. 5.United States Air Force Chief Scientist (AF/ST) Report on Technology Horizins. A vision for during 2010–2030,. AF/ST-TR-10-01-PR 2010. 6.Teknisk Prognos 2012. 7.Teknisk Prognos 2013. Utveckling av teknisk förmåga Under det senast seklet har innovationstakten i världen märkbart accelererat. Detta har medfört att teknikskiften sker med allt tätare mellanrum och att människor tar till sig nya innovationer . Den accelererande teknikutvecklingen i världen leder till helt nya förutsättningar för individer, organisationer och natio- ner. Detta avspeglas också i de möjligheter som skapas inom det militära området. i backspegeln har den militära utvecklingen varit en av de stora drivkrafterna för teknikens utveckling i stort. Stora ekono- miska resurser har lagts på militär teknikutveckling där resultaten sedan har modifierats för att användas inom den civila sfären. Denna trend har i och med den snabba utvecklingen inom informa- tionsteknologi samt den globala ekonomiska krisen nu förändrats. Många länder har sett sig tvungna att dra ned på sina investeringar vad gäller teknikforskning och utveck- ling inom det militära området. Detta innebär att vi är inne i en period där teknikutveckling fortfarande kommer att ske, men möj- ligen i långsammare takt inom det militära området och med större influenser från den civila utvecklingen. När det ekonomiska ut- rymmet för upphandling av militär materiel krymper har nationer i allt större utsträckning anammat strategin att i första hand anskaffa på marknaden befintlig materiel, eller att modifiera den materiel man har i sin ägo. Man tenderar också att vidmakthålla befintliga system längre än vad man ursprungligen planerade. Luftförsvar kommer även fortsättningsvis vara av stor betydelse som hotmiljön ökar både vad gäller symmetrisk som asymmetrisk krigföring. Som resultat av detta kommer behovet av bättre sensorer, bättre utnyttjande av informationsteknik samt effek- tiva vapen att vara påtagligt. Användningen av den teknologi som finns inom den civila sektorn kommer att öka och likartade kom- ponenter kommer att finnas i såväl civila och militära tillämpningar. Utveckling av teknisk förmåga 4.3Systemlivslängd och livstidsförlängning av flygplan I takt med att militära system blir alltmer komplexa och mer inte- grerade med varandra ökar tiderna för studier, anskaffning, ut- veckling och införande. Denna trend är tydlig inom alla områden. Ett bra exempel på detta är utvecklingen inom området strids- flygplan, där typutvecklingen (studier och utveckling) av flygplan tog , AJ37 och JAS39A Gripen . De nya stridsflygplan som är under utveckling har tider för studier och utveckling som sammanlagt närmar sig med F-35 (Joint Strike Fighter) som exempel. Baserat och de kostnader som nationer lägger på ut- vecklingen av dessa system måste man också med den ekonomiska verklighet som råder nyttja dem än vad tidigare generationers system nyttjades. är det mer regel än undantag att system uppgraderas i nya versioner med bibehållen uppgift men med moderna system som klarar nya hotbilder och utvecklade kravnivåer. Detta kan till exempel för ett stridsflygplan innebära att den grundläggande förmågan att bekämpa hot i luften med vapen finns kvar, men kan genomföras med ett modernare vapen kontrollerat med ett mer avancerat ledningssystem, vilket i sig kan uppfattas om en ny förmåga för plattformen ur en teknisk synvinkel. Den trend som kan skönjas i denna utveckling är att avancerade militära system har långa utvecklingstider, 15–, och de kom- mer att ha operativa livslängder på 40–. Detta innebär att det är den tekniska livslängden som är styrande utan den taktiska; det vill säga hur länge den aktuella plattformer i kombina- tion med andra system kan lösa de militära uppgifterna. Så länge plattformen uppfyller sin uppgift kan den uppgraderas i nya versioner. Det som kan avsluta den taktiska livslängden hos ett system är till exempel ett tekniksprång eller en