sou · H3B310 · 2015-02-26 00:00:00 — lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium, lagen (1992:1140) om ekonomiska zon, och lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. har däremot inte lagstiftat om att inrätta någon angrän- sande zon. Det framgår emellertid av prop. 1995/96:140 om havs- rättskonventionen och tillämpningsavtalet att regeringen redan i sam- band med ratificeringen av UNCLOS gjorde bedömningen att över- vägande skäl talar för att en angränsande zon bör inrättas och att man avsåg att återkomma till med ett sådant förslag. Detta bekräftades senare av dåvarande utrikesministern i svar på en skriftlig fråga i (2007/08:523). har beslutat om koordinater för delar av territorialhavets avgränsningslinje i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. Regeringen har beslutat om koordinater för baslinjer och bas- linjepunkter längs den svenska kusten i förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium. Regeringen har även beslutat om koordinater för de punkter som bestämmer de maritima zonernas yttre avgränsningslinjer i förordningen (1992:1226) om ekonomiska zon. Kontinen- talsockelförordningen (1966:315) innehåller en hänvisning till koordinaterna i förordningen om ekonomiska zon. Närheten till andra staters kuster gör att delar av det svenska sjöterritoriet måste avgränsas gentemot andra staters sjöterritorium och/eller maritima zoner. har därför ingått avtal med , och om i havet samt om avgräns- ningslinjer mellan svenskt territorialhav och internationellt vatten i vissa havsområden. har också ingått överenskommelser med , , , , , , , och om avgränsningslinjer gentemot berörda staters maritima zoner för den svenska kontinentalsockeln och/eller eko- nomiska zon eller, i förekommande fall, dåvarande fiske- Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… Flera av dessa överenskommelser träffades innan hade inrättat en ekonomisk zon. Avgränsningslinjerna illustreras i figur 2.4. Figur 2.4 Översiktlig skiss över avgränsningslinjer för sjöterritorier och maritima zoner längs Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 2.1.5Kuststaternas skyldighet att offentliggöra information Enligt UNCLOS artikel 16 ska kuststaten ange de baslinjer som dragits enligt artikel 7 (räta baslinjer), artikel 9 (över flodmynningar) och artikel 10 (över bukter), eller den gräns för territorialhavet som följer av dessa baslinjer, i sina officiella sjökort. Staten ska också ange de gränslinjer som dragits vid eventuella redder (artikel 12) och för att avgränsa det egna territorialhavet mot en stat med mot- stående eller intilliggande kust (artikel 15) i sjökorten. Kortens skala ska vara tillräcklig för att linjernas läge ska kunna fastställas. Alter- nativt kan sjökorten ersättas av en förteckning över koordinater för geografiska punkter med angivande av geodetiskt datum. Kuststaten ska vederbörligen offentliggöra sådana sjökort och förteckningar och deponera ett exemplar av varje hos FN:s generalsekreterare. UNCLOS artikel 75 och 84 innehåller motsvarande förpliktel- ser för kuststaterna att offentliggöra och deponera information om avgränsningslinjerna för sina exklusiva ekonomiska zoner och kon- tinentalsocklar. Det finns inget krav i UNCLOS att kuststaten ska deponera information om normala baslinjer eller om territorialhavets gräns utanför en kust med sådan baslinje. Lågvattenskär utanför baslinjerna som enligt artikel 13 kan använ- das för beräkning av territorialhavets bredd torde emellertid omfattas av deponeringsskyldigheten även i de fall då sådana punkter ligger utanför en normal baslinje. har deponerat information om koordinaterna för de svenska räta baslinjerna och om att det svenska territorialhavets bredd uppgår hos FN:s generalsekreterare genom att överlämna kopior på lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium inklusive de lagändringar som genomfördes och 1979 samt förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium inklusive dess bilagda tabellförteckning där baslinjepunkterna är numrerade från 1 till 124.14 Även tillträdesförordning har överlämnats.15 tycks emellertid inte ha överlämnat några sjökort till FN. 14http:///depts/los/LEGISLATIONANDTREATIES/STATEFILES/SWE.htm. Maj:ts kungörelse om utländska örlogsfartygs och militära luftfartygs tillträde till svenskt territorium m.m. (SFS 1966:366) Denna förordning har ersatts av tillträdesförordning (SFS 1992:118). Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… ordningen samt lagen respektive förordningen om eko- nomiska zon har också deponerats. Däremot förefaller inte ha informerat om ändringar i dessa lagar och förordningar. Med anledning av andra åtaganden har också överlämnat kopior till FN på tre avtal med , ett avtal med , ett avtal med och , fyra avtal med , ett avtal med och , två avtal med , två avtal med , ett avtal med , två avtal med samt ett avtal med och Ryska federationen.16 Som framgått ovan har baslinjerna en avgörande betydelse för ut- formningen av en stats sjöterritorium och maritima zoner. Staten måste emellertid fastställa sina baslinjer och beräkna bredden på sina havsområden enligt vedertagna geodetiska och hydrografiska metoder med bästa möjliga precision för att kunna påräkna att andra stater ska erkänna och acceptera dess territorialhav och maritima zoner. Korrekt fastställda baslinjer är en förutsättning för att en stat fullt ut ska kunna tillgodogöra sig sina rättigheter och fullgöra sina skyl- digheter enligt UNCLOS och andra internationella förpliktelser. angavs positioner för punkter på land och vid kusterna i förhållande till någon allmänt välkänd referenspunkt på land vars position hade mätts in och bestämts. Positioner för punkter långt ute till havs fastställdes med hjälp av stjärnorna vars lägen har dokumenterats av astronomerna sedan uråldrig tid. har stora framsteg gjorts vad gäller geografisk positionsbestämning. Modern geodetisk forskning har utvecklat metoder som tillåter mycket stor noggrannhet. Inom ramen för ett referenssystem som baseras på de geografiska positionssatelliternas matematiskt stabila banor i rymden kan alla punkter på jordklotet definieras entydigt genom att relateras till ett enhetligt globalt geocentriskt referens- system, ”” (ITRS). Det kan liknas vid ett stabilt yttre skal runt jorden som gör det möjligt att räkna om positionsangivelsen för varje enskild punkt som bestämts inom ett lokalt höjd- och/eller plansystem och att koppla Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… samman olika referenssystem som utvecklats för olika ändamål, förutsatt att erforderliga transformationssamband kan etableras. Jordytan är i ständig rörelse på grund av att kontinentalplattorna sakta rör sig i både höjd- och sidled, i förhållande till varandra och inom sig. En punkt på land som har mätts in och märkts ut i den fysiska verkligheten kan förflytta sig i höjd- och/eller sidled efter mättillfället på grund av t.ex. erosion, uppgrundning, landhöjning eller rörelser i jordskorpan. Havsytan är dessutom i ständig rörelse. Den exakta positionsbestämningen av en punkt på en viss lågvatten- linje är därför bara helt korrekt vid själva inmätningstillfället. Punk- ten kan ha förflyttat sig något när den mäts in noggrant igen . Positionsangivelser för punkter på land och i havet har med nödvändighet också en viss inbyggd approximation som gör att verkligheten kan skilja sig från kartan, eller sjökortet, på grund av objektets storlek eller den generalisering som valts för att märka ut det i en viss skala. 