sou · H3B394 · 2015-11-05 00:00:00 — Kommersiali- seringen, med vinstkraven, de nya plattformarna som ska förses med material kombinerat med de stora personalnedskärningarna på redaktionerna , skapar mindre tid för varje enskilt 40Andersson, (2013). Från fullformat till tabloid. Om formatets betydelse för journalistiken, DEMICOM, Rapportserie: nr 13, . 41Asp, (2015). Programutbudet i SVT – utvecklingen –2014, , ; Myndigheten för radio och tv (2015). Redovisning av två regeringsuppdrag. Utveckling och påverkan i allmänhetens tjänst. En åsikt är billigare att producera än ett antal verifierade fakta.42 För att kunna dra några säkra slutsatser kring den här trenden – och hur den påverkar medborgarna och demokratin – krävs emellertid nya studier. Dessutom krävs nya forskningsmetoder som inte enbart utgår från antal artiklar och kvantitativt omfång, en vanlig metod historiskt sett. Det behövs forskning som tar ett helhetsgrepp på dagens komplexa medielandskap där material når publiken via en stor mängd kanaler, där reportrar ses kommunicera till synes privat med ministrar i en kanal ena stunden för att förekomma som kritiska utfrågare i en annan kanal i den andra. Vilka effekter som en dragning mot ”infotainment” har på allmänheten och på demokratin är omdiskuterat. Vissa forskare menar att det ökar cynismen och påverkar politiskt deltagande negativt; teorierna inkluderar effekter som ett ökat misstroende mot politiska ledare, eroderat förtroende för det politiska systemet samt minskning av det medborgerliga engagemanget. Under- hållningsvinklingarna, som förenklar de komplexa politiska proces- serna till enskilda politikers ställningstaganden vid , anses försvaga människors kapacitet att på underlag av exempelvis de olika partipolitiska programmen bilda sig en opinion. Andra nyanserar diskussionen: Genom att beskriva en politikers privatliv och personliga egenskaper byggs en relation som gör det enklare för medborgarna att ta till sig det politiska budskap som förs fram.43 Personcentrerad rapportering eller andra former av individfokuserat innehåll behöver därför inte vara negativt, förutsatt att det tillfredsställer medborgarnas informa- tionsbehov som existerar i samband med exempelvis ett val eller något annat sammanhang de förväntas delta i.44 En relaterad trend som skönjs är enligt PO tolkningen av begreppet ”offentlig person”. En sådan får acceptera en närmare granskning av medierna än en privatperson. handlade det mest om ”samhällsbärare”, som t.ex. politiker eller ledande tjänste- män. innefattas allt oftare kända personer, som artister och 42Wolf, (2015). Television is the new television. 43Hultgren, (2008). Att skilja på sak och person – Hur ökad personifiering i media kan leda till bättre politisk kunskap hos mottagarna, , s. 25. 44Strömholm, , (2007). Demokrati, massmedia och personcentrering – en normativ studie, . idrottare.45 Ett exempel är då författaren i SVT:s Aktuellt ansvarsutkrävdes för att han skrivit en bok, han kallade själv det inträffade för ”en tabloidisering av public service”.46 Ett annat exempel, gällande populär paketering av aktuella ämnen, är Skavlans pratshow i SVT. Programmet tar upp allt från krigets fasor till vetenskapliga framsteg och sociala tabun. Att for- matet fungerar för att nå en bred publik med svåra, samhälls- aktuella ämnen avslöjar tittarsiffrorna: i genomsnitt 2,5 miljoner tittare per sändningstillfälle. Det sistnämnda exemplet omnämns för att belysa hur en på ytan populär paketering inte nödvändigtvis behöver vara negativ. Om det finns en ökad popularisering och den inte i sin tur innebär att innehållet blir ytligare, att kritiska perspektiv och centrala sam- hällsbärande frågor tappas bort, skulle den kunna vara en del av en för demokratin positiv utveckling. Fler medborgare tar del av en journalistik de upplever som attraktiv och angelägen – och den får därmed genomslag och når fler, snarare än bara en smal elit. Vad detta nya urval får för konsekvenser för medborgarna