helt ny taktik hos motståndaren. Som en följd av de långa utvecklings- och införandetiderna kommer sannolikt flera av de system som blir operativa –2025 vara de system som fortsatt är operativa 2040 i sin fullt utvecklade förmåga och de system som utvecklas under 2020+ Utveckling av teknisk förmåga kommer att nå initial operativ förmåga 2040 i begränsad omfatt- ning och kvantitet. IT-system har en betydligt kortare livscykel. Större IT-system kan ha utvecklingstider . Livstiden för ett IT- system varierar beroende på teknikutvecklingen inom aktuellt tillämpningsområde samt hur länge supportavtal för ingående kom- ponenteter sträcker sig. Generellt kan sägas att ett IT-system har en livslängd . För större system, såsom affärs- system, har det dock visat sig att livslängder är vanligt, vilket kan antyda att det är svårt och medför stora kostnader att byta ut komplexa system. 4.4Teknisk och taktisk interoperabilitet tids konflikter, där det konventionella kriget mellan nationer är undantag, kommer att kräva långtgående teknisk och taktisk interoperabilitet mellan försvarsgrenar inom respektive nation, mellan olika nationers försvarsmakter samt mellan militära och civila organisationer. Denna utveckling bedöms fortsätta framöver. Detta är något som måste tas hänsyn till i studier, design och utveckling av tekniska system. Interoperabilitet kan innebära olika saker för olika typer av system, t.ex. att etable- rade standarder och metoder ska följas eller att specifika produkter ska användas som kontrolleras av en annan nation. Det finns många fördelar med interoperabilitet. En fördel är att det skapar betydligt bättre förmåga att samverka nationellt och internationellt i samband med övningar och att kunna ge och ta emot stöd. En annan fördel är att val av system och delsystem kan göras snabbare och enklare genom gemensamma internationella standarder. Ytterligare fördelar är att framtida eventuella modifie- ringar och vidareutvecklingar av system förenklas. En negativ aspekt är dock att många av de interoperabla system eller standarder som är av vikt för en nation som kontrolleras av andra nationer eller organisationer. Den erfarenhet som finns är att det en tidskrävande verksamhet för att få alla behövliga internationella avtal avseende interoperabilitet på plats. Det blir ofta en avvägning mellan funktion och interoperabilitet, där man från svensk sida i varje läge måste göra bedömningen kring Utveckling av teknisk förmåga vad som är av största vikt för den operativa verksamheten och roll i ett internationellt perspektiv. Dessa förhållanden kommer förmodligen inte avsevärt att förändras fram till, eller efter, 2040. Att bedöma den tekniska utvecklingen fram i tiden har alltid visat sig vara svårt. Detta gäller inte minst för luftförsvarsområdet. Det finns dock vissa trender som man kan anta kommer att påverka den tekniska utvecklingen samt tillhörande kommersialisering. Dock måste man komma ihåg att teknikens möjligheter endast är en del av den sammantagna bedömning som leder till ett teknik- genombrott inom det militära området. Sammantaget kommer endast den teknik som uppfyller förmågebehoven, och med de minsta kostnaderna för liv och materiel, leda till att uppsatta mili- tära mål uppnås att vara aktuell. Till detta kommer också andra faktorer, som t.ex. internationella uppgörelser kring restriktioner av teknikanvändning som innebär långsammare utvecklingstakter, eller att teknikgenombrott ej kommersialiseras av t.ex. ekonomiska eller taktiska orsaker. Det är troligt att vi inom ett antal områden som t.ex. infor- mationsteknologi, artificiell intelligens, kognitiva tekniker, nano- teknik, bioteknik kommer att få se ett antal teknikgenombrott som gör dessa domäner än mer sårbara. Den stora utmaningen är därför att kunna använda dessa teknologiska genombrott inte bara offen- sivt utan också till försvar. De teknikområden som beskrivs nedan är de som är av vikt för luftstridskrafterna.