2.2.1Standardisering och internationellt samarbete Ny teknik har gjort bättre mätinstrument tillgängliga för allt fler användare. Nya tjänster baserade på geografisk information utveck- las kontinuerligt. Kraven har därmed ökat på standardisering av de referenssystem som används för officiella geografiska positions- angivelser för olika ändamål i skilda länder. I pågår en övergång inom myndigheter och kommuner till att ange alla höjd- och djupvärden i det nya nationella höjdsystemet Rikets Höjdsystem (RH 2000). RH 2000 utgör tillsammans med SWEREF 99 grunden för den moderna svenska geodetiska infrastrukturen. SWEREF 99 är den svenska realiseringen av ”1989” (ETRS 89). På motsvarande sätt är RH 2000 den svenska realiseringen av ”” (EVRS). Det innebär att RH 2000 kan betraktas som en del av det europeiska höjdsystemet European Vertical Reference Frame 2007 (EVRF 2007). Nollnivån i RH 2000 definieras av Normaal Peil (), en standardiserad havsnivå i som mättes in och som används som nollnivå även Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… av andra europeiska länder.17 Med införandet av RH 2000 har det skapats möjligheter för alla lokala användare i att ansluta sina lokala höjdnät till ett enhetligt nationellt höjdsystem som håller en mycket hög kvalitet både regionalt och lokalt. På global nivå pågår ett omfattande standardiseringsarbete inom ramen för bland annat (), Internationella Associationen för Geodesi (IAG), Världs- metereologiorganisationen (WMO) och dessas olika specialiserade underorgan. För att stödja staternas tekniska tillämpning och uttolk- ning av olika bestämmelser i har och IAG också bildat ett gemensamt internationellt rådgivande expertorgan, ABLOS18, som utarbetar riktlinjer för geodetiska och hydrografiska beräkningar och tekniska uttolkningar av konven- tionens begrepp. Inom ramen för samarbetar medlemsstaternas hydrografiska myndigheter och de myndigheter som ansvarar för produktion av sjökort. Man utformar gemensamma rekommendationer som för- väntas följas av berörda stater om bland annat tekniska standarder, beräkningsmodeller och specifikationer för framställande av offici- ella sjökort och för samordnad elektronisk datahantering. För att underlätta harmonisering och ömsesidig förståelse rekommenderar medlemsstaterna att relatera sina observationer vid höjd- och djupmätningar till ett geocentriskt referenssystem, företrädesvis ITRS eller något system genom vilket ITRS har implementerats, till exempel ”1984” (WGS 84) som är ett globalt anpassat referenssystem. I används ofta EUREF 89 som är ett äldre namn för det europeiska referenssystemet, ETRS 89. Skillnaden till SWEREF 99 är försumbar, maximalt , varför ETRS 89 i sjökortssammanhang betraktas som identiskt med SWEREF 99. arbetar även med att samordna produktionen av inter- nationella sjökort, så kallade . Dessa avses i första hand ersätta nationella sjökort över områden som berör flera länder. Produktionen av elektroniska sjökort är uppdelad mellan olika staters sjökortsmyndigheter. Var och en har publiceringsansvar för 17Tillsammans med några andra punkter som valts ut för att ge en robust referensnivå. 18Advisory the Sea. Även och havsforskningsexperter deltar. Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… ett visst antal geografiska områden, så kallade ENC-celler. Den standardiserade informationen i respektive cell lagras i regionala datacentra och kan laddas ner därifrån av sjöfarten och andra abonnenter mot en avgift och användas i det elektroniska sjökorts- och informationssystem för navigering som är godkänt av den Internationella sjöfartsorganisationen (IMO). De elektroniska sjökorten har officiell status och kan fullt ut ersätta tryckta sjökort. 2.2.2Pågående harmonisering inom EU-samarbetet Genomförandet av EU:s så kallade Inspiredirektiv har påskyndat medlemsstaternas samarbete för att underlätta uppbyggnaden av samordnade geografiska informationssystem. EU:s vattendirektiv (2000/60/EG) fokuserar på vattenkvalitet i medlemsstaternas ”kust- vatten” som man definierar som ytvattnet i havsområdet mellan strandlinjen och en linje som dras en nautisk mil räknat från bas- linjerna. Kustvattnet löper således som en remsa med varierande bredd och omfattar medlemsstaternas inre vatten och territorialhav ut till en nautisk mil utanför baslinjerna. EU:s ramdirektiv om en marin strategi (2008/56/EG) omfattar