i allmänhet och deras samhällsengagemang i synnerhet är särskilt intressant att följa. Att det finns ett tydligt samband mellan den del av underhållningstrenden som utgörs av ett personcentrerat medialt fokus och stigande väljaropinion visar bland annat en fall- studie över Feministiskt Initiativ (FI) och dess partiledare . Medial exponering resulterade i stigande opinionssiffror visar en undersökning av medieanalysföretaget och opinionsföretaget Resultatet påvisas även i viss mån av forskning av Sverige- demokraterna () och dess mediala exponering åren 2006–2010.48 En jämförelse mellan publicerade tidningsartiklar (såväl positivt som negativt vinklade) om SD och partiets resultat i opinionsundersökningar visar på en korrelation, särskilt tydlig när det gäller de största medierna. Dessa rön väcker behovet av att öka medvetenheten om den makt medier besitter och en upplyst 45Från korrespondens med (dnr. Ku2015:01/2015/13). 46Lagercrantz kritisk mot SVT: Skandalöst, SvD, publicerad . 47Novus Väljarbaromenter 2014. 48Bevelander, , (2011). Trespassing the Threshold of Relevance: Media Exposure and Opinion Polls of the Democrats 2006–2010, . diskussion om hur vi garanterar att så många röster som möjligt får komma till tals. En närbesläktad förskjutning som också berör rapportering av opinionsundersökningar är trenden mot att publicera omfattande rapportering på svaga eller rentav felaktiga statistiska underlag. Det traditionella sättet att genomföra statistiska undersökningar med ett slumpmässigt urval av befolkningen har blivit allt svårare att genomföra eftersom svarsfrekvenserna generellt sett har minskat. finns det en tydlig snedfördelning när det gäller vilka individer som faktiskt svarar i undersökningarna. Eftersom intresset för opinionsundersökningar inte minskar har det i undersök- ningsbranschen utvecklats två huvudsakliga modeller för att hantera situationen. Den ena innebär att den traditionella metoden med slump- mässiga urval fortfarande används, men eftersom svarsfrekvenserna är låga är resultaten kringgärdade med stora felmarginaler och breda konfidensintervall, vilket gör det svårt att dra några säkra slutsatser av resultaten. Det andra sättet som utvecklats är s.k. självrekryterade paneler där människor själva får anmäla sig att delta i undersökningar, vilket oftast gör att flera svar kommer in, men med en överrepresentation av digitalt aktiva och organiserade nätverk. I båda fallen finns det en uppenbar risk för att felaktiga resultat presenteras som sanna eller att resultaten övertolkas i en eller annan riktning.49 5.3.4Från objektivitet till subjektivitet För medier i modern tid har objektivitet varit ett honnörsord, i praktiken definierat av bland andra statsvetar- professorn , som en kombination av opartiskhet och saklighet. utvecklades principen för mass- mediernas funktion vidare till att även omfatta allsidighet, något som formade praxisen att referera två sidor. 49 Opinionsundersökningarnas metoder har bl.a. diskuterats av , (2013) Varning för självrekryterande paneler, Medievärlden, publicerad , och i Aktivister i webb- och telefonmätningar – en jämförelse, Opinion, analys , samt av , (2015) En ranking av svenska väljarbarometrar, Politologerna, publicerad . heten blev en strävan efter neutralitet, exempelvis att undvika positiva eller negativt värdeladdade ord.50 Kritiker menade att utvecklingen riskerade att skapa en lik- formighet inom journalistiken samt cementera status quo.51 Som en följd av de nya behov som uppstår i kölvattnet av digitaliseringen, utvecklades principerna vidare ; svenska forskare menar att journalister bör rapportera beskrivande, tydligt skilja mellan fakta och mera subjektiva tolkningar eller rena spekulationer, inte dramatisera så att gränsen mellan fakta och fiktion blir otydlig, ange om uppgifterna inte är bekräftade, samt inte sprida stereotyper eller fördomar.52 Kvalitetsbegreppet, som är svårt att närma sig utan att riskera att klampa in på yttrande- friheten, definieras 