sou · H3B38 · 2015-02-18 00:00:00 — En annan nackdel med att använda de i direktivet angivna gränsvärdena är att det skulle nödvändiggöra en ny gränsdragning i regelverket, något som är ägnat göra detta onödigt svåröverskådligt. Utred- ningen har för sin del funnit att fördelarna med den av utredningen föreslagna gränsdragningen överväger. Alternativa lösningar för vart och ett de olika förslagen om upp- lysningskrav och förvaltningsberättelse som rör mikroföretag behandlas nedan. Vilka berörs av förslaget? Enligt databas finns det totalt cirka 1 155 000 aktiva företag. Av dessa är cirka 619 000 enskilda när- ingsidkare. Vid en tillämpning av de storlekskriterier som utred- ningen föreslår uppgår antalet av de små företag, inklusive mikro- företag, som omfattas av ÅRL till 364 900 stycken.13 Vid en tillämpning av de maximikriterier som uppställs i det nya redovisningsdirektivet skulle 299 800 av dessa vara att anse som mikroföretag. De gränsvärden som utredningen har stannat för medför att cirka 257 900 företag kommer att uppfylla kriterierna för mikroföretag.14 Dessa företag är verksamma inom näringslivets alla branscher. De kostnadsmässiga och andra konsekvenser som regleringen medför och en jämförelse av konsekvenserna för övervägda regleringsalternativ Införandet av en ny företagskategori innebär att de berörda före- tagen och deras intressenter får något nytt att förhålla sig till och medför i så måtto ett visst besvär i ett inledningsskede. Med de lättnader som kommer att gälla för företagen bedömer utredningen att den nya kategoriindelningen och därmed förknippade regeländ- 13Siffror från undersökning Företagens ekonomi . 14Detta innebär att av alla små företag istället kommer att tillhöra kategorin mikroföretag. Motsvarande siffra för det fall maximala gränsvärden skulle användas är av de små företagen. ringar leder till sådana fördelar för företagen att det uppväger detta inledningsvisa besvär. Utredningen bedömer att de förenklingar som föreslås i form av färre notupplysningskrav för mikroföretag innebär besparingar på . Dessutom tillkommer besparingar för dessa företag på på grund av de före- slagna förenklingarna i förvaltningsberättelsen. För det fall gräns- värdena för mikroföretag skulle sättas så högt som det nya redo- visningsdirektivet tillåter skulle det innebära en total besparing för dessa företag på respektive cirka 26,5 mil- joner kronor, se nedan för beräkningar rörande detta. På fråga från utredningen har FAR:s och SRF:s experter i utred- ningen uppskattat att företagens kostnader i samband med inför- andet av en ny företagskategori huvudsakligen avser utbildning. Det har bedömts att varje person som sysslar med redovisning i eller revision av små företag eller mikroföretag kommer att behöva utbildning om de nya reglerna motsvarande i genomsnitt en halv- dagskurs.15 En bedömning av om regleringen överensstämmer med de skyldigheter som följer av anslutning till EU Direktivet ger medlemsstaterna möjlighet att undanta de allra minsta företagen från en del av de bestämmelser som gäller för övriga kategorier av företag. De gränsvärden som direktivet anger är maximigränser och det finns inget hinder för medlemsstaterna att besluta om lägre gränsvärden. Utredningens förslag innebär att inför förenklade regler av det slag som direktivet tillåter men tillämpar reglerna på något färre företag än vad direktivet tillåter. Detta är helt förenligt med direktivet. 15 Kursen uppskattas kosta per redovisningskonsult eller revisor. Antalet redo- visningskonsulter uppgår till mellan 20 000 och 25 000 och antalet revisorer till cirka 3 660. 