sou · H3B352 · 2015-06-05 00:00:00 — För- höret åberopades av åklagaren under huvudförhandlingen och något bevistema finns inte angivet i huvudförhandlingsprotokollet. Tings- rättens dom innehåller inga uppgifter från förhöret. Enligt vad har beskrivit i boken rimligt tvivel: och rättvisan (2015) åberopade han förhöret under huvudförhandlingen eftersom det under förhöret med uppkom en osäkerhet om huruvida det utsmetade blodet på kunde vara . Enligt berättade i förhöret att det inte hade gått att få fram något DNA-resultat från blodresterna men att blodet var av blod- grupp A, det vill säga samma blodgrupp som hade men inte samma som . (Att det inte hade gått att få fram något DNA-resultat från blodresterna synes dock inte över- ensstämma med vad som framgår av utlåtande, se avsnitt 11.2.3.) Enligt berättade även att spermierna i inte kom från . Enligt hade , under förhöret med henne, uppgett att spermafyndet visade att , som var prostituerad, hade haft samlag med någon annan än under någon av sina sista dagar i livet. Härigenom synes således ha korrigerat uppgif- ten i sitt och utlåtande om att förekomsten av spermier i slida kunde förklaras genom uppgifter, se punkten F ”Sammanfattande bedömning”, avsnitt 11.2.3. Åklagaren föredrog därefter en sammanställning av mediaupp- gifter. Sakkunnigförhör hölls med domstolssakkunnige . Förhöret åberopades som bevisning av både åklaga- ren och . presenterade resul- tatet av ett av honom utfört test benämnt ”Test av pressmaterial i samband med utredningen av morden på och ”. Detta test beskrivs närmare i redogörelsen för , avsnitt 10.3.2. Nedan redovisas testresultatet avseende . De flesta av de detaljer TQ uppger har omnämnts i pressen, t ex den nakna kroppen, blodet i ansiktet. TQ har dock i sin berättelse beskrivit riktningen på blodet i ansiktet samt att det förekommer blåmärken på axelparti, höft och benen. TQ beskriver samlag, vilket också nio förhörspersoner gör. TQ känner till att kroppen befunnits på flera platser innan den slut- giltiga placeringen. Detta uppgav även samtliga förhörspersoner till frågan: Beskriv så detaljerat som möjligt hur kroppen transporterades till fyndplatsen. TQ känner till att kroppen inte släpats utan burits. Förhörspersonerna använde följande formuleringar för hur kroppen avlämnande på fynd- platsen: bars (1), drogs/lyftes (2), dumpades (2), slängdes (3), lämna- des (1), lades (1). Jämförelse mellan Quicks utsaga och försökspersonernas utsagor beträffande de aspekter av TQ:s berättelse som beläggs av fakta och som inga förhörspersoner kunnat gissa sig till utifrån pressmaterialet TQ redogör för kräkningen hos . Ingen förhörsperson har om- nämnt detta. TQ känner till att hade en blödande krosskada på hjässans högra sida (i pressuppgifterna fanns endast information om en ospecificerad huvudskada). TQ känner till placeringen och omfattningen av huvud- skadan samt att slaget i huvudet gavs med ett kantigt föremål (yxa). TQ har beskrivit att han hanterat kroppen på en presenning där in- torkning av kroppsvätskor hos kroppen skett. TQ:s kännedom om förekomsten av det ’vita’ (vit sten) intill kroppen. TQ:s beskrivning av likfläckamas utbredning stämmer väl överens med faktamässiga uppgifter vad gäller förloppen i fråga och hanteringstider av kroppen i olika positioner. Enligt visade testet sammantaget att hade en bättre kännedom om omständigheterna kring död jämfört med förhörspersonerna. Vittnesförhör hölls med . Förhöret åberopades av under huvudförhandlingen och bevistemat fram- går inte av protokollet. Tingsrättens dom innehåller inga uppgifter från förhöret. Vittnesförhör hölls med . Förhöret var åberopat av för att visa av att han inte hade fått någon infor- mation om brottsutredningarna genom henne och för att belysa de psykologiska betingelser som gällde när beskrev händelserna. Delar av vad hon sade har återgetts i tingsrättens dom under rubriken ”Tingsrättens överväganden”. Vittnesförhör hölls med . Förhöret var åberopat av för att belysa