sou · H3B3108 · 2015-12-15 00:00:00 — Mycket tyder på att de sex särskilda skälen för undantag från strandskyddsreglernas förbud eller upphävande genom detaljplan 17 Behovet av att nå beslutsfattare i kommunerna framkom även och Bo- verkets rapport , En utvärdering och översyn av utfall och tillämpning av de nya strandskyddsreglerna, 2013, s. 26. Strandskyddsdelegationens reflektioner på strandskyddets utmaningar upplevs som mer begränsande i områden där fysisk planering inte är grunden för samhällsbyggandet (se avsnitt 5.5.3, figur 5.1) – alltså generellt i mer glest bebyggda områden. Det är heller inte så att ett bebyggelsetryck nödvändigtvis skapar en långsiktig utveckling av kommuner (se avsnitt 5.5.5). Därför behöver reglerna ge möjlighet till differentiering och därmed en ändamålsenlig tillämpning vid skilda förutsättningar där samhällsbyggande sker på olika sätt. Att kommunerna själva nu kan upphäva strandskydd i en detaljplan har beskrivits som en viktig effektivisering vid upphävande av skyddet. Det kan också vara möjligt att samordna tillämpningen mellan och ytterligare. Som exempel skulle ett samordningskrav beträffande bygglovsprövning och prövning av strandskyddsdispens kunna övervägas. Liknande samordningskrav finns redan för vissa vindkraftverk där bygglovsprövning och handläggning av anmälan om miljöfarlig verksamhet som utgångspunkt ska samordnas.18 Strandskyddsreglerna inverkar också på fastighetsbildningen genom att fastighetsbildning inte får motverka strandskyddets syften.19 Detta kan i vissa fall ge upphov till frågetecken mellan den fastighetsbildande myndigheten och den myndighet som prövar strandskyddsfrågor. De tomtplatsbestämningar som ska göras vid beslut om dispens kan tjäna som exempel på detta. Vad som i dispensbeslutet bedömts som en lämplig tomtplats, utifrån strandskyddets syften, får stor betydelse även för en framtida fastighetsbildning. Myndigheten som prövar dispensen bör alltså vara medveten om att tomtplatsbestämningen troligen kommer att ligga till grund för en kommande fastighetsbildning, vilket skapar ett behov av samråd myndigheterna emellan. Detta är myndigheten som prövar dispensen kanske inte alltid medveten om. Det kan också vara svårt för lantmätaren, som ska utföra en fastighetsbildning, att ensam bedöma vilka fastighetsbildningsåtgärder som motverkar strandskyddets syften. Strandskyddsdelegationen har erbjudit enstaka kompetenshöjande insatser inom området (se avsnitt 4.4, bilaga 4 samt 4.5.4). Utifrån de belysande exemplen ovan gör delegationen dock bedömningen att det finns ett fortsatt behov av kun- 18Jfr 25 b § förordning (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd, som föreskriver samordnad prövning, och 9 kap. 23 § , som endast föreskriver upplysning. 193 kap. 2 § fastighetsbildningslagen. Strandskyddsdelegationens reflektioner på strandskyddets utmaningar skapsinsatser som klarlägger fastighetsbildningsprocessen i förhållande till strandskyddsreglerna. Det behövs också insatser som stärker samordningen mellan de olika myndigheterna och främjar en effektiv och rättssäker ärendehantering. 7.6Fortsatt samverkan och kunskapsunderbyggnad Sammantaget är det delegationens bedömning att de insatser som genomförts inom ramen för delegationens uppdrag bidragit till en förstärkt samverkan samt till en mer enhetlig, effektiv och kunskapsunderbyggd tillämpning av reglerna. En väl underbyggd kunskap om strandskyddsreglerna är också en förutsättning för god samverkan. Delegationen föreslår i kapitel 1 ett antal åtgärder i syfte att säkra en fortsatt effekthemtagning. För det första föreslås en fortsatt aktiv förvaltning av Strandskyddsdelegationens webbportal via . För det andra föreslår delegationen att den nationella kraftsamlingen om samordning och samverkan kring insatser för strandskyddsreglernas tillämpning ska fortsätta . Den nya satsningen kallas Samverkan Strandskydd. Inom ramen för denna satsning föreslås dessutom, för det tredje, en förstärkt aktivitet