10.3.2Färre notupplysningskrav för mikroföretag Mikroföretagen undantas från kraven på notupplysningar om –omräkningskurs för belopp som anges i annan valuta än redovis- ningsvalutan, –finansiella instrument, –uppskrivningsfond och fond för verkligt värde, –långfristiga balansposter, –intäkter och kostnader av exceptionell storlek eller förekomst, och –händelser av väsentlig betydelse efter räkenskapsårets slut. Det nya redovisningsdirektivet ställer krav på att små företag läm- nar vissa upplysningar som anges i artikel 16 i det nya redovisnings- direktivet. Direktivet ger emellertid utrymme för att mikroföretag befrias från merparten av upplysningskraven i artikeln. Alternativet till utredningens förslag är att inte införa några lättna- der alls i upplysningskraven. Utifrån ett intressentperspektiv kan det hävdas att kvaliteten på redovisningen går ned något om mikro- företag inte lämnar samma upplysningar som små företag. Som tid- igare framhållits torde dock betydelsen av detta, såvitt gäller de minsta företagen, vara begränsad. En minskning av upplysningskra- ven medför att den administrativa bördan minskar. Detta gäller särskilt i fråga om sådana uppgifter som inte är av betydelse i skattesammanhang, t.ex. upplysningar om intäkter och kostnader av exceptionell storlek eller förekomst och om händelser av väsent- lig betydelse efter räkenskapsårets slut. Sammantaget bedöms besparingarna för företagen överstiga de nackdelar som ett borttagande av upplysningskraven kan ha för externa intressenter. Utredningens närmare bedömningar av vilka förenklingar som bör införas framgår av avsnitt 3.8.2. Vilka berörs av förslaget? Se ovan under avsnittet En ny företagskategori. De kostnadsmässiga och andra konsekvenser som den föreslagna regleringen medför och en jämförelse av konsekvenserna för de övervägda regleringsalternativen Antalet företag som inte uppfyller mer än ett av kriterierna tre anställda, i nettoomsättning och i balansomslutning uppgår, som ovan har angetts, till cirka 257 900. Detta är den populationen som utredningen har utgått från i sina beräkningar nedan. Beräkningarna har skett med hjälp av verktyg Regelräknaren16 och med hjälp av uppskattningar som utredningens experter har gjort. Vid beräkningarna i Regelräknaren har utred- ningen, om inget annat särskilt anges, använt sig av de kostnads- beräkningar som har gjorts avseende den företagskategori som Regelräknaren anger som K2-företag (grupp K2.2). Det har som regel inte varit möjligt att göra någon egentlig kvalitetssäkring av beräkningarna. Resultaten framstår därför i flera fall som relativt osäkra. Vid de uppskattningar som utredningens experter har gjort har timkostnaden för en redovisningskonsults arbete med upprättande av årsredovisningar uppskattats till 736 kronor.17 16Regelräknaren finns på , 17Enligt uppgift från . Beloppet baserar sig på ett beräknat snittpris enligt en undersökning som förbundet har gjort. Kostnaden för upplysningskrav som tas bort genom utredningens för- slag: –Det särskilda kravet på notupplysning om omräkningskurs för valuta aktualiseras endast när ett företag frivilligt väljer att redo- visa beloppen i balans- och resultaträkningarna i ytterligare en valuta, utöver redovisningsvalutan. Den situationen torde vara relativt sällsynt bland mikroföretagen. Till detta kommer att arbetsinsatsen för och besväret med att lämna upplysning om den ytterligare valutan bedöms vara av mycket begränsad om- fattning. Utredningen bedömer därför att den besparing som borttagandet av detta upplysningskrav medför är närmast för- sumbar. Det kan anmärkas att inte har mätt den administrativa kostnaden av att ange valuta. Utredningen har inte funnit det meningsfullt att försöka precisera ett belopp som under alla förhållanden ligger på en mycket låg nivå. –Mikroföretagens sammanlagda kostnader för att upplysa om anläggningstillgångar18 uppgår, om de mäts med hjälp av Tillväxt- verkets verktyg Regelräknaren och den beräkningsmodell som där används för företag som anlitar redovisningskonsult till . Beräkningen har då skett enligt följande. Fin- ansiella tillgångar: Population 257 900 x frekvens 1 x (27,9 minu- ter x i timlön/60 + i extern kostnad) = . Materiella tillgångar: Population 257 900 x frekvens 1 x (146,i extern kostnad) = . Om beräkningen i stället sker med den beräkningsmodell som