bland annat hans tillgång till tid- ningar, radio och TV. Delar av vad han sade har återgetts i tings- rättens dom under rubriken ”Tingsrättens överväganden”. hördes om sina levnadsomständigheter. Därefter före- drogs yttrandet av , daterat . Yttrandet hade tingsrätten, enligt 3 § andra stycket lagen om rättspsykiatrisk undersökning, inhämtat för bedömning av om det fanns förutsätt- ningar för att överlämna till rättspsykiatrisk vård. Delar av innehållet i yttrandet redovisas i redogörelsen för , avsnitt 10.3.2. gav in ett utlåtande av daterat . I yttrandet uttalade bland annat att det efter en genomgång av sjukhistoria rådde full sam- stämmighet mellan de gärningar han hade tillstått och hans tidigare symtombild, bland annat grav personlighetsstörning sedan tonåren och att han hade begått ett lustmordförsök som 19-åring. Parterna slutförde sin talan och huvudförhandlingen förklarades avslutad. Tingsrätten, lagmannen och f.d. rådmannen samt tre nämndemän, meddelade dom . Nedan citeras tingsrättens bedömning av skuldfrågan beträffande . I vissa delar avser bedömningen såväl mordet på som mordet på . Det finns inte någon teknisk bevisning som binder till brotten. Sedan han tagit kontakt med polisen har utredningen inriktats på att ställa hans uppgifter mot kontrollerbara fakta. Det finns ingen- ting i de objektiva fynd som redovisats i utredningen som på någon enda punkt strider mot innehållet i berättelse. Berättel- sen är inte orimlig. Stöd för att erkännandena är riktiga kan sökas i den omständigheten att lämnat uppgifter om sakförhållanden som inte kan ha kommit till hans kännedom på annat sätt än genom egna iakttagel- ser på plats. Omfattande utredning har förebragts om vilka detaljer i förundersökningarna om morden som publicerats i framförallt norska tidningar. har omvittnat att haft mycket begränsad tillgång till norska tidningar och inte haft möjlighet att skaffa sig annat än någon enstaka tidning utan hans vetskap. De poliser som medverkat i förhör och vallning har uppgett att de inte förmedlat upplysningar om fynd eller vägval till . har omvittnat att hon varit med på ett polisförhör när advokat var förhindrad men eljest inte, samt att hon funnits med som stöd åt vid vallningar men utan att intervenera; hon har all sin faktakunskap från honom, han har inte fått någon extra information under terapisamtalen. har på psykologiska institutionen vid universitet gjort ett test på tio manliga svensktalande personer i åldrarna . [---] De fick formulär med frågor om kontakten mellan offer och gärningsman, beskrivning av offret, fordon, trans- port, fyndområdet, offret och platsen där offret anträffats samt skade- bilden. Testet tog att genomföra. Svaren delades in i två kategorier. Antalet svar som var riktiga i jämförelse med fakta jämför- des med antalet svar som var riktiga i jämförelse med korrekta press- uppgifter. Antalen var rörande [...] 26.6 respektive 25.4. Skillna- derna mellan dessa värden är [...] 1.2 (). På motsvarande sätt jäm- fördes uppgifter som lämnat under polisutredningen. Antalet uppgifter som var riktiga i jämförelse med fakta respektive korrekta pressuppgifter var [...] 35 och 25 (). Skillnaderna utgör [...] rörande 10. Skillnaden är alltså för del om- kring tio gånger större än försökspersonernas. Resultatet medger slut- satsen att har haft tillgång till avsevärt flera faktaupp- gifter än vad som publicerats i tidningarna. Av de uppgifter som har lämnat under förundersök- ningen är några särskilt anmärkningsvärda. Såvitt rör har omvittnat att ingen av följ- ande omständigheter, som berättat om, har framgått av vad som publicerats i media: Placeringen av liket med huvudet nära den mörka bilen och intill ett vitt föremål som kan ha varit en sten, en lyktstolpe i närheten av och till vänster om liket, sedd från den plats där han ställt sin bil, ett bergsparti i den motsatta kanten av parke- ringsplatsen och en kraftledningsstolpe vid utfarten från parkerings- platsen. har anfört att skrapmärken