2005 av medieforskaren genom identifieringen av ett antal byggstenar som alla medverkar till kvalitet: frihet, jämlikhet, mångfald, sanning, informationskvalitet och solidaritet.53 I en studie från av de två största svensk- språkiga tidningarna i visar det sig att journalister ser objektivitet som ett ouppnåeligt ideal. De premierar därför av prag- matiska skäl hellre att försöka skapa innehållslig ”balans”.54 Detta förhållningssätt märks även internationellt, exempelvis genom Al- Jazeeras motto: ”The opinion and the other opinion”.55 Men att höra båda sidor behöver inte nödvändigtvis innebära att balansen eller ens sanningsrekvisitet uppnåtts. För vad som inte analyserats är om journalister i ökande utsträckning väljer källor som inte har rimlig kunskap om det de uttalar sig om, som kan ha kommersiella skäl till varför de uttalar sig som de gör, alternativt låter dem uttrycka påstådda fakta om varandra eller om företeelser, utan att verifiera uppgifterna. För att på allvar se de kvalitativa konsekvenserna för den ekono- miskt utsatta journalistiken vore det värdefullt med kvantitativa 50Thurén, (1988). Ljuset riddare och advokater, s. 123. 51Bengt (2015). Journalistiken, objektiviteten och partiskheten i journalistforskning, , (red), s. 189–206. 52Nord, , , , , (2003). Från osäker källa. Bevakningen av i svenska medier. 53McQuail, D. (2005). McQuail’s mass communication theory, 5th ed. 54Övergaard, (2012). Det ouppnåeliga idealet – en kvalitativ studie om den journalistiska objektiviteten, . 55Azar, (2006). ”The opinion…and the other opinion”, , publicerad . forskningsstudier som mäter denna eventuella förskjutning – där tesen vore att journalister inte längre har tid att kontrollera fakta utan har skapat en ny praxis: obekräftade faktauppgifter lyfts fram i citat, som åsikter, som en väg runt den mer resurskrävande verifi- eringen. En annan synlig trend är medieföretagens öppet medvetna sats- ningar på att publicera mer analyser och åsikter.56 Dessa kan delas in i tre huvudspår: –Ökat utrymme för egenproducerat åsiktsinnehåll, inom ramen för den redaktionella rapporteringen, exempelvis reportrar som skriver ”analyser” eller ”perspektiv”, intill de raka, rapporte- rande texterna, eller helt enkelt driver en skarp och tydlig tes. Eller när etermedierna, även de offentligt finansierade, låter sina egna politiska reportrar figurera som kommentatorer i studion, och ibland helt enkelt intervjuar varandra. –Nya, dedicerade åsiktsplattformar, exempelvis (delfinansierad av fackförbunden LO och ). –Öppna bloggplattformar, exempelvis eller Tidnings bloggforum. I det förstnämnda fallet har det förekommit kritik för att denna kommenterande journalistik skulle försvåra för medborgarna att notera gränserna mellan rak nyhetsrapportering och opinions- material. Samma svårighet för medborgarna att särskilja olika typer av budskap märks vad gäller content marketing-innehåll. Allt fler företag agerar utgivare och denna innehållstyp, som konkurrerar om användarnas uppmärksamhet, växer snabbt. Företagen skapar egna kanaler där de, med redaktionsliknande verktyg skriver om sina produkter och tjänster. Detta innehåll produceras ofta av professionella f.d. journalister med stora budgetar. Innehållet är åsiktsdrivet och, förstås, positivt till det aktuella företaget eller produkten. 56 , , (2008). From public educator to interpreting ombudsman: regimes of political journalism in Swedish public service broadcasting 1925–2005, Nordicom, ; Salgado, , (2012). Interpretive journalism: A review of concepts, operationalizations and key findings, Journalism. Andra menar att all rapportering är subjektiv och att det är av godo att reportrar och redaktioner öppet uppger var de står i olika frågor, så att publiken har möjlighet att själva värdera rapporte- ringen. Seniorforskaren vid , , formulerade 2009 teorin ”trans- parens är den nya objektiviteten”.57 Något som i praktiken anam- mats av ett växande antal medieföretag, som utvecklat