gäller för K2-företag (grupp K2.2) som rådfrågar revisor uppgår kostnaden blir dock kostnaderna i stället enligt följande beräkning. Fin- ansiella tillgångar: Population 257 900 x frekvens 1 x (25,x i timlön/60 + i extern kost- nad)= . Materiella tillgångar: Popula- tion 257 900 x frekvens 1 x (3,x i tim- lön/60 + i extern kostnad)= cirka 4,8 miljoner kro- nor. Utredningen har funnit skillnaderna mellan de båda beräk- 18 Upplysningskravet anläggningstillgångar har inte mätts som helhet av . Siff- ror finns dock på företagens kostnader för att upplysa om finansiella tillgångar och mate- riella tillgångar. ningssätten svårgripbara och skillnaderna i resultat mellan beräkningssätten är ägnade att leda till tvivel på om beräkning- arna är särskilt tillförlitliga. Till detta kommer att de beräknade beloppen även inkluderar kostnaderna för själva balansräkning- arna och alltså avser inte enbart notupplysningar. Det är mot denna bakgrund svårt att med hjälp av Regelräknarens schablo- ner erhålla en rättvisande bild av mikroföretagens verkliga kost- nader för att lämna notupplysningar om anläggningstillgångar. En mycket grov skattning innebär att i företag som anlitar redo- visningskonsult uppgår företagets interna kostnader för notupp- lysningskraven till ungefär hälften av de ovan angivna beloppen. Till detta kommer en extern kostnad, motsvarande redovisnings- konsultens arbete. Ett par av utredningens experter har menat att en rimlig ”genomsnittlig tid” för detta arbete avseende de nu aktuella upplysningskraven är en minut per mikroföretag. Den uppskattningen grundar sig på antagandena att endast hälften av mikroföretagen redovisar anläggningstillgångar i balansräk- ningen och att de som gör det, och använder ett bokförings- program, ofta ”flyttar över” befintliga värden från föregående år. Den externa kostnaden kan då beräknas till högst . Om kostnaderna beräknas på detta sätt, blir de i denna del sammanlagt (beräknat enligt följande: Finansiella tillgångar: Population 257 900 x frekvens 1 x (13,x i timlön/60 + i extern kostnad) = . Materiella tillgångar: Population 257 900 x frekvens 1 x (i extern kostnad) = . Det bör understrykas att även det av utred- ningen använda beräkningssättet är osäkert. –De företag som uppfyller kriterierna för att tillhöra kategorin mikroföretag har ingen kostnad för att upplysa om finansi- ella instrument i noterna. Detta sammanhänger med att små företag enligt inte får tillämpa bestämmelserna om värdering till verkligt värde.19 Utredningens förslag innebär att mikroföretag, som huvudregel, inte får använda sig av värde- 19 Av punkten 11.6 i BFNAR 2008:1 (K2) framgår att företag som tillämpar det allmänna rådet inte får värdera finansiella instrument till verkligt värde. Med den utgångspunkten blir de upplysningskrav som finns i 5 kap. 4 a § ÅRL inte tillämpliga. Det kan givetvis före- komma att företag som faller under mikroföretagskategorin följer på frivillig basis och därvid har kostnader för att lämna upplysningar av det aktuella slaget. ring till verkligt värde. I så fall får det anknytande upplysnings- kravet inga kostnadseffekter. –Kostnaden för mikroföretagen att upplysa om uppskrivningsfond och fond för verkligt värde i noterna har inte gått att beräkna med hjälp av Regelräknaren, eftersom dessa variabler inte finns tillgängliga i databas. Expertis inom utredningen har uppskattat tidsåtgången för mikroföretagen till, i genom- snitt, en minut. Detta ger då totala kostnader på cirka 3,2 miljo- ner kronor (enligt följande: 257 900 företag x (i tim- kostnad20 x 1/60) = . –Kostnaderna för att lämna information om långfristiga skulder kan, vid en tillämpning av Regelräknaren, beräknas till . Uträkningen har, med hjälp av Regel- räknaren skett enligt följande. K2-företag (grupp K2.2) som anlitar redovisningskonsult: 257 900 x frekvens 1 x i extern kostnad = . (grupp K2.2) som rådfrågar revisor: 257 900 x frekvens 1 x i extern kostnad = 4 miljoner kro- nor. Kostnaderna torde