sou · H3B324 · 2015-03-23 00:00:00 — SKL menar att i fråga om kommunala försäljningar och köp som görs i samband med nyexploateringar av områden, där kommunen är med som aktör i egenskap av såväl markägare som planläggande myndighet och huvudman för gator och allmänna platser samt va-anlägg- ningar, torde försäljningar och förvärv i de flesta fall ske till upp- skattade marknadsvärden. På grund av den komplexitet som ofta kännetecknar exploateringsavtal kan svårigheter uppstå att tillämpa principer. I dessa fall rekommenderar SKL att en oberoende expertvärdering görs.32 Ett exempel i praxis på när dessa frågor aktualiserats är det s.k. Åre-fallet. I detta fall hade Åre kommun sålt mark till ekonomiska förening () för . Lidl läm- nade då in ett bud på på samma fastighet. Åre kommun omförhandlade därefter priset till till . Ärendet anmäldes som ett otillåtet statsstöd till EU- kommissionen. Åre kommun hävdade att fastighetsaffären var en del i en större omstrukturering av cityhandeln vilket inkluderades i detaljplanen. Kommissionen ansåg i sitt beslut att kommunen inte kunde visa detta och att försäljningen utgjorde ett otillåtet statsstöd. Tribunalen33 fann dock i sin dom (T-244/08 Nord) att beslutet var en del av en serie markaffärer som skulle förverkliga detaljplanen och att kommissionens påstående att för- säljningen utgjorde otillåtet statsstöd därför inte var korrekt. I 5 kap. 39 § PBL anges att om kom- munen avser att ingå ett exploateringsavtal, ska kommunen anta riktlinjer som anger utgångspunkter och mål för sådana avtal. Rikt- linjerna ska ange grundläggande principer för fördelning av kost- nader och intäkter för genomförandet av detaljplaner samt andra 32 SKL, Tillämpning av EG-rättens statsstödsregler vid kommuners och landstings försäljning och köp av mark och byggnader, cirkulär 2007:8. 33 I samband med att Lissabonfördraget trädde i kraft och EU bildades bytte dess förstainstansrätt namn till Tribunalen. Tribunalen prövar bl.a. statsstödsärenden. EU:s allmänna påverkan på kommuner och landsting förhållanden som har betydelse för bedömningen av konsekven- serna av att ingå exploateringsavtal. I lagen (2014:899) om riktlinjer för kommunala markanvisningar finns vidare krav på att kommuner antar riktlinjer för markanvisningar. Syftet med reglerna är att öka transparensen kring exploateringsavtal och markanvisningar. Rege- ringen pekar särskilt på att riktlinjerna om markanvisning bör inne- hålla reglering av hur kommunen avser att tillgodose kraven att försäljning av mark sker till marknadspris.34 Kommunernas ansvar för avfallshantering påverkas också av EU- lagstiftning, bl.a. avfallsdirektivet.35 arbetar med att se över avfallslagstiftningen bl.a. för att vad kommissionen uppgett minska administrativa kostnader och skapa ökad resurshushållning.36 Vad gäller vatten och avlopp ställer exempelvis ytvattendirek- tivet37 olika krav på kvaliteten på vatten och krav på olika former av provtagning m.m. som kommunerna måste ombesörja. I lagen om vissa kommunala befogenheter har kommunernas och landstingens kompetens även uttryckligen utvidgats med hänvis- ning till det europeiska samarbetet. Kommuner och landsting får nämligen medfinansiera projekt inom ramen för EG:s struktur- fonder och program (2 kap. 3 §). Det bedömdes finnas ett behov av medfinansiering för att få del av unionens ekonomiska medel som tilldelats inom ramen för strukturpolitiskt arbete.38 2013/14:126 s. 230. 35Europaparlamentets och rådets direktiv /12/EG av om avfall (EUT L 114, 27.4.2006, s. 9–21, Celex 32006L0012). 36Meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt , Mot ett kretsloppsamhälle, COM(2014) 398 final/2. 37Rådets direktiv /440/EEG75/440/EEG av om den kvalitet som krävs på det ytvatten som är avsett för framställning av dricksvatten i medlemsstaterna (EGT L 194, 25.7.1975, s. 26–31, Celex 31975L0440). 