och använder olika genrer av transparenspubliceringar. Ett troligt scenario är att olika former av ökad transparens blir standard, när verktyg för stordatavisualiseringar utvecklats så att medborgare enkelt kan ta del av uppgifter som avslöjar tidigare dold information om varje enskild journalists produktion. Exempelvis stereotyper och fördomar – synligt genom att personen hellre väljer att citera manliga källor eller oftare interagerar positivt med dessa eller interagerar negativt alternativt ignorerar människor av utländsk bakgrund. Ett dylikt verktyg är Genews.io som arbetats fram för att avslöja genderfördelningen på svenska nyhetswebbplatser. En analys av 2 480 artiklar i 17 nät- nyhetswebbplatser – ger vid handen att av nyheterna lyfte fram kvinnor, män.58 Kritikerna anser att satsningen på åsiktsmaterial är felriktad, då det inte råder brist på plattformar där opinionen får svängrum, tvärtom. Dessa röster menar att medieföretagen försvagar den opartiska positioneringen och sitt fokus på traditionell nyhets- journalistik.59 Förespråkarna använder i viss mån också tillgång- och efter- frågansargumentet och menar att rak nyhetsrapportering förlorar i värde när den masskopieras och sprids i realtid, i stället ökar värdet på det material som inte vem som helst kan producera: initierade, analytiska texter signerade av en namnkunnig bedömare. En rad forskare lyfter dessutom fram att journalistiken, i mötet med antidemokratiska värderingar, exempelvis rasism eller homo- fobi, måste bli subjektiv.60 För att så ska kunna ske krävs emellertid 57Weinberger, (2009). Transparency: the new objectivity, KMworld, publicerad . Gender balance in the news today, läst . 59Johannes Nesser intervjuar : Åsiktsjournalistik en felsatsning, , publicerad . 60Reese, (2014). The news paradigm and the ideology of objectivity: A socialist at The Wall Street, 7(4), s. 390–409. en mer levande värdedebatt inom svensk journalistik, där varje redaktion diskuterar var gränserna går, hur de demokratiska värdena uttolkas osv. Utan denna diskussion som skulle kunna stärka den etiska kompassen riskerar antidemokratiska värden att smyga sig in i kvalitetsjournalistiken, inte minst mot bakgrund av de många snabba val som tidspressade digitala redaktörer tvingas göra. SVT har uppmärksammat denna utveckling och initierat en omfattande ansvarig utgivarutbildning av sina webbredaktörer.61 En utgångspunkt för vidare diskussion skulle kunna vara exemplet nedan där en lokal SVT-sajt väljer att lyfta fram en hyllning av en lynchmobb som utvecklats i sociala medier. Att dessa strömningar finns i den digitala undervegetationen är en sak, att lyfta fram deras drivkrafter i seriösa kanaler riskerar att förstärka denna glidning i en för kvaliteten icke önskvärd riktning. Foto: Skärmavbild från . Att digitaliseringen, och den mängd publiceringar som sker av medieborgare utan kunskap och erfarenhet av källkritik och vikten av tydliga gränsdragningar mellan fakta och åsikter/rykten, ökat antalet missvisande publiceringar torde vara oomtvistat, även om 61 Bygger på uppgifter lämnade av SVT . någon större studie över hela det nya, komplexa medielandskapet inte står att finna. En indikation på att det ändå uppstått ett underskott på fakta- granskning är det faktum att Viralgranskaren, gratistidningen satsning på att verifiera innehåll som spridits brett via sociala medier, vann som Årets förnyare. Att ett initiativ som går ut på något samtliga seriösa medieproducenter borde genomföra inför varje publiceringstillfälle kan vinna ett av branschens mest prestigefulla priser, måste betraktas som något av ett tidens tecken. I då de redaktionella resurserna krymper kraftigt och plattformarna ökar i antal, och därmed även kraven på journalisterna, är det troligt att professionaliteten blir lidande. En indikation på att så skulle kunna vara fallet är att antalet anmäl- ningar till (), ökade 2014. PO menar emellertid att ökningen kan förklaras å ena sidan av den lägre tröskel som