på rygg är förenliga med uppgift att han bakbundit henne och lagt henne på rygg; märkena kan väl tänkas ha åstadkommits av hennes armbandsklocka. har också, förutom en krosskada i skallen, sett en blödning i pannloben, som av ett slag före döden med något som kan ha varit en kroppsdel. Dessa iakttagelser är väl förenliga med berättelse om hur han misshandlat . De ’blåmärken’ sett har varit likfläckar. uppgift om kräkning bekräftas också av obduktionsresultatet. Vidare anmärker tingsrätten att videoupptagning från vallningen i bil av på vägarna i den trakt där påträffades död utvisar att reagerade med stark upp- rördhet när bilen kom nära nedfarten till parkeringsplatsen. Vid värdering av den bevisning som således föreligger i målet bör även vägas in det förhållandet att såväl den psykiatriska som psykolog- iska bild som framkommer beträffande visar att han inte varit främmande för att begå den typ av brott, varom nu är fråga. i målet avgivna utsaga bekräftar detta. Han har också tidigare dömts för fem mord. betecknades han av under- sökande läkare som sadistisk pedofil och vid rättspsykiatrisk under- sökning 1991 framkom diagnosen Personlighetsstörning med person- lighetsorganisation på borderlinenivå i kombination med allvarlig brist på impulskontroll och sexuellt perverterat beteende med sadomasochis- tiska drag. I intyg utfärdat av chefsöverläkaren vid Säters sjukhus anges den aktuella diagnosen som Dissociativ personlig- hetsstörning och sexuell sadism. Vid en samlad bedömning av vad som förekommit finner tingsrätten att erkännanden får stöd av utredningen i sådan grad att det är ställt utom rimligt tvivel att han begått de gärningar som åklagaren påstått. Omständigheterna är sådana att brotten skall be- dömas som mord. Tingsrätten dömde för mord till rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning och biföll målsägandenas skadeståndsyrkanden. Efter att dömts för mordet på , och därmed genom sex domar var dömd för mord på åtta personer, valde han att inte medverka i ytterligare polisutredningar om erkända mord för vilka åtal ännu inte hade väckts. Han var fort- satt intagen på Säters sjukhus för rättspsykiatrisk vård men avböjde ytterligare terapisamtal. Den tid som följde har själv valt att kalla för ”de sju tysta åren”. Efter att journalisten tagit kontakt med gjorde två uppmärksammade dokumen- tärer om som sändes i SVT:s . I dokumentärerna tog tillbaka sina erkännanden av samtliga mord han tidigare erkänt. Kritik riktades mot såväl rättsprocesserna som mot vården av . ansökte om resning avseende mordet på . Resningsansökningar kom därefter att ges in för alla morddomarna, varav den sista gavs in . Samtliga resningsansök- ningar beviljades. Två av resningsansökningarna gjordes av åklagare och resterande av . gav genom ombuden och in en ansökan om resning till . Han yrkade att hovrätten skulle bevilja honom resning och ogilla åtalet och det enskilda anspråket. Resningsansökningen avsåg även mordet på . Beträffande grunden för resnings- ansökan hänvisas till redogörelsen för , avsnitt 10.4.2. Som skäl för resning av morddomen avseende an- förde väsentligen följande. lämnade under förundersökningen ett flertal oriktiga och sinsemellan motstridiga uppgifter rörande så pass centrala förhåll- anden som bland annat hur dödades, vilka skador som åsamkades flickan och hur kroppen hanterades efter gärningen. Dessa brister i erkännandet har i allt väsentligt undanhållits tingsrätten genom bland annat förebringandet av en redigerad videoupptagning från vall- ningen och en missvisande sammanställning över ’slutliga ståndpunkt’. De under förundersökningen lämnade uppgifterna är sådana att de, i princip, utesluter som gärningsman. De uppgifter rörande fyndplatsen, vilka ansågs särskilt anmärk- ningsvärda, redovisades för tingsrätten av vittnet . Enligt domen avsågs här sådana uppgifter som lämnat under förundersökningen. Innehållet i utsaga, sådan den an- tecknats i domen, är emellertid felaktigt i sak och synnerligen