2008/09:21 s. 63. EU:s allmänna påverkan på kommuner och landsting Utredningen kan konstatera att EU påverkar den kommunala rollen som samhällsbyggare på flera sätt. Miljökrav påverkar förutsätt- ningarna att bebygga områden och ställer olika former av procedur- krav. Statsstöds- och upphandlingsreglerna påverkar förutsättning- arna att avtala med byggherrar kring byggprojekt. Dessa regler påverkar också kommunernas allmänna kompetens och frihet att organisera sig, vilket utredningen återkommer till i avsnitten 11–13. När det gäller specifikt hur dessa frågor ska hanteras inom ramen för kommunernas roll som samhällsbyggare är detta frågor som i första hand rör regleringen i snarare än kom- munallagen. Som berörts ovan har också nya bestämmelser införts i om bl.a. krav på att anta riktlinjer för exploa- teringsavtal i syfte att förhindra konflikter med . Rollen som samhällsbyggare kan också inkludera frågor om stöd till lokal näringslivsutveckling i olika former. Här kan konstateras att lagen om vissa kommunala befogenheter har ändrats för att ge möjlighet att på ett bättre sätt kunna hantera strukturfonder. Möj- ligheten att ge olika former av stöd aktualiserar dock också frågor kring statsstöd och påverkar främst den kommunala kompetensen, vilket utredningen återkommer till i avsnitt 11. När det gäller välfärdstjänster går det att se en tilltagande inter- nationalisering. Ökad rörlighet över gränserna ökar behoven av att exempelvis kunna utbyta journalanteckningar och reglera hur patient- ersättning ska ske. Det är därför knappast förvånande att EU enga- gerar sig på flera sätt inom detta område. EU:s påverkan är dock i första hand indirekt genom samordningsprojekt, forskning m.m. Lagstiftningen har en begränsad betydelse. Hälso- och sjukvården och hör till kommunernas och landstingens välfärdsproducerande uppgifter. Dessa uppgifter ingår i allt väsentligt inte i EU:s kompetens utan är i huvudsak nationella frågor. Enligt artikel 168 i EUF-fördraget får dock EU vidta åtgärder för att komplettera medlemsstaternas insatser inom folkhälsoområdet. EU:s allmänna påverkan på kommuner och landsting När det gäller hälso- och sjukvården har i ett antal domar slagit fast att sjukvård, oavsett hur den är finansierad och organiserad, omfattas av EUF-fördragets regler om fri rörlighet för tjänster.39 Patienter kan därför ha rätt till ersättning från sitt hem- land för vård utförd i andra länder inom EU- och EES området. praxis har bedömts medföra behov av en rätts- lig reglering inom unionen för att komma till rätta med den skilda tillämpningen i olika EU-länder. Hälso- och sjukvårdstjänster fanns med i ursprungliga förslag till tjänste- direktiv. Det ursprungliga förslaget avvisades dock av Europaparla- mentet och rådet eftersom man ansåg att denna lösning inte tog tillräcklig hänsyn till hälso- och sjukvårdstjänsternas särart. I stället har ett särskilt patientrörlighetsdirektiv40 antagits. Vid sidan av patientrörlighetsdirektivet kan rätt till vård också aktualiseras med stöd av förordningen om samordning av de sociala trygghets- systemen.41 Patientrörlighetsdirektivet är genomfört i genom lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Enligt lagen kan en person ha rätt till ersättning för vård i ett annat EU-land om patienten skulle haft rätt att få vården bekostad av det allmänna om den tillhandahållits i . Även om denna rätt redan tidigare fastslagits i praxis innebär direktivet och lagen olika preciseringar av denna rätt. Genom en särskild lag slås också fast att kommuner och landsting ska ha kostnadsansvar för sådan vård.42 Rätten till gränsöverskridande vård påverkar möjligheten att lokalt prioritera mellan olika patientgrupper. Den som tvingas vänta på 39Se bl.a. dom i mål C-158/96 Kohll mot Union des Caisses de Maladie, 1998 I–1931, C-157/99 och Peerbooms, 2001 I-5473, C-385/99 Müller- Fauré och van Riet, 2003 I-4509, C-372/04 Watts mot Trust och Secretary of State for Health, 2006 . 