medlemsstaternas ”vatten”, vilket definieras som kustvatten samt havsområden från baslinjerna ut till den yttersta gränsen för de havsområden där en medlemsstat har suveränitet och/eller ut- övar jurisdiktion i enlighet med UNCLOS. För del om- fattar detta direktiv således alla havsområden som betecknas som inre vatten, territorialhav, ekonomisk zon och kontinentalsockel. föreslog i betänkandet ”Planering på djupet” (SOU 2010:91) ett system för havsplanering som skulle omfatta havsområdena längs den svenska kusten räknat från en linje en nautisk mil utanför de svenska baslinjerna. Regeringen föreslog i proposition (2013/14:186) om hushållning med havsområden att statliga havsplaner ska omfatta ekonomiska zon och de områden som inte ingår i fastigheter inom svenskt territorialhav från en nautisk mil utanför baslinjen. Även kontinentalsockeln i berörda havsområden ska omfattas av planerna. I och förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vatten- miljön anges en nautisk mil utanför baslinjen som avgränsning av vattendistrikten. En nautisk mil utanför baslinjen används även i Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… havsmiljöförordningen (2010:1341) som avgränsning mellan så kallat kustvatten och annat vatten i havet. Mot denna bakgrund och för att möta förväntade framtida be- hov har utredningen övervägt om det vore lämpligt och ändamåls- enligt att inom ramen för sitt arbete även föreslå geografiska koordinater för en avgränsningslinje som löper en nautisk mil utan- för de svenska baslinjerna. Utredningen har emellertid kommit fram till att detta skulle kräva en tätare inmätning av punkter än vad som behövs för utredningens övriga arbete och att ett sådant extra inmätningsarbete varken ryms inom utredningens budget eller dess tidsplan. antog regeringens proposition (2013/14:186) om hus- hållning med havsområden den 10 juni 2014.19 Den föreslagna änd- ringen av hushållningsreglerna i 4 kap. trädde i kraft . Arbetet med detaljerade föreskrifter pågår för närvarande20. Strandlinjen utgör skiljelinje mellan land och vatten. Den är per definition rörlig och rum eftersom havsytan aldrig är helt stilla. Strandlinjen påverkas av vågrörelser och dygnsvariationer i tidvatten, väder och vind liksom av längre tidvattencykler och av erosion eller uppgrundning när lättrörligt material förflyttas av vattenströmmarna. Långsiktigt påverkas strandlinjen även av den globala havsnivå- höjningen när klimatförändringar leder till ökad havstemperatur och avsmältning från glaciärer och inlandsisar. Vid jordskalv kan plötsliga förändringar av strandlinjen ske. I tillkommer land- höjning på grund av att landet fortfarande långsamt reser sig efter att ha varit nedtyngt av inlandsisen. Lantmäteriet och genomför ett projekt för att fastställa en gemensam nationell strandlinje i plan och höjd för hela den svenska kusten (Gemensam Nationell Strandlinje, NSL). Syftet med är bl.a. att strandlinjens läge på Lantmäteriets kartor och på sjökort ska bygga på samma karteringsunderlag, baserat på en gemensamt utvecklad 192013/14:MJU24, rskr. 2013/14:310. Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… standard, något som inte har varit fallet. I används nollnivån i RH 2000 som referensyta för strandlinjen och övriga objekt som karteras och märks ut i sjökort och på kartor. Den gemensamma digitala strandlinjen redovisas enligt läget i de flygbilder som har använts vid karteringen. Avvikelsen från noll- nivån i RH 2000 på grund av variationer i vattenståndet vid foto- tillfället får vara högst +0,2/-0,. Även bränningar och över- vattenstenar karteras enligt samma kriterier. Man skiljer mellan öar och skär enbart på basis av landformationernas storlek. För en land- formation som är större än karteras strandlinjen med en kontur. Landformationer som är mindre än karteras som ett punktobjekt med en symbol. På Lantmäteriets kartor redovisas öar med strandlinjer och mindre landformationer, övervattenstenar och