vilse- ledande. har inte spontant under förundersökningen nämnt de förhållanden som redovisar. Några av uppgif- terna har han aldrig lämnat och andra har han gjorts uppmärksam på i samband med att fotografier från fyndplatsen förevisats honom. När det gäller uppgifterna rörande skadebilden som redovisades av rättsläkaren finns det en felaktig sakuppgift, nämligen att de ’blåmärken’ uppgav sig ha sett skulle vara lik- fläckar. Därutöver redovisas bedömningar av några få skador som an- ses förenliga med uppgifter. Problemet med redovisningen av skadebilden och jämförelsen med uppgifter är snarare att väsentliga omständigheter synes ha utelämnats. har tillsammans med rättsläkaren upprättat ett rättsmedicinskt utlåtande . Av utlåtandet kan bland annat dras slutsatsen att uppgifter om hur han ströp inte överensstämmer med de rättsmedicinska fynden. Vidare synes det som om uppgifter om hur han hanterade kroppen efter dödens inträde också vederläggs av de rättsmedicinska fynden. Slutligen framgår det även att hade blod utsmetat på nacke och rygg från en annan person än sig själv, rimligtvis gärningsmannen. Inga av dessa omständigheter synes ha behandlats i sakkunnigförhöret med . Vad gäller frågan om reaktioner i anslutning till fyndplatsen är den videoupptagning som förebringades vid huvud- förhandlingen redigerad. Av den ursprungliga vallningsfilmen framgår att var väl bekant med ortsnamnet Myrvoll och var orten ligger. Vidare framgår att förklarade de reaktioner som tingsrätten lyfter fram i domskälen med att han då varit nära ’Trineplatsen’. Vidare framgår av den ursprungliga vallningsfilmen att informationen på den redigerade videoupptagningen om att ville göra utredarna uppmärksamma på parkeringsplatsen är osann eller, i vart fall, starkt missvisande. Vad avser resultatet av test visar en gransk- ning av docenten . att det är behäftat med så djup- gående metodologiska brister att det inte kan läggas till grund för den slutsats som redovisats i tingsrättens dom. Resultatet av . granskning redovisas i ett utlåtande från . Vid hänvisningen till den psykiatriska och psykologiska bilden av synes tingsrätten inte ägt kännedom om att erkännan- dena ytterst grundade sig på bortträngda minnen, som återvunnits i en terapi där mentala och intellektuella förmåga varit avsevärt nedsatta p.g.a. ett omfattande intag av narkotikaklassade läke- medel. Tingsrätten förefaller inte heller ha känt till det nära sambandet mellan terapin och förundersökningen. Tingsrättens möjligheter att pröva erkännandenas uppkomstbetingelser har därför varit mycket be- gränsade, för att inte säga obefintliga. Tingsrätten har inte heller ägt kännedom om att bevisligen lämnat falska erkännanden rörande andra mord. Slutligen åberopas det faktum att inte hade körkort och att han enligt flera samstämmiga vittnen inte kunde köra bil för mordet på . Denna omständighet var väl känd för utredarna, eftersom den utretts noga i ett annat ärende, men redovisades inte för tingsrätten i detta mål. Det innebär, i princip, att kan uteslutas som gärningsman. I vart fall kan inte erkännandet vara riktigt. presenterade därefter en stor mängd omständigheter som legat till grund för tingsrättens bedömning men som kunde ifrågasättas. Han redogjorde också för att erkännandena i huvudsak uppkommit som en följd av den terapi och medicinering han fått på Säters sjukhus. Slutligen presenterades ett antal fall i tiden efter det aktuella målet där lämnat falska erkännanden och även falskeligen tillvitat andra personer allvarlig brottslighet. åberopade omfattande bevisning. inkom tf. chefsåklagaren med ett yttrande, en så kallad förklaring, till resningsansökan och anförde att han ansåg att hovrätten borde bevilja resning till förmån för . Åklagaren anslöt sig till uppfatt- ning beträffande ett stort antal av de i resningsansökningen presen- terade omständigheterna. Även åklagaren åberopade omfattande bevisning. beviljade , hovrättsråden och samt tf. hovrättsassessorn , resning i