den nätbaserade anmälningsmöjligheten inne- burit, å andra sidan av ett mindre antal uppmärksammade fall, bl.a. Kungahusets anmälan av socialdemokratiska , och för dessas publi- cering av satiriska fotomontage. Den koppling PO utifrån sin position tycker sig se är att innehåll publiceras utan tillbörlig intern kvalitetskontroll: Att det kan bli så här kan bero på /.../ att redaktörskapaciteten på många håll skurits ned eller i princip försvunnit. Det är alltså allt för få som läser texter innan de går i tryck och ställer de hårda frågorna till reportrarna. Det har inte gått att hitta någon validerad statistik, men en inter- nationell utblick ger vid handen att många tidningar valt att stryka den extra kontrollinstansen i mellanchefsled.63 Det är allmänt känt att stödfunktioner som researchers, korrekturläsare och fakta- kontrollanter har också försvunnit från redaktionerna. Ku 2015:01/2015/13). , (2009). Sinking subs and collapsing copy desks? The evolution of editing at newspapers and their Web sites, Future of Journalism Conference, , 10–, 2009. Många röster både i och utanför branschen har i spåren av de senaste decenniernas nedbantningar av landets redaktioner varnat för kännbara, generella kvalitetssänkningar. Detta har emellertid dementerats av flera medieledare, som hävdat att det med hjälp av interna effektiviseringar, nya it-verktyg och kompetensutveckling går att genomföra lika bra eller bättre bevakning trots en i antal minskad personal. Det saknas fortfarande en bred empirisk bas på det här området. En satsning på svensk kvantitativ forskning vore därför oerhört värdefull i av kraftiga omvälvningar. 5.3.5När snabbhet går före verifiering De digitala plattformarnas möjligheter till dygnet-runt-publi- ceringar har tydligt förbättrat medborgarnas tillgång till relevant rapportering. Att du bor långt bort ifrån en händelse betyder inte längre att du halkar efter. Men har dessa nya möjligheter fått stora konsekvenser. Inte minst för medieborgarna som kan mötas av ofiltrerade flöden från dramatiska händelser – något som kan skapa djupa och långtgående trauman.64 Men möjlig- heterna till realtidsrapportering har också förändrat journalistikens rytm. Från att ha färdigställt innehåll för en eller ett mindre antal deadlines , kan en journalist i princip realtidsbevaka skeenden. Något som utnyttjats framgångsrikt exempelvis när det gäller rättegångsbevakning där inte bildupptagning är tillåten. Direktsändningar av större nyhetshändelser har visserligen funnits , men när varje skeende kan rapporteras så fort det inträffat uppstår risken att jakten på att bli först gå före verifiering. Sociala medie-flöden med låg publiceringströskel och hög bekräftelsefaktor skapar också miljöer som i vissa lägen sätter journalistiska grundregler – som källkritiken – ur spel, även för erfarna journalister, som när t.ex. en erfaren reporter, i hastigheten ”gillade” en publicering på Twitter av en känd nynazist. 64 ”OMG I can’t ever unsee that”: Tankesmedjan forskningschef , Medium, publicerad . Foto: Skärmavbild från . När redaktionerna organiseras om för att förse en ökande mängd plattformar med innehåll, ökar också kraven på högre hastighet. Många branschföreträdare uttrycker oro över hur detta påverkar den journalistiska kvaliteten. Direktsändningar har också den bieffekten att den riskerar att förändra verkligheten, då aktörerna påverkas av kunskapen om att allt de säger och gör registreras och sprids. Ett aktuellt exempel är (SD:s) presskonferens, som hölls i anslut- ning till regeringens höstbudget 2014 och som visar hur exempelvis mediernas webbsändningar i realtid, kan bli utnyttjade av olika intressen. Detta är något som professor vid forskningscentret i , kritiserat.65 har tidi- gare i ett flertal studier konstaterat att hastigheten fått en negativ inverkan på journalistiken på nätet.66 65Sveriges Radioinslag med : Det finns definitivt anledning till själv- reflektion, P4 , sänt . 