på regional nivå, samordnad av länsstyrelserna. Att just länsstyrelser, med sitt breda uppdrag inom strandskyddets tillämpning och sin regionala närvaro, föreslås har att göra med att strandsskyddsreglerna behöver tillämpas utifrån kännedom om regionala och lokala förhållanden. Delegationens förslag bygger på resultat och erfarenheter från utredningstiden och den omfattande samverkan som då ägt rum mellan kommuner, länsstyrelser, regionala utvecklingsorgan och sektorsmyndigheter. Delegationen anser att satsningar som de föreslagna är en förutsättning för att tillämpningen av strandskyddsreglerna ska fungera väl, oberoende av om reglerna lämnas oförändrade eller om reglerna justeras. 7.6.1Ett användarvänligt stöd i nationell portal Som utgångspunkt har utredningens alla stödinsatser tillgängliggjorts via (se avsnitt 4.1). Delegationen konstaterar att en samlad portal, som tillgängliggör ett nationellt enhetligt stöd och ger åtkomst till information från vägledande Strandskyddsdelegationens reflektioner på strandskyddets utmaningar myndigheter, upplevts som användarvänligt och har väckt förtroende hos utredningens målgrupper. Samverkan mellan myndigheter kring en digital plattform är dock ingalunda någon ny metod i svensk förvaltning. Några exempel på myndighetsgemensamma plattformar är där 20-talet myndigheter informerar om tillståndsprocessen för vindkraft, Hallå konsument som är en rikstäckande upplysningstjänst för konsumenter, för den som driver eller ska starta företag samt Miljösamverkan som syftar till att effektivisera och stödja myndigheternas miljötillsyn. Miljösamverkan låter sig bäst jämföras med delegationens förslag till fortsatt stöd via . Medverkande aktörer hos Miljösamverkan är på nationell nivå länsstyrelser, , samt Havs- och vattenmyndigheten och på regional nivå länsstyrelserna. Miljösamverkan digitala plattform förvaltas och samordnas av i . Arbetet bedrivs genom samverkan och samskapande av insatser och har flera likheter med Strandskyddsdelegationens verksamhet (jfr kapitel 3). Miljösamverkan har uppmärksammats som väl fungerande av både och Statskontoret.20 7.6.2Samordning och samverkan om tillämpningen Samverkan har varit såväl utredningens mål som ett medel. Delegationens sammansättning har i sig utgjort ett sammanhang där olika perspektiv kunnat beaktas och prioriteringar göras utifrån en helhetssyn. Samverkan och bred involvering av kompetenser har varit en huvudstrategi för att hantera den komplexitet som strandskyddsreglerna innebär och etablera en gemensam förståelse över organisations- och sakområdesgränser (se kapitel 3). Strandskyddsdelegationens fyra arbetsgrupper (se avsnitt 2.4.3) har spelat en mycket viktig roll för utformningen av portalen och de stödinsatser som där förmedlas. Grupperna har bestått av specialister och praktiker från vägledande och tillämpande sektorsmyndigheter, kommuner, länsstyrelser och regionala utvecklingsorgan. 20 Granskning av svensk miljöpolitik 2014 och Statskontoret 2014:17 Vägledning till en bättre tillsyn En utvärdering av tillsynsvägledningen på miljöområdet. Strandskyddsdelegationens reflektioner på strandskyddets utmaningar haft en både bred och djup kompetens inom strandskyddreglernas tillämpning. Arbetssättet har vidare kompletterats med konferenser och dialoger. har både utredningens primära målgrupper i form av beslutsfattare, chefer och handläggare med ansvar för själva regeltillämpningen, och sekundära målgrupper dvs. medborgare och företagare som kommer i kontakt med reglerna, haft möjlighet att ge inspel till pågående arbete. Delegationen konsterar att det varit mycket värdefullt att specialister och praktiker har samlats för att identifiera och analysera behovet hos målgrupperna. De har även bidragit till de verktyg, utbildningar och informationsinsatser som tagits fram för att göra nytta och bidra till att tillämpningen blir mer enhetlig, effektiv och kunskapsunderbyggd. Delegationen rekommenderar att det fortsatta arbetet med att utveckla portalen utgår från liknande arbetsformer. Detta i syfte att koordinera sig över myndighets- och enhetsgränser, ta till vara kompetens från flera sakområden samt säkerställa insatsernas praktiska relevans och förankring. 