såväl ansvarsdelen som skadeståndsdelen och förordnade att målet i dess helhet skulle tas upp på nytt av Falu Hovrätten gjorde följande bedömning i ansvarsfrågan be- träffande mordet på . I vissa delar omfattade bedöm- ningen såväl mordet på som mordet på . Av tillgängligt material framgår att under nu aktuella utredningar lämnat olika och motstridiga uppgifter om de mord han erkänt, bl.a. i fråga om mordvapen och tillvägagångssätt. Det framgår emellertid inte att tingsrätten fått materialet presenterat för sig i sådan utsträckning att det varit möjligt för tingsrätten att fullt ut bedöma omfattningen och karaktären av de ändrade uppgifterna. Tingsrätten synes med andra ord inte ha haft möjlighet att göra en fullständig analys av uppgifter. För att en domstol ska få möjlighet att bilda sig en egen uppfattning om vilka slutsatser som kan dras på grund av visst filmmaterial, t.ex. från en vallning, bör utgångspunkten normalt vara att åberopat film- material förevisas i oredigerat skick. Det kan dock i vissa fall, t.ex. om materialet är mycket omfattande, vara godtagbart att endast en be- arbetad version spelas upp. En förutsättning är då att den bearbetade versionen ger en rättvisande bild av det ursprungliga materialet. Vid en jämförelse med det ursprungliga filmmaterialet kan det sättas i fråga om de bearbetade versionerna av vallningarna ger ett tillförlitligt underlag för de bedömningar som tingsrätten har gjort. uppgifter om fyndplatsen () Av innehållet från nu aktuella förhör från förundersökningen framstår det som om lämnat nu aktuella uppgifter först sedan han förevisats fotografier från fyndplatsen. Det framgår också av för- hören att han inte velat kännas vid alla uppgifter, bl.a. förekomsten av kraftledningsstolpen. Tingsrätten synes emellertid vid huvudförhand- lingen ha bibringats uppfattningen att lämnat alla nu aktuella uppgifter och därtill spontant. Det går under alla förhållanden inte att utläsa av domen att tingsrätten varit medveten om under vilka omständigheter som omnämnt uppgifterna. Även i nu berörda avseenden synes det alltså föreligga brister i det underlag som tingsrätten grundat sitt avgörande på. Rättsmedicinskt utlåtande () Av tillgängliga uppgifter framgår att det för huvud- förhandlingen var känt att det blod som hade påträffats på inte var hennes eget och att den sperma som hade påträffats i hennes underliv inte kom från . Med kunskap om nämnda för- hållanden framstår ett par av de slutsatser som följer av rättsutlåtandet som orimliga, nämligen att förekomsten av blod på skulle vara förenligt med uppgifter om det våld han utsatt henne för och att förekomsten av spermier i underliv skulle kunna få sin förklaring av de uppgifter som läm- nat om sitt sexuella övergrepp på henne. Av det rättsmedicinska ut- låtandet framgår vidare att det inte varit möjligt att dra någon säker slutsats om tidpunkten för död. Av tillgängliga uppgifter från ett samrådsmöte mellan bl.a. rättsmedicinsk expertis från och i , som föregick det rätts- medicinska utlåtandet, framgår emellertid att en uppskattning gjorts beträffande tidpunkten för död och att den angetts till ± eller något tidigare. uppgifter, som de kommit att nedtecknas i domen, går dock ut på att skulle ha bragts om livet . Av tillgäng- ligt underlag framgår inte om eller i vilken utsträckning ovan nämnda frågor rörande blod, sperma och tidpunkten för död be- rördes vid huvudförhandlingen i tingsrätten. Det står emellertid klart att nu nämnda uppgifter är av central betydelse för bedömningen av tillförlitligheten av uppgifter. Vad som framkommit ovan medför sammanfattningsvis att tillförlitlig- heten av uppgifter och då särskilt beträffande de centrala delarna av händelseförloppen kan ifrågasättas. Med beaktande av det bevisläge som förelåg kan det ifrågasättas om det skulle ha förelegat tillräcklig bevisning för att fälla till ansvar för brotten, om vad som framkommit i resningsärendet hade varit känt för tings- rätten. Med hänsyn också till att de brott dömts får är mycket allvarliga får det anses föreligga synnerliga skäl att på nytt pröva frågan om ansvar får brotten. Resning bör därför beviljas i ansvarsdelen. Hovrätten beviljade även resning i skadeståndsdelen. 