40Europaparlamentets och rådets direktiv /24/EU av om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård (EUT L 88, , s. 45–65 Celex 32011L0024). 41Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen (EUT L 166, 30.4.2004, s. 1–123, Celex 32004R0883). 42Lagen (2013:514) om landstingens och kommunernas kostnadsansvar för viss vård i utlandet. EU:s allmänna påverkan på kommuner och landsting vård kan söka sig utomlands för att få vård. Lagstiftningen pekar också ut som beslutande myndighet, vilket kan ses som ett ingrepp i den kommunala självstyrelsen. EU arbetar med att utveckla hälso- och sjukvårdstjänster via internet, t.ex. genom information om sund livsföring och förebyggande av sjukdomar, distanskonsultation, elektroniska recept och elektroniskt utbetald sjukvårdsersättning. EU bedriver ett arbete med att standardisera termer, begrepp och teknik för att möjliggöra överföring av journalinformation över nationsgränser. Detta är av stor betydelse när någon blir akut sjuk utanför sitt hemland. SKL har varit koordinator för ett storskaligt pilotprojekt – Services for European Patients (EpSOS) – som syftade till att utveckla säkra system för elektronisk överföring av läkemedels- recept och, med patientens samtycke, viktig information från jour- nalen i hemlandet (om t.ex. kronisk sjukdom, allergier och läke- medelsordinationer). Totalt 47 deltagare från 23 länder har varit med i projektet. EpSOS har åstadkommit stora förändringar inom flera områden. Vad gäller teknisk kompatibilitet har tydliga defini- tioner av bl.a. datainnehåll, semantik och specifikationer skapats. EpSOS har lagt en viktig grund för fortsatt samarbete på EU-nivå. Inte minst har projektet bidragit till tekniska lösningar som under- lättar för patienter att söka vård i ett annat EU- eller EES-land.43 presenterade ”En digital agenda för ” vars handlingsplan innehåller åtgärder inom bl.a. eHälsa. antog kommissionen en handlingsplan för eHälsa för perioden –2020, som syftar till att underlätta användningen av digitala lösningar inom EU:s hälso- och sjukvårdssystem. beslutade , i enlighet med vad som anges i patientrörlighetsdirektivet, att inrätta ett nätverk för eHälsa. Tanken är att nätverket på frivillig basis ska samla natio- nella myndigheter som är ansvariga för eHälsa för att arbeta med gemensamma riktlinjer. Syftet är att se till att eHälsosystemen 43 SKL, På gång inom EU 2014. EU:s allmänna påverkan på kommuner och landsting inom EU är driftskompatibla och att arbeta för en större använd- ning av eHälsa. EU har inga befogenheter när det gäller medlemsländernas social- tjänstlagstiftning, men försöker på olika sätt att motverka de orsaker som leder till att människor behöver stöd. Euro- peiska socialfonden stöder projekt som syftar till att motverka utanförskap och främja kompetensutveckling. Inom ramen för EU:s hälsoprogram och ramprogrammet för forskning och teknisk ut- veckling kan EU-medel beviljas projekt inom t.ex. missbruksvård och utveckling av äldreomsorgen. I takt med att befolkning blir äldre har EU kommit att intressera sig allt mer för äldrefrågor i bred bemärkelse. Förutom uttryckliga lagstiftningsåtgärder, exempelvis åldersdiskriminerings- direktivet44, har EU finansierat olika former av forskningsprojekt och olika former av stödprogram till nationella beslutsfattare genom exempelvis en särskild expertgrupp för demografiska frågor.45 10.7EU påverkar alla kommunala områden Utredningens bedömning: EU påverkar kommuner och lands- ting på alla områden. Regleringen i kommunallagen berörs dock i begränsad omfattning. EU:s konkurrens- och upphandlings- regler påverkar dock den kommunalrättsliga regleringen. Kommunernas och landstingens kompetens påverkas av i allt högre utsträckning. Påverkan varierar dock på olika områden. På upphandlingsområdet är påverkan stor genom en omfattande lagstiftning och praxis. Tillsynsområdet är ett annat område där påverkan från EU är stor. När det gäller välfärdstjänster är påver- kan mindre och i första hand indirekt genom samordningsprojekt, 44Rådets direktiv /78/EG av om inrättande av en allmän ram för likabehandling (EGT L 303, 2.12.2000, s. 16–22, Celex 32000L0078). 