7.6.3Den faktiska tillämpningen sker regionalt och lokalt Strandskyddsdelegationens uppdrag utgörs huvudsakligen av två delar. Dels ska utredningen vara en nationell arena för samverkan, dels ska utredningen ta fram stödinsatser som sedan ska kunna användas för att tillämpa reglerna i hela landet. Detta medför att Strandskyddsdelegationen inte har stannat vid framtagande av ett nationellt stöd, utan även beaktat behovet av regional relevans. Utredningens kompetensförsörjning har utgått från en önskan om geografisk spridning, dels i regeringens tillsättning av delegationen och dels i delegationens rekrytering av arbetsgrupper (se avsnitt 3.1.2). Dessutom har Strandskyddsdelegationen prioriterat att resa till varje län och även besökt flera kommuner i syfte att få en bild av lokala förutsättningar och erfarenheter. Detta har rustat för att förstå problem och möjligheter i strandskyddsreglernas tillämpning. (Se avsnitt 3.3) I förlängningen har det även underlättat erfarenhets- och kunskapsöverföring samt arbetet med att ta fram insatser som kan ge stöd under varierande förhållanden. Strandskyddsdelegationen har dessutom designat en del av sina insatser för att genomföras utifrån lokala förutsätt- Strandskyddsdelegationens reflektioner på strandskyddets utmaningar ningar, frågeställningar och behov av samverkan och kompetensutveckling. Insatsen Givande möten – tema strandskydd är ett sådant exempel (läs mer om Givande möten i avsnitt 4.7). Den som tillämpar strandskyddsreglerna behöver ha god kunskap om lokala förhållanden (se avsnitt 5.4.2), och den regionala samverkans betydelse kan inte nog betonas för att tillsyn, dispensprövning, planering av strandskyddat område och landsbygdsutveckling i strandnära läge ska kunna lyckas. Delegationen vill betona den regionala nivåns betydelse för möjligheterna till en differentierad tillämpning av strandskyddsreglerna. Det krävs att regionala skillnader fortsatt uppmärksammas samt att det inom länen arbetas aktivt med stödinsatser anpassade till faktiska förutsättningar. 7.7Skyddar strandskyddet det som ska skyddas? Strandskyddet har två syften, dels att långsiktigt trygga förutsättningarna för allemansrättslig tillgång till strandområden, dels att bevara goda livsvillkor för djur- och växtliv på land och i vatten. Denna skyddsform har bidragit till att bevara unika och varierande strandmiljöer samt att tillgängliggöra dessa för allmänheten. Att skydda stränder i enlighet med strandskyddets syften förefaller också ha ett brett stöd och en god legitimitet. Strandskyddsfrågan är dock långt ifrån okomplicerad och innehåller inte bara ett stort engagemang utan även starka intressekonflikter. Inte sällan är frågan också föremål för missförstånd eller fel information. Kritik mot äldre regelverk lever i viss mån kvar i debatten. Frågan Skyddar strandskyddet det som ska skyddas? låter sig således inte besvaras med ett enkelt ja eller nej. Det finns indikationer på att skyddet är starkt i glest bebyggda områden och svagare i tätbebyggda områden. ges t.ex. flest antal dispenser i storstadsområdena och (se avsnitt 5.5.4). har storstadslänen även olika former av länsvisa undantag från strandskyddet. Det tätbefolkade län har lägst andel allemansrättsligt tillgänglig mark i landet21 men endast en tredjedel22 av totala strandlinje är strandskyddad. 21Länsstyrelsen i län, PlanPM Strandskydd 2:3, rapport 2010:5, 2010. 