emellertid enbart till en mindre del avse det i detta sammanhang aktuella upplysningskravet. De totala kostnaderna bedöms inte överstiga . –Det är inte möjligt att med hjälp av Regelräknaren särskilt räkna ut kostnaderna för att lämna upplysningar om intäkter och kost- nader av exceptionell storlek. Expertis inom utredningen har upp- gett att det uppskattningsvis torde vara högst en procent av mikroföretagen företagen som lämnar sådana upplysningar och har uppskattat den genomsnittliga tidsåtgången till högst per företag (utslaget på hela populationen). Med detta beräkningssätt blir mikroföretagens kostnader för att lämna upplysningarna . Uträkningen har skett enligt följande. population 257 900 x frekvens 1 x (x i timlön/60)= cirka 3,2miljoner kronor. –Det har inte varit möjligt att med ledning av Regelräknaren räkna fram några kostnader för mikroföretagens arbete med att lämna upplysning om händelser av väsentlig betydelse efter räken- 20 Timkostnad är kostnaden för företagen att anlita en redovisningskonsult. Inom utredningen har tidsåtgången för en redo- visningskonsults arbete med upplysningskravet uppskattats , utslaget på hela populationen. Den externa kost- naden för detta upplysningskrav blir då . Uträkningen har skett enligt följande. Population 257 900 x fre- kvens 1 x (x i timlön/60)= . Till detta kommer en tidsåtgång inom företa- get som också kan skattas , utslaget på hela populationen. Det innebär en sammanlagd kostnad inom företa- gen om 257 900 x frekvens 1 x (4 x i timlön/60) = Den totala besparingen för företagen om samtliga utredningens förslag till borttagande av upplysningskrav genomförs blir, utifrån utredningens beräkningar, . Vid den beräkningen har utredningen antagit att kategorin mikroföretag avgränsas på det sätt som utredningen har föreslagit. Om mikro- företagen i stället avgränsas med de gränsvärden som direktivet maximalt tillåter blir besparingen . Kostnader för övriga upplysningskrav som inte tas bort genom utred- ningens förslag: –Den uppskattade kostnaden för mikroföretagen att upplysa om värderings- och omräkningsprinciper i noterna blir, vid en beräk- ning med hjälp av Regelräknaren, , om beräk- ningen utgår från de mätvärden som gäller för K2-företag (grupp K2.2) som anlitar redovisningskonsult: 257 900 x frekvens 1 x (54,extern kostnad) = . Om man i stället utgår från de mätvärden som gäller motsvarande företag som anlitar revisor, blir siffrorna dock helt annorlunda: Population 257 900 x frekvens 1 x (13,x i timlön/60 + i extern kostnad) = . Enligt utredningens bedömning ger dock ingen av dessa beräkningar någon rättvisande bild av kost- naderna för det aktuella upplysningskravet. Den genomsnittliga tiden för att i företag av det nu aktuella slaget lämna upplys- ningar om tillämpade värderings- och omräkningsprinciper måste antas ligga betydligt lägre än (varvid bör uppmärksammas att man i detta sammanhang inte bör räkna med kostnaderna för att skaffa sig kunskap om vilka principer som ska tillämpas och att tillämpa dem på företagets tillgångar och skulder). Expertis inom utredningen har uppskattat tidsåt- gången för av mikroföretag anlitade redovisningskonsulter till, i genomsnitt, en minut. Detta ger då totala kostnader på (enligt följande: 257 900 företag x (i timkostnad21/60x 1)= ). Till detta kommer en mindre kostnad inom företagen, av utredningen skattad till sammanlagt . –Mikroföretagens kostnader för att lämna upplysningar om med- elantalet anställda under räkenskapsåret uppgår, vid en beräkning enligt Regelräknaren, till . En beräk- ning som utgår från de mätvärden som gäller för K2-företag (grupp K2.2) som anlitar redovisningskonsult blir på följande sätt: Population 257 900 x frekvens 1 x (9,x 286 kro- nor i timlön/60) = . Utgår man i ställer från de mätvärden som gäller för K2-företag som rådfrå- gar revisor blir resultatet i stället så här: Population 257 900 x frekvens 1 x (6,. x i timlön/60) = . Utredningen utgår mot denna bakgrund från att ett