bränningar med symboler. använder NSL-data som underlag för svenska offi- ciella sjökort och har följande beteckningar på sjökorten för land- formationer i havet med olika höjd: övervattensten eller ö, högre än bränning, mellan +0,och -0, undervattensten, lägre än -0, En ö markeras antingen med en symbol, som ett punktobjekt, eller med konturer beroende på öns storlek och skalan i sjökortet. Det är inte ovanligt att sjökortets redovisning av strandlinje, öar och bränningar avviker från verkligheten med . Även ännu större fel förekommer i såväl papperssjökort som elek- troniska sjökort. Arbetet har resulterat i att strandlinjen nu är korrigerad längs kuststräckan mellan norska gränsen och i de sjökort, båtsportkort och ENC-celler som utkom- mit . pågick arbetet med förbättring av strandlinjen i sjökort över samt i om- rådet kring . Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… NSL-specifikationerna anger att det nationella referenssystemet SWEREF 99 med koordinatsystemet SWEREF 99 TM för kartprojek- tion ska användas för mätningar och beräkningar i plan. I höjd ska RH 2000 användas. Nuvarande arbetsplan sträcker sig till och med men även efter den tidpunkten återstår fortfarande några kustavsnitt. Den nivå som kuststaten väljer att använda som normerande för vattenståndet längs kusten vid ett visst havsområde har avgörande betydelse vid bestämning av strandlinjens geografiska läge. Staten måste välja en viss vattennivå som referensnivå för vattenståndet, en så kallad referensyta. Referensytan för de djup- och höjdnivåer som är markerade i statens officiella sjökort ska anges i korten. För att kunna fastställa den yttre avgränsningslinjen för sitt terri- torialhav måste kuststaten som tidigare nämnts identifiera ett lämp- ligt antal baslinjepunkter längs en lågvattenlinje. Punkter på fast land, öar och skär som ligger över denna lågvattennivå kan användas som utgångspunkt för beräkning av territorialhavets bredd. Begreppet lågvattenlinje, ”low water line”, i UNCLOS21 uttolkas i internationella sammanhang och av de flesta kuststater som regel som den referensnivå för havsvattenståndet som utgörs av den lägsta beräknade tidvattennivån, LAT (”lowest astronomical tide”), för respektive havsområde. I det stora flertalet av världens kuststater förekommer tidvatten. Dessa stater använder som regel LAT för respektive havsområde som referensyta för vattenståndet i sjökorten. LAT är en framräk- nad referensnivå som anger lägsta havsnivå vid lägsta tidvatten på en viss plats, utan hänsyn tagen till väder- och vindförhållanden. Detta är en teoretisk nivå som beräknats på basis av långa observa- tionsserier och som inträffar med 18,6 års mellanrum, dvs. periodi- citeten för den tidvattencykel då de mest extrema tidvattnen före- 21 Jfr t.ex. UNCLOS artikel 5 om definitionen av normal baslinje. Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… kommer i stater med tidvatten. Som regel publicerar dessa stater detaljerade tidvattenstabeller för olika havsområden, t.ex. hamninlopp och farleder för sjöfarten, där man anger vattenståndets dygns- och timvariationer i förhållande till områdets LAT-nivå. Längs den svenska kusten är tidvattnet emellertid svagt eftersom det dämpas över . Inne i är tidvattnet nästan obefintligt. Utredningen konstaterar därför att det fordras en annan meto- dik än den etablerade LAT-beräkningen för att avgöra vilken låg- vattennivå som är mest lämplig att använda för att identifiera bas- linjepunkter och baslinjer längs . Utredningen har också undersökt om det vore mest ändamålsenligt att använda en enhetlig lågvattenlinje längs hela kusten eller om det är lämpligare att fort- sätta att ta hänsyn till att nivåerna för lågt vattenstånd är olika i olika havsområden längs . , , mäter variationerna i havsvattenståndet på 23 platser längs den svenska kusten och fastställer ett beräknat värde för medelvatten- ståndet vid respektive mätstation. Mätstationerna benämns mareografer. Årsmedelvärdena