22Länsstyrelsen i län, Stärkt strandskydd i efter översyn, / skane, 2015. Strandskyddsdelegationens reflektioner på strandskyddets utmaningar Detta indikerar att regelförändringarna genom prop. 2008/09:119 inte fullt ut har fyllt sitt syfte om att skapa differentierade strandskyddsregler. Delegationens uppfattning är att det finns ett brett stöd för en sådan differentiering, men ifrågasätter om denna har fått full effekt. Ett regelverk som strandskyddsreglerna innebär en relativt hög grad av komplexitet. Vid stora förändringar som de regeländringar som genomfördes genom prop. 2008/09:119 kan inte alltid konsekvenser och effekter förutses i varje del. , när reglerna tillämpats och en nationell satsning för att stärka förutsättningarna för regeländringarna genomförts, finns det anledning att notera vissa problemområden och se över behovet av att reglerna justeras. Det är delegationens uppfattning att det, utifrån de problemområden som här lyfts fram, är befogat att genomföra en sådan översyn i syfte att möjliggöra ett långsiktigt bevarande av strandområden och skapa förutsättningar för att utveckla boenden och verksamheter på landsbygden. Delegationens slutsatser: Det är delegationens bedömning att de insatser som tagits fram inom ramen för Strandskyddsdelegationens uppdrag bidragit till en förstärkt samverkan kring de strandskyddsregler som instiftades 2009–2010 samt till en mer enhetlig, effektiv och kunskapsunderbyggd tillämpning av dessa regler. Delegationen lämnar förslag till hur detta resultat kan tas till vara (se kapitel 1). Mot bakgrund av de erfarenheter som utredningen gjort under är det vidare delegationens uppfattning att en rad problemområden rörande strandskyddsreglerna inte kan åtgärdas inom ramen för det regelverk som instiftades 2009–2010 och som justerats 2014. Det är också uppenbart att den differentiering som efterfrågades inte har uppnåtts med det nya regelverket. För att komma tillrätta med detta är det delegationens rekommendation att reglerna ses över. Att göra en sådan översyn eller lämna förslag till förändringar i regelverket har inte ingått i delegationens uppdrag. , Bjällås, Rubenson, , 2015. – en kommentar. : Norsteds juridik. , Dahlsjö, Julstad, 2013. : Norsteds juridik. Bunker, B.B. & , B.T., 2006. The Handbook of Methods. Nergelius, , 2006. Rättsfilosofi – samhälle och moral genom tiderna, 2 uppl. Rockström, J. m.fl., 2009. Planetary boundaries: exploring the safe operating space for humanity. Ecology and Society 14(2): 32, ecologyandsociety.org/vol14/iss2/art32/. Senge, P. m.fl., 1994. The Fifth Discipline Fieldbook – Strategies and Tools for a . : Doubleday, , Inc. , G. och . Shoreline development and degradation of fish reproduction habitats. , D. m.fl. 2002. The GE Work-Out. Lagstiftning – Problem, teknik, möjligheter. WWF, Living blue planet report, 2015. , PBL Kunskapsbanken, i den kommunala översiktsplanen, . , PBL Kunskapsbank, Uppåtgående trend av antagna detaljplaner, . , Plan och byggenkät . , Plan och byggenkät . och rådets direktiv /147/EG av om bevarande av vilda fåglar. Kommittédirektiv 2014:4, Stöd till kommersiell service i särskilt utsatta glesbygdsområden. i län, 2010. Rapport 2010:5 PlanPM Strandskydd 2:3. i län, 2015. Stärkt strandskydd i efter översyn, /skane i , Uppföljning av kommunernas strandskyddstillsyn 2010–2012, 2014. Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (Tillväxtanalys), Rural Housing – Landsbygdsboende i , och . (Rapport 2012:05, Dnr 2010/229). och , 2013/rättelse 2014. Redovisning av ett regeringsuppdrag. En utvärdering och översyn av utfall och tillämpning av de nya strandskyddsreglerna. Rapport 5185: Kartläggning m.m. av strandskyddsbestämmelserna. Rapport 5504: Skyddad natur – en motor för regional utveckling. Rapport 6470: Allemansrätten och dess framtid. Rapport 6472: Dispens från strandskyddet, En utvärdering av roller, ansvar och förutsättningar efter förändringen i lagstiftningen 2009. Uppföljning av strandskyddsstatistik 2010. , och , M., Rapport 6470: Allemansrätten och dess framtid. Redovisning av regeringsuppdraget uppföljning av strandskyddsbeslut . Rapport 2009:4, utgåva 2, Strandskydd – en vägledning för planering och prövning. Redovisning av regeringsuppdraget uppföljning av strandskyddsbeslut . Redovisning av regeringsuppdraget uppföljning av strandskyddsbeslut . Redovisning