borttagande av upplysningskraven skulle innebära en besparing om cirka 10 miljoner kronor.22 Även denna siffra är dock osäker och expertis inom utredningen har framhållit att den kan vara alltför hög. –Förslaget innebär att mikroföretag även i fortsättningen ska lämna upplysningar om moderföretaget i den minsta koncern som företaget tillhör. Kostnaderna för att lämna detta slag av upplys- ning har inte kunnat beräknas med hjälp av Regelräknaren, eftersom denna inte innehåller någon beräkning vad gäller . K3-företagen har en genomsnittlig tidsåtgång för att upplysa om moderföretag . Utredningen har antagit att det endast är en mindre antal av mikroföretagen som har ett moderföretag att rapportera om. 21Timkostnad är kostnaden för företagen att anlita en redovisningskonsult. 22Här har inte beaktats de merkostnader som, enligt , företagen skulle drabbas av om i stället hämtar in uppgifterna direkt från före- tagen (se avsnitt 10.3.4). antagit att tidsåtgången för att ta fram uppgifter om detta är ganska begränsad. Det talar, enligt utredningens bedömning, för att den totala besparingen om detta upplysningskrav tas bort, såvitt gäller mikroföretag, uppgår till 1–2 miljoner kronor.23 Om man utnyttjar de möjligheter som direktivet ger att ta bort de nu angivna upplysningskraven för mikroföretag, skulle det, med ovan angivna beräkningar, innebära en besparing på – tillsammans med tidigare redovisade besparingar - cirka 85–. Vid den beräkningen har utredningen antagit att kategorin mikro- företag avgränsas på det sätt som utredningen har föreslagit. Om mikroföretagen i stället avgränsas med de gränsvärden som direk- tivet maximalt tillåter, blir besparingen . En bedömning av om regleringen överensstämmer med eller går utöver de skyldigheter som följer av anslutning till EU Direktivets bestämmelser om mikroföretag är utformade så att medlemsstaterna får, men inte behöver, utnyttja dem. Skälen för att utredningen anser att bestämmelserna bara bör utnyttjas till viss del framgår ovan under alternativa lösningar. 10.3.3Vissa förenklingar för mikroföretag avseende förvaltningsberättelsen och offentliggörandet av årsredovisningen –Mikroföretag undantas från lagens krav på att förvaltningsberät- telsen ska innehålla en rättvisande översikt över och närmare upplysningar om utvecklingen av företagets verksamhet, ställ- ning och resultat. 23 Inte heller här har hänsyn tagits till de merkostnader som företagen skulle drabbas av om i stället hämtar in uppgifterna direkt från företagen (se avsnitt 10.3.4). –Mikroföretag undantas även från kraven på att förvaltnings- berättelsen ska innehålla upplysningar om väsentliga händelser under räkenskapsåret. –bör inte utnyttja direktivets möjligheter till undantag för mikroföretag beträffande offentliggörande av årsredovisningen. Som har framgått tidigare innebär bestämmelserna i det nya direk- tivet att medlemsstaterna helt får undanta mikroföretag från skyl- digheten att upprätta en förvaltningsberättelse under förutsättning att företaget lämnar vissa i direktivet 2012/30/EU angivna upp- gifter om förvärv av egna aktier eller andelar i noterna eller ”under balansräkningen” (artikel 36.1 c). Dessutom får medlemsstaterna enligt direktivet undanta mikro- företag från kraven på offentliggörande av årsbokslutet, se artikel 36.1 d och artiklarna 30–33, dock endast under förutsättning att balansräkningen sänds in i enlighet med nationell lagstiftning till minst en behörig myndighet som respektive medlemsstat har utsett. Alternativen till de ovan föreslagna undantagen är att inte medge några undantag alls för mikroföretagen eller att de möjliga undan- tagen utnyttjas helt och fullt. En fördel med det första alternativet är att företagens intressenter får den information som de är vana vid. Av skäl som utredningen har varit inne på torde emellertid tredjemansintresset av att även de allra minsta företagen lämnar uppgifter om väsentliga hän- delser under räkenskapsåret samt en rättvisande översikt