66Karlsson, (2010). Nätjournalistik i krissituationer – information eller des- information, . En kanadensisk kvalitativ studie pekar på hur journalisterna i denna nya verklighet antar en pragmatisk inställ- ning och verifierar det som andra lätt kan kontrollera: namn och siffror – men bryr sig mindre om andra, mer svårverifierade, faktauppgifter.67 Det anmärkningsvärda i analysresultaten är att många visade sig sprida en ”faktauppgift” enbart på en muntlig källas uttalanden. Samma fenomen märks i en studie av 800 nyhets- medier (såväl dags- som veckotidningar och lokala radio- och tv- sändningar), som i bevakning av offentlighet använde i genomsnitt 1,48 källor (för mötesrelaterade nyheter).68 Internationella studier, bland andra , visar också att tidspress påverkar rapporteringen i subjektiv rikt- ning.69 Detta bekräftas av senare studier, bland annat (2014) som även pekar på aspekter som rättvis behandling, som riskerar att gå förlorad. 70 Hastighet kopplas också till hög andel fel, bl.a. som efter att ha gått igenom 4 800 källor för att utvärdera korrektheten i tolv dagstidningars rapportering fann att 61procent av innehållet innehöll felaktigheter.71 En amerikansk studie från visar att officiella källor får en allt starkare roll, i nästan två av tre fall var det myndigheter som låg bakom nyheterna och ofta citerades orda- grant ur pressmeddelanden. Rapporten kallar den här utvecklingen mot ett innehållets rundgång för ”en växande ekokammare online”.72 Samma trend har noterats i annan internationell forskning: starka aktörer får allt tydligare inflytande, innehållet färgas av eller imiterar PR-material.73 67Shapiro, , m fl. (2013). Verification as a Strategic Ritual, How journalists retrospectively describe processes for ensuring accuracy, Journalism Practice, Vol. 7, No 6. 68Lacy, S., Fico, F.G., , , , D., Wildman, S.S., & Zube, P. (2012). Dailies do the 'heavy lifting' in government news, despite cuts. 69Cohen-Almagor, (2008). The limits of obective reporting, , Vol. 7, No. 1, s. 143. 70Riordan, (2014) Accuracy, Independence, and Impartiality: How legacy media and digital natives approach standards in the digital age. 71Maier, S.R. (2005). Accuracy matters: a cross-market assessment of newspaper error and credibility, Journalism & , 82(3), s. 533–551. 72Pew : Happens. A study of the News Ecosystem of One (2010). 73Boczkowski, (2010) News at Work: Imitation in an of Information Abundance. Men utvecklingen innebär också positiva inslag. Inte minst den för användarna fantastiska möjligheten att följa skeenden i realtid. Ett prisbelönt exempel är Aftonbladet-reportern cirka långa direktrapportering från Breivik-rätte- gången, som enligt chefredaktör ”trollband hundra- tusentals läsare”.74 Digitaliseringen har öppnat för möjligheten att skapa och använda nya, digitala verktyg som stärker faktaverifieringen. BBC använder sig av en mängd stöd: allt från Fotoforensics, för att verifiera att användargenererade foton inte blivit manipulerade, till Pipl, som letar upp andra sociala medieprofiler från samma användare.75 Utvecklingen går visserligen så fort att även de aktörer som kämpar med att anamma det nya, inte riktigt hinner med när det gäller att anpassa sig. Men konstruktiva insatser pågår. Svenska datajournalister arbetar på att förfina metoderna för att stärka verifieringen i den nya kontexten. Som datajournalisterna bakom Jplusplus och deras nya opponentstrategi, snubblande lik en kritisk nyhetschef som ställer alla de svåra frågorna om materialet, letar felkällor eller analytiska vurpor, innan innehållet publicerats. Frågan är vad som händer medan journalisterna letar sig fram till ny metodik. Hur reagerar medborgarna? Är det möjligen så att snabbhet i sig bygger trovärdighet i realtidssamhället? studie pekar på farorna med en vi-korrigerar-senare-attityd och resonerar att detta inte bygger förtroende för vad som publiceras.76 kan förtroendet skadas av att ”hålla inne” information, när exempelvis automatiserade flöden publicerar all offentlig data direkt.