av uppföljning av strandskyddsbeslut . Återrapportering om utvidgat strandskydd, NV-00453-15. Granskning av svensk miljöpolitik. Statskontoret 2014:17 Vägledning till en bättre tillsyn. En utvärdering av tillsynsvägledningen på miljöområdet. Proposition 1952:187, Förslag till strandlag. Proposition 1974:166, Förslag till ändringar i naturvårdslagen (1964:822) och skogsvårdslagen (1948:237) m.m. Proposition 1985/86:3, Lag om hushållning med naturresurser m.m. Proposition 1993/94:229, Strandskydd. Proposition 1997/98:45, Miljöbalk. Proposition 2008/09:119, Strandskyddet och utvecklingen av landsbygden. Proposition 2009/10:238, Framtidens friluftspolitik. Proposition 2013/14:214, Strandskydd vid små sjöar och vattendrag. Regeringens skrivelse 2012/13:51. Rådets direktiv /43/EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, senast ändrat genom rådets direktiv /105/EG. SOU 2012:87, Ny PBL på rätt sätt. Service i glesbygd. En ny regional planering – ökad samordning och bättre bostadsförsörjning. , Statistiska meddelande, MI 50 . Strandskyddsdelegationen, 2014. Behovsinventering gällande tillsyn och tillämpning av strandskyddsreglerna, Markör. Strandskyddsdelegationen, 2014. Rapport: Inventering av åtalsanmälningar och förundersökningar om brott mot strandskyddsreglerna. Strandskyddsdelegationen, 2014. Kunskapsunderlag om tillväxt och strandskydd. Strandskyddsdelegationens arbetsgrupp Tillväxts slutrapport, 2015. Strandskyddsdelegationens arbetsgrupp Öppna datas slutrapport, 2015. Intressent- och nyttoanalys, arbetsgruppen Öppna data. , Fakta om svensk turism 2013. WSP – Eventuella avgränsningar som länsstyrelserna tillämpar, rapport till och 2013. Mark- och () domar: MÖD 2009:13, M 1225-08, MÖD 2012:39, M 10239-11, Högsta domstolens dom: NJA 2008 s. 55(2008:5), T 4786-05, 300 m – Vejledning om 300 m Strandbeskyttelses- och klitfredningszone (81194/vejledningom300mstrandbeskyttelsesogklitfrednongsz.pdf) – Utgiven av Miljø- og , samt Skovog Naturstyrelsen, (avstämd ). , /sv/bidrag--garantier/kommuner/stod- till-planeringsinsatser-i-strandnara-lagen, . Statlige planretningslinjer for differensiert forvaltning av strandsonen langs sjøen (differensiert-forvaltning-strandsonen/id636763/) (avstämd: ). (avstämd: ). inden-kystnaerhedszonen (avstämd: ). land/bygge-og-beskyttelseslinjer/strandbeskyttelseslinjen/ bekendtgoerelser-om-strandbeskyttelseslinjen/ (avstämd: ). land/bygge-og-beskyttelseslinjer/strandbeskyttelseslinjen/ (avstämd: ). land/sommerhuse/nye-sommerhusgrunde/ (avstämd: ). Delegationen för en långsiktig tillämpning av strandskyddsreglerna En delegation ska inrättas med uppdrag att utföra och samordna en informations- och kunskapsinsats när det gäller frågor som berör tillämpningen av strandskyddsreglerna. Delegationen ska utgöra en arena för erfarenhetsutbyte och dialog. Syftet med delegationens arbete är att bidra till kompetensutveckling när det gäller tillämpningen av strandskyddsreglerna i och och förutsättningar för en nationellt harmoniserad tillämpning av strandskyddsreglerna. Delegationen ska också verka för att tillämpningen av strandskyddsreglerna effektiviseras i samhällsplanerings- och byggprocessen. Delegationens arbete ska bidra till syftet med de särskilda medel som avsatts i budgetpropositionen för bl.a. planeringsinsatser för landsbygdsutveckling i strandnära lägen, för att underlätta för attraktivt boende på landsbygden. Delegationens arbete ska fokusera på: –att sammanställa och sprida kunskap om strandskyddsreglerna, sprida kunskap om tillämpningen av reglerna och kunskap om arbetsprocesser, olika handläggningsverktyg samt erfarenheter och goda exempel, –att främja samverkan och utbyte av erfarenheter och underlätta samarbete mellan berörda aktörer, bl.a. inom och mellan kommuner, länsstyrelser och andra myndigheter samt organ med ansvar för regionalt tillväxtarbete i länen i samhällsplanerings- och byggfrågor som relaterar till strandskyddsregelverket. Insatsen ska i första hand rikta