45EU-kommissionen, EU:s bidrag till aktivt åldrande och solidaritet mellan generationerna, s. 1 ff. EU:s allmänna påverkan på kommuner och landsting Lagstiftningen har en mer begränsad betydelse även om patientrörlighetsdirektivet här utgör ett viktigt undantag. Även i de fall påverkan är stor, t.ex. vad gäller tillsynsområdet och arbetsgivarområdet, är det ofta så att regleringen inte direkt berör kommunallagen, utan i första hand olika speciallagstiftningar. Samhällsbyggarområdet är ett annat område där det finns en stor påverkan från EU genom statsstöds- och upphandlingsreglerna. Här påverkas kommuner och landsting både vad gäller rollen som ansvariga för plan- och byggfrågor, men också den mera övergrip- ande rollen att utveckla det lokala näringslivet. Även om mycket av påverkan rör regleringen i berörs också den allmänna kommunala kompetensen och organisationsfriheten. I de följande avsnitten 11 och 12, kommer utredningen närmare att analysera hur kommunallagen förhåller sig till EU:s konkurrens- och upphandlingsregler, vilka påverkar den kommunalrättsliga reg- leringen. 11Påverkan från EU:s konkurrensrätt Konkurrensrätten påverkar möjligheten att lämna stöd Kommuner och landsting kan uppträda som säljare och köpare eller som stödgivare och stödmottagare. Det är ingen ny företeelse utan de har agerat på marknaden långt före EU-medlemskap. Gränsen mellan det offentliga och det privata har dock blivit otyd- ligare. I många fall bedrivs verksamhet av upphandlade privata utförare (vinstdrivande eller idéburna). Det förekommer också att kommuner vill stödja verksamhet som de anser viktiga som t.ex. en ny kongressanläggning eller arena. EU-medlemskapet har inne- burit att kommuner och landsting fått ytterligare regler, bl.a. konkurrensregler och andra inre marknadsregler, att förhålla sig till. Dessa förändrade förutsättningar gör att man förutom att tala om att kommuner och landsting är ute på marknaden kan säga att marknaden går in i den kommunala verksamheten. Den som öpp- nar sin verksamhet för konkurrens och marknaden riskerar i ökad utsträckning att bryta mot konkurrensreglerna medan den som inte gör det inte löper samma risk.1 EU:s konkurrensrätt har en konkret inverkan både på kommun- ernas och landstingens utrymme att ge olika former av stöd till näringslivet och på möjligheterna att ekonomiskt understödja egna ekonomiska verksamheter. Statsstödsreglerna har som utgångspunkt att stöd är förbjudet eftersom det kan snedvrida konkurrensen på den inre marknaden och att stöd som huvudregel måste föranmälas 1 , konkurrensrätt, s. 38. kallar detta för marknadsöppningens paradox. Påverkan från EU:s konkurrensrätt till kommissionen för granskning och godkännande innan det kan beviljas. Särskilt när det gäller den formella ordningen att anmäla stöd har det förekommit en del brister i kommunsektorn, bl.a. i anslutning till arenabyggen. Den som avser att vidta eller ändra stödåtgärder som Europeiska kommissionen enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget ska underrättas om, ska lämna upplysningar om åtgärderna till regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer.2 finns det ett relativt stort utrymme att enligt EU- rätten ge stöd till näringsverksamhet eller annan ekonomisk verk- samhet så länge stödet lämnas i enlighet med de materiella och for- mella regler ställer upp. Utifrån ett kommunalt perspek- tiv är utrymmet för stöd större för allmännyttiga tjänster, s.k. tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, SGEI (ekonomiska tjänster av all- mänt intresse enligt utredningens terminologi, se avsnitt 11.5.1). I utredningens uppdrag ingår att utreda det utrymme som finns i för- hållande till verksamhet