11.5Falu tingsrätts frikännande dom Sedan resningsbeslutet meddelats beslutade åklagaren att lägga ned åtalet mot . Målsägandena valde att inte överta åtalet och begärde inte heller att skadeståndstalan skulle handläggas i den för tvistemål stadgade ordningen. Som en följd av åklagarens beslut att lägga ned åtalet yrkade frikännande dom och att skadeståndsanspråken skulle lämnas utan bifall. I dom meddelade tingsrätten, rådmannen , att åtalet ogillades och skadeståndstalan avskrevs. 11.6Kommissionens iakttagelser och bedömningar 11.6.1Brottsutredningens och förhörens genomförande Under förhörens gång ändrades uppgifter markant om hur det gick till när dödades, var det skedde, vilka skador hon fick, hur hanterade kroppen samt diverse övriga kringomständigheter. har de uppgifter han lämnat om centrala delar av händelseförloppet skilt sig åt även under ett och samma förhör. Från att från början ha uppgett att dog av strypning i bilen vid parkeringen kom han sedan att berätta att hon dog på plats 1 av ett slag i huvudet med en bandspelare/kupé- värmare/radio. Slutligen uppgav han att slaget hade utdelats med en yxa men att hon inte hade dött av slaget utan av strypningen. Även andra omständigheter, som exempelvis när, varför och hur hon kräktes, vilken form av sexuellt våld han utövade mot och var och hur hennes kläder togs av ändrades under förundersökningens gång. Trots de i hög grad varierande uppgifterna fick sällan några kritiska eller konfronterande frågor. Inte heller tycks det ha föranlett utredarna att i tillräcklig mån ifrågasätta riktigheten i erkännande. I stället valde de att fokusera på de uppgifter som slutligen kom att bli rätt. En anledning till det kan ha varit att under brottsutredningarna förmedlade att han hade svårt att minnas och berätta om morden och att han i vissa fall medvetet sade fel för att ”tygla sin ångest”. aktiga uppgifter kallade han för ”medvetna avvikelser”, se avsnitt 13.1 och 13.2.2. hade även stora svårigheter med att rätt beskriva sådant som var kontrollerbart mot faktiska förhållanden, såsom den exakta fyndplatsen, hur hade legat vid den och vad som i övrigt hade funnits i anslutning till kroppen. I stället för att ta det till intäkt för att inte var rätt gärningsman försökte man ”öka minnesför- måga” genom att visa fotografier från fyndplatsen. Med hjälp av fotografierna fick han bland annat kännedom om var och på vilket sätt kroppen återfanns och hur det såg ut på fyndplatsen. I utred- ningen, som i huvudsak syftade till att kontrollera uppgifter mot faktiska förhållanden, har metoden kommit att på- verka slutresultatet. Trots den betydelse det hade för utredningen att lämnade så många kontrollerbara uppgifter som möjligt vidtog åklagaren inte några åtgärder för att förhindra tillgång till massmedia och externa kontakter. har vid möte med kommissionen uppgett att ett häktnings- beslut inte hade gynnat vilja att berätta och att det dessutom, på grund av utredningarnas omfattning, hade blivit en allt för lång häktningstid. Med tanke på att redan var föremål för tvångsvård och därigenom begränsad i sin rörelse- frihet ifrågasätter vi inte åklagarens beslut att inte begära häktad, men konstaterar att det därmed inte fanns några egentliga begränsningar i informationstillgång. Detta borde, liksom den omständigheten att det var känt att tog del av vad som rapporterades i massmedia, i högre grad än vad som tycks ha varit fallet ha påverkat åklagarens bedöm- ning av vilken tilltro man kunde ha till uppgifter. Under polisutredningen före erkännande be- dömdes repet vid fyndplatsen ha kommit till platsen som kroppen. Av obduktionsprotokollet framgår dessutom att hade två smala, längre märken på halsen. Det var därför inte långsökt att tro att repet hade använts runt hals.