över företagets utveckling vara något begränsat. Nackdelen med att inte införa förenklingar av detta slag blir att den tidsvinst för företagen som förenklingarna förväntas medföra uteblir. Utredningen har bedömt att förenklingsvinsten av att ta bort de båda upplysnings- kraven överstiger nackdelarna för tredje man. Direktivet tillåter att mikroföretag även befrias från skyldig- heten att lämna uppgift om förslag till vinst- och förlustdisposi- tioner och kräver inte heller att det i förvaltningsberättelsen lämnas uppgift om förändringar i eget kapital. Utredningen har bedömt att kravet på att aktiebolag och ekonomiska föreningar ska lämna upp- lysningar av dessa slag inte är särskilt betungande. I företag av dessa slag måste man under alla omständigheter ta ställning till hur resul- tatet ska disponeras och det är också nödvändigt att beakta föränd- ringar i eget kapital. Att därutöver redovisa de aktuella förhållan- dena i förvaltningsberättelsen bedöms inte medföra något mera betydande merarbete (jfr beräkning nedan). Till detta kommer att ett förslag till vinst- och förlustdispositioner kan - såsom bestäm- melserna i aktiebolagslagen och lagen om ekonomiska föreningar är utformade – vara nödvändigt inför bolagets eller föreningens års- stämma. Kravet på att årsredovisningen ska offentliggöras utgör i och för sig en administrativ börda för företagen. Men att, såsom direktivet tillåter, begränsa kravet till att omfatta endast balansräkningen skulle inte nämnvärt lätta denna börda. Därtill skulle möjligheten för externa intressenter att ta del av information om företagen beg- ränsas alltför mycket. Vilka berörs av förslaget? Se ovan under En ny företagskategori. De kostnadsmässiga och andra konsekvenser som regleringen medför och en jämförelse av konsekvenserna för de övervägda regleringsalternativen Kostnad för krav som utredningen föreslår ska tas bort: –Kostnaden för att lämna upplysningar som ger en rättvisande översikt och upplysa om väsentliga händelser under räkenskaps- året i förvaltningsberättelsen finns inte särskilt upptaget i Regel- räknaren. Utredningen har dock gjort antagandet att ett mikro- företags arbete med dessa upplysningar tar , utslaget på hela populationen. De interna kostnaderna kan därför beräk- nas till sammanlagt , enligt följande. Popula- tion 257 900 x frekvens 1 (5 x 328 i timlön/60) = cirka 7 miljo- ner kronor. Till detta kommer en extern kostnad för anlitande av redovisningskonsult, vilken kan beräknas motsvara i snitt per företag eller sammanlagt (beräknat enligt följande: population 257 900 x frekvens 1 x (736 i timlön/60) = 15,8 miljoner kronor.). Detta ger en sam- manlagd kostnad om . –För det fall direktivets maxgränser för mikroföretag skulle tillämpas skulle istället kostnaden bli . Kostnad för krav som utredningen föreslår ska vara kvar: –har inte beräknat företagens kostnader för att lämna upplysningar i förvaltningsberättelsen om förslag till vinst- eller förlustdispositioner och om förändringar i eget kapi- tal. Utredningens expertis har gjort uppskattningen att mikro- företagens genomsnittliga tidsåtgång för att upplysa om detta uppgår per årsredovisning och företag. Detta ger en sammanlagd kostnad om cirka 17,8 miljoner kro- nor (enligt följande beräkning: population 257 900 x frekvens 1 x (. x i timlön/60) = cirka 17,8 miljoner kro- nor).24 –Företagens tidsvinst av att bara behöva offentliggöra balansräk- ningen, i stället för hela årsredovisningen, torde vara helt för- sumbar. En bedömning av om regleringen överensstämmer med eller går utöver de skyldigheter som följer av anslutning till EU Direktivets bestämmelser om mikroföretag är utformade så att medlemsstaterna får, men inte behöver, utnyttja dem. Den valda lösningen står i överensstämmelse med . 24 Inom utredningen har det påpekats att beloppen sannolikt är för höga om man enbart räknar med det arbete som är förknippat med att i årsredovisningen upplysa om ett inom företaget redan framtaget förslag.