sig till kommuner, länsstyrelser, andra statliga myndigheter samt organ med ansvar för regionalt tillväxtarbete i länen. Insatsen ska även stödja informations- och kunskapsspridning till organisationer, företag och allmänhet om tillämpningen av strandskyddsreglerna. Delegationen ska inleda sitt arbete med att utforma ett förslag till program för uppdraget och en plan för programmets genomförande. Förslaget ska redovisas till regeringen . Delegationen ska och till regeringen redovisa den verksamhet som har bedrivits under respektive år. Uppdraget ska slutredovisas till regeringen . Strandskyddet är ett generellt områdesskydd och gäller vid hav, sjöar, vattendrag och öar i hela landet. Syftet med strandskyddet är att långsiktigt trygga förutsättningarna för allmänhetens friluftsliv och bevara goda livsvillkor på land och i vatten för djur och växtliv. Strandskydd omfattar både land- och vattenområden. Det gäller om båda sidor om den s.k. strandlinjen. Ett strandskyddsområde kan även vara utökat om båda sidor om strandlinjen. Ett första strandskydd kom till för att förhindra en överexploatering av stränderna och bevara allmänhetens tillgång till stränder och vatten för friluftsliv. Syftet med strandskyddet utvidgades till att också gälla skyddet av stränderna på grund av deras stora betydelse för den biologiska mångfalden. Strandskydd, som regleras i 7 kap. , innebär att det finns förbud mot att bland annat uppföra nya byggnader och ta i anspråk mark inom strandskyddsområden. Strandskydd gäller i stort sett generellt i hela landet och föregås inte av någon prövning eller något särskilt beslut för utpekande av områden. Från förbuden att ta i anspråk mark finns det a) generella undantag, b) möjligheter att besluta om att ge dispens och c) möjligheter till upphävande av strandskyddet. Ett undantag är att förbuden inom ett strandskyddsområde inte gäller vissa byggnader inom jordbruket, fisket, skogsbruket och renskötsel, som behövs för näringens bedrivande. Om en åtgärd däremot träffas av förbuden inom strandskyddsområden finns det möjlighet att, om det finns särskilda skäl, besluta om dispens från strandskydd. Strandskydd kan också vara upphävt för ett område i en plan om det finns särskilda skäl. Det finns även områden som på grund av äldre regler inte omfattas av strandskydd. ändrades strandskyddsreglerna, se prop. 2008/09:119 och prop. 2010/11:64. Ändringarnas inriktning var att utveckla ett ändamålsenligt strandskydd som beaktar behovet av utveckling i hela , särskilt i många landsbygder, som ett långsiktigt skydd av strändernas natur- och friluftsvärden inte skulle äventyras. Regeringen anser att även behovet av tillväxt har en central roll i sammanhanget. Utgångspunkten för ändringarna var ett fortsatt generellt strandskydd i hela landet och innebar förändringar både i strandskyddsbestämmelserna i 7 kap. och i bestämmelserna om planer i 3, 4, 5 och 11 kap. (2010:900). Flera förtydliganden gjordes i syfte att uppnå en mer enhetlig rättstillämpning. Dessa avsåg bland annat strandskyddets syfte, förutsättningar för att upphäva eller ge dispens från strandskydd och frågan om en fri passage för allmänheten närmast strandlinjen. Förändringarna syftade också till att öka det lokala och regionala inflytandet över strandskyddet. De nya reglerna har inneburit att kommunerna fått huvudansvaret för att pröva frågor om upphävande av och dispens från strandskyddet. Även tidigare hade flertalet kommuner beslutanderätten genom att länsstyrelserna hade delegerat dispensprövningen till kommunerna enligt tidigare regler om strandskydd i . Genom de nya bestämmelserna fick kommunerna ansvaret för att i förekommande fall i sina översiktsplaner redovisa områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen, inom vilka vissa lättnader i strandskyddet avses gälla. Kommunernas redovisning är endast vägledande vid prövningen av upphävande- och dispensfrågor. styrelsen har en stark roll i att bevaka strandskyddets intressen vid planering.