och vilka krav som ställer för att använda sig av det. I detta avsnitt redovisar utredningen översiktligt den EU-rättsliga regleringen på konkurrensområdet (avsnitt 11.2). Centralt för förstå- elsen av detta är att reglerna tar sikte på ekonomisk verksamhet, till skillnad från icke-ekonomisk, och att företag är ett EU-rättsligt begrepp som är oberoende av hur verksamheten är organiserad och vad den benämns. Det innebär att en verksamhet inom t.ex. en ideell förening eller en kan anses bedrivas av ett företag om den är ekonomisk, dvs. om den erbjuder varor och tjänster på en marknad. Därefter redovisas statsstödsreglerna över- siktligt (avsnitt 11.3) där en skillnad görs mellan stöd som inte an- mälts (olagligt statsstöd) och stöd som inte är förenligt med EUF- fördraget (otillåtet statsstöd). Reglerna om tjänster av allmänt eko- nomiskt intresse, SGEI, ger utrymme för att vissa stöd kan anses förenliga med fördraget. Den EU-rättsliga regleringen av SGEI, vilka tjänster det kan vara fråga om och hur vi i förhållit oss till dessa tjänster liksom den utveckling som pågår behandlas där- 2 12 § lagen (2013:388) om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler. Påverkan från EU:s konkurrensrätt efter (avsnitt 11.4). Slutligen gör utredningen vissa analyser och be- dömningar av hur man bör förfara inom kommunsektorn när dessa regler används (avsnitt 11.5). EU:s konkurrenslagstiftning syftar till att på den inre marknaden förebygga att konkurrensen snedvrids mellan företag. Regleringen avser att förhindra konkurrensbegränsande samarbeten mellan före- tag och missbruk av ett eller flera företags dominerande ställning. Prövning kan även ske av företagskoncentrationer (artiklarna 101– 106 i EUF-fördraget). Vidare regleras situationer då medlemsstater ger statliga stöd till företag (artiklarna 107–109). Både konkurrens- reglerna och statsstödsreglerna gäller direkt när handeln mellan med- lemsstaterna påverkas, dvs. de tillämpas oaktat svenska regler på området. På konkurrensområdet finns svenska regler i konkurrens- lagen (2008:579) där frågor om bl.a. konkurrensbegränsande sam- arbeten och missbruk av dominerande ställning regleras. Dessa regler gäller oavsett om samhandeln inom EU påverkas. I kon- kurrenslagen regleras även möjligheten att förbjuda konkurrens- begränsande förfaranden i offentlig säljverksamhet och att helt för- bjuda sådan säljverksamhet som inte omfattas av den kommunala kompetensen (de s.k. KOS-reglerna), något som sak- nar motsvarighet inom . Med undantag för 2 kap. 8 § KL, som endast gäller kommuners stöd till enskilda näringsidkare, saknas på statsstödsområdet motsvarande svensk reglering för fall där samhandeln inte anses påverkas. Eftersom ytterst lite krävs för att samhandeln ska anses vara påverkad är emellertid tillämplig- heten av vidsträckt. 11.2.2Företag och ekonomisk verksamhet För konkurrensreglerna och reglerna om statligt stöd är begreppen företag och ekonomisk verksamhet centrala. Om en verksamhet anses som sådana kan marknads- och konkurrensreglerna bli tillämp- liga. definieras i praxis och dom- Påverkan från EU:s konkurrensrätt stolen har då inte fäst något avseende vid hur dessa har finansierats eller medlemsstaternas rättsliga reglering eller beteckning av före- tag. Det avgörande är om företaget bedriver ekonomisk verksam- het. Det behöver dock inte ha skapats för att generera vinst. Den ekonomiska verksamheten avgränsar företaget i förhållande till icke-ekonomisk verksamhet som inte omfattas av begreppet före- tag. Det innebär att om en organisatorisk enhet, t.ex. en , bedriver både ekonomisk och icke-ekonomisk verk- samhet är det bara den ekonomiska som anses som företag. Det innebär t.ex. också att det som vi i benämner som en ideell förening helt eller delvis kan vara ett företag samt att även två eller flera juridiska personer kan anses som ett företag.3 Begreppet ekonomisk verksamhet är också ett autonomt