baseras normalt på observerade tim- värden, men för vissa mätstationer och perioder baseras de på dygns- värden. observerar vattenståndet i ett lokalt höjdsystem, som är unikt för varje mätstation. Genom att analysera långa mätserier kan en referensnivå som brukar kallas ”årets medelvattenstånd” bestämmas för varje enskild station. Beräkningen görs med hjälp av linjär regressionsanalys på basis av alla årsmedelvärden sedan mätningarna startade vid en viss station. Detta beräknade medelvattenstånd, MW, är således unikt för varje mätstation och avser enbart den station som analyseras. Figur 2.5 visar ett exempel på en sådan analys för mätstationen Ratan norr om , där och dess föregångare har observe- rat vattenståndet . Grön linje visar hur årsmedel- värdena har varierat vid Ratans mätstation uttryckt i RH 2000. Den svarta räta linjen visar det beräknade medelvatten- ståndet (MW). I diagrammet visas också årliga högsta observerade Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… vattenstånd (HHW), blå linje, och årliga lägsta observerade vatten- stånd (LLW), röd linje. HHW och LLW bestäms genom att analysera avvikelsen från det beräknade medelvattenståndet . Figur 2.5 Diagram som illustrerar en bestämning av medelvattenståndet med hjälp av regressionsanalys Det krävs minst trettio årsmedelvärden för att någorlunda väl kunna bestämma regressionslinjen för MW. Med linjens hjälp kan sedan ange det beräknade medelvattenståndet framåt eller bakåt i tiden och ange avvikelser från ett visst års medelvattenstånd, t.ex. de aktuella vattenståndsuppgifter som meddelas av i anslutning till sjöväderrapporterna. Av 23 mätstationer ligger 5 stycken på , 4 i och övriga 14 längs (figur 2.6). I hela området runt finns det sammanlagt cirka 100 sådana stationer, varav således ungefär en fjärdedel är svenska. Hälften av stationerna ligger längs de danska och tyska kusterna. Den återstående fjärdedelen ligger på den södra och östra sidan av . De nio Östersjöstaterna samarbetar med att samla in, bearbeta och presentera mätdata inom Baltic Operational Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… , BOOS.22 Man strävar bl.a. efter att uttrycka nationella oceanografiska mätvärden i förhållande till ett gemen- samt harmoniserat referenssystem för djup- och höjdangivelser. Figur 2.6 Stationskarta och stationslista som visar var observerar havsvattenstånd (2014) Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 59' 48'' 07' 38'' 21' 13'' 13' 04'' 05' 36'' 49' 57'' 41' 05'' 47' 26'' 14' 59'' 06' 45'' 08' 32'' 34' 45'' 45' 23'' 54' 12'' 31' 20'' 53' 37'' 25' 00'' 49' 47'' 33' 27'' 21' 28'' 06' 19'' 35' 22'' 16' 30'' 28' 41'' 21' 58'' 05' 50'' 38' 21'' 17' 04'' 33' 13'' 50' 14'' 44' 32'' 51' 55'' 19' 27'' 04' 55'' 24' 31'' 12' 39'' 21' 48'' 31' 52'' 11' 26'' 00' 45'' 59' 10'' 53' 42'' 54' 57'' 13' 50'' 41' 49'' 05' 46'' Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 2.3.3Högsta och lägsta uppmätta vattenstånd noterar också det högsta respektive lägsta vattenstånd som förekommit vid en viss mätstation under en viss mätperiod. Nivåerna bestäms efter analys av observerade vattenstånd i relation till det beräknade medelvattenståndet, MW. För exemplet Ratan i figur 2.5 har det högsta observerade vattenståndet bestämts över medelvattenstånd () och det lägsta under medelvattenstånd (). Hur låga vattenstånden kan bli runt den svenska kusten varierar från en plats till en annan. De allra lägsta nivåerna har observerats i , längs sydkusten och i norra och orsakas främst av meteorologiska faktorer som vind och lufttryck. Låga vatten- stånd inträffar ofta med högtrycksbetonat väder med förhärskande nordostliga vindar som driver ut vatten ur Öster- sjön vilket gör att den totala vattenmängden i minskar. I och runt kusterna i södra inträffar de lägsta nivåerna också i samband med s.k. stormflod, då djupa lågtryck med kraftiga vindar pressar vatten norrut i varvid vatten- nivåerna i dess södra delar sjunker.