sou · H3B38 · 2015-02-18 00:00:00 — Med hänsyn till storleken av de företag som det här är fråga om – dvs. företag som kan ha upp till 250 anställda, en balansomslutning på och en nettoomsättning på – finner utred- ningen det rimligt att även dessa företag lämnar upplysningar av nu aktuella slag. 2004/05:68 s. 23. 20Se a. prop. 7Vissa frågor om finansiella företags redovisning 7.1Redovisning av eget kapital m.m. i vissa finansiella företag I årsredovisningslagarna, ÅRL, ÅRKL och ÅRFL, finns olika krav på indelning av och upplysningar om eget kapital för olika företags- former. I aktiebolag och ekonomiska föreningar skiljer man mellan bundet eget kapital och fritt eget kapital. Den del av tillgångarna som svarar mot bundet eget kapital får inte användas för vinstut- delning eller annan värdeöverföring. I ett aktiebolag utgörs det bundna egna kapitalet vanligtvis till största del av aktiekapital, reservfond och uppskrivningsfond. I en ekonomisk förening består det bundna egna kapitalet i första hand av medlemmarnas insatser, uppskrivningsfond och reservfond. Den del av eget kapital som inte är bundet utgör fritt eget kapital. Fritt eget kapital omfattar bland annat balanserad vinst och årets vinst. Enligt 5 kap. 14 och 15 §§ ÅRL gäller för både aktiebolag och ekonomiska föreningar att det egna kapitalet ska delas upp i bundet eget kapital och fritt eget kapital eller ansamlad förlust. För dessa företagsformer gäller vidare att förändringar i eget kapital jämfört med föregående års balansräkning ska specificeras.1 Kraven på specifikation av bundet respektive fritt eget kapital har framförallt samband med de bestämmelser som reglerar före- tags möjligheter att göra värdeöverföringar till ägarkretsen. 1 Utredningen har i delbetänkandet föreslagit att bestämmelser om uppdelning av eget kapi- tal i balansräkningen flyttas till 3 kap. ÅRL och att specifikation av förändringar i eget kapi- tal ska göras endast i vissa fall i förvaltningsberättelsen, se 3 kap. 10 a § och 6 kap. 2 § andra stycket i det i SOU 2014:22 upprättade förslaget till ny lydelse av ÅRL. Vissa frågor om finansiella företags redovisning 17 kap. 3 § första stycket aktiebolagslagen (2005:551) följer att värdeöverföringar i aktiebolag till aktieägare och andra får göras endast om det finns full täckning för det bundna egna kapitalet efter värdeöverföringen. Bestämmelser om det högsta belopp som en ekonomisk förening får dela ut till sina medlemmar i form av vinstutdelning finns i 10 kap. 2 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Vinstutdelning får enligt denna paragraf inte överstiga vad som i fastställd balansräkning för det senaste räk- enskapsåret redovisas som föreningens fria egna kapital. Innan vinstutdelning får ske, ska från det fria kapitalet dras av vad som enligt lag eller stadgar ska avsättas till bundet eget kapital, exemp- elvis reservfonden. Även i koncernredovisningen ska det göras en viss specifikation av koncernens eget kapital. Närmare bestämmelser om detta finns i 7 kap. 8 § ÅRL. Där sägs att en koncernbalansräkning ska utgöra en sammanställning av balansräkningarna för moderföretaget och de dotterföretag som omfattas av koncernredovisningen och att i övrigt 3 kap. ÅRL ska tillämpas. Huruvida detta också innebär att 3 kap. 3 § och vad som där sägs om balansräkningens uppställnings- schema ska följas kan diskuteras. Motsvarande regler finns i ÅRKL och ÅRFL för de finansiella företagen. Av artikel 24.1 i det nya redovisningsdirektivet2 framgår att i alla händelser ska vid tillämp- ning av bl.a. direktivets kapitel om balans- och resultaträkningarnas uppställning göras den anpassning som är nödvändig med hänsyn till de särdrag som utmärker en koncernredovisning jämfört med en årsredovisning. Artikeln är tillämplig även för de finansiella företagen. Den kompletterande normgivningen avseende företag som tilläm- par ÅRL har klart angett att specifikationskravet på olika eget kapi- talposter som finns i ÅRL:s balansräkningsschema i dess bilaga 1 inte behöver följas i koncernredovisningen. Enligt ska ett aktiebolag, som är moderföretag, i koncernbalansräkningen redovisa eget kapital i åtminstone följande poster: a) aktiekapital, b) övrigt tillskjutet kapital och c) annat eget kapital inklusive årets resultat (allmänt råd 4.9). Enligt samma regelverk ska en ekono- misk förening, som är moderföretag, i koncernbalansräkningen redovisa eget kapital i åtminstone följande poster: a) inbetalda 2 Artikeln motsvarar artikel 17.1 i det sjunde bolagsrättsliga direktivet. Vissa frågor om finansiella företags redovisning insatser och emissionsinsatser, b) annat bundet eget kapital och c) fritt eget kapital inklusive årets resultat (allmänt råd 4.10). Om inte alla dotterföretagen är helägda, direkt eller indirekt, tillkommer ett krav på att i koncernbalansräkningen, inom eget kapital, redovisa posten Minoritetsintressen (allmänt råd 9.6). Innan började tillämpas torde rekommendation RR 1:003 ha varit vägledande för hur koncernredovisningen skulle upp- rättas. Enligt RR 1:00 ska eget kapital specificeras på posterna Aktiekapital, Bundna reserver, Fria reserver eller balanserad förlust och Årets resultat i koncernbalansräkningen.4 menade att en ytterligare uppdelning av eget kapital än så inte var motiverad, eftersom vissa poster i eget kapital enligt ÅRL är men- ingsfulla endast i redovisningen för en juridisk person. Den speci- fikation av koncernens eget kapital som anges i RR 1:00 var bara avsedd för aktiebolag men rekommendationen har även tillämpats i fråga om vissa andra associationsformer. ÅRL innehöll tidigare bestämmelser om att företag som är aktiebolag och upprättar koncernredovisning i enlighet med lagen skulle upplysa om fördelningen av koncernens eget kapital mellan bundet och fritt, jfr 5 kap. 14 § första stycket ÅRL och 7 kap. 14 § ÅRL i dess lydelse enligt SFS 2003:487. Detta krav togs emellertid bort genom en lagändring . Ändringen skedde i nära anslut- ning till att den s.k. koncernspärren5 togs bort ur aktiebolagslagen, eftersom det bedömdes att upplysningar om koncernens eget kapi- tal därmed hade förlorat sin betydelse.6 innehåller aktiebolagslagens regler om vinstutdel- ning och annan värdeöverföring inte längre någon spärr för värde- överföring, kopplad till storleken av koncernens fria eget kapital. Däremot måste en värdeöverföring vara försvarlig med hänsyn till de krav som koncernverksamhetens art, omfattning och risker ställer på storleken av det egna kapitalet i koncernen samt koncer- 3RR 1:00 är utgiven av . existerar inte längre. Rekom- mendationen finns dock att tillgå på , , eftersom den fortfarande har viss betydelse för icke-noterade företag (se BFNAR 2000:2, Tillämpning