begrepp. Med ekonomisk verksamhet förstås all verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på en viss marknad.4 Från svensk praxis kan följande fall nämnas som ansetts utgöra företag oavsett hur verksamheten organiserats.5 Kommunalt be- driven friskvårdsverksamhet, tolktjänster, utomhusbad, försäljning och service av brandredskap hos räddningstjänsten, viss specialist- tandvård, friskvårds- och spaverksamhet, mark- och anläggnings- entreprenader, kommunikationsoperatörstjänster, försäljning av tomt- mark och beställningstrafik med buss. Från ekonomisk verksamhet skiljer dels verksamhet som innebär offentlig maktutövning eller när myndigheter agerar i egen- skap av just offentliga myndigheter, dels sociala verksamheter som 3Se exempelvis dom av i mål C-41/90, Höfner och mot Macroton, 1991 I-1979, punkt 21 samt dom i mål C-67/96, mot Stichting Bedrijfspensioenfonds Textielindustrie, 1999 I-5751, punkt 85. 4EU-domstolens dom i de förenade målen C-180/98–C-184/98, m.fl., 2000 I-6451, punkt 75. 5Hedelin, konkurrensrätt, s. 26. Påverkan från EU:s konkurrensrätt är baserade på solidaritetsprincipen.6 Även kollektivavtal som avser arbetsvillkor anses inte som ekonomisk verksamhet.7 Som offentlig maktutövning anses i vart fall armén, polisen, flyg- navigationssäkerhet och kontroll över flygtrafiken, sjötrafiksäker- het och kontroll av sjötrafiken, föroreningsbegränsande övervak- ning samt organisation, finansiering och verkställighet av fängelse- domar. Dessa omfattas inte av konkurrensreglerna om inte med- lemsstaten beslutat att införa marknadsmekanismer för dessa verk- samheter. gör också en åtskillnad mellan ekonomiska sys- tem och system som bygger på solidaritetsprincipen. Sociala trygg- hetssystem som bygger på det senare omfattas inte av konkurrens- reglerna. Viktiga faktorer för att avgöra om ett system är baserat på solidaritetsprincipen är om medlemskap i systemet är obligatoriskt, om systemet har ett rent socialt syfte och drivs utan vinstsyfte, om förmånerna är oberoende av hur stora bidrag som lämnas och inte nödvändigtvis står i proportion till den försäkrades inkomster samt om systemet övervakas av staten. Grundläggande utbildning och sjukvård kan i vissa medlemsstater vara sådana system.8 I artikel 107.1 i EUF-fördraget regleras huvudregeln om statligt stöd: Om inte annat föreskrivs i fördragen, är stöd som ges av en med- lemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. 6Se bl.a. C-264/01, C-306/01, C-354/01 och C-355/01, AOK Bundesverband m.fl. mot Ichthyol-Gesellschaft Cordes, , , GödeckeGmbH, Intersan, , 2004 I-2493, punkt 47. 7Mål C-67/96, mot Stichting Bedrijfspensioenfonds Textielindu- strie, 1999 I-5751 och mål C-437/09, AG2R Prévoyance mot Beaudout Père et Fils SARL, 2011 I-973. 8Se t.ex. 2.1.4 och 2.1.5 i kommissionens meddelande om tillämpningen av Europeiska unionens regler om statligt stöd på ersättning för tillhandahållande av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (2012/C 8/02). Påverkan från EU:s konkurrensrätt Huvudregeln innebär att stöd från det offentliga inte är tillåtet om det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Begreppet stöd har inte definierats i fördragen. har dock slagit fast att begreppet inte bara omfattar konkreta förmåner. Det omfattar även ingripanden som på olika sätt minskar de kostnader som normalt belastar ett företags budget och som därigenom, utan att utgöra en subvention, får samma effekt.9 Exempel på åtgärder som anses som stöd är direkta bidrag, räntesubventioner, upplåtande av mark eller byggnader gratis eller till ett pris understigande gällande marknads- priser eller till särskilt förmånliga villkor, kapitaltillskott, avstående från fordringar, skattelättnader, garanterad utdelning och offentlig upphandling som genomförs på ett oegentligt sätt.10 För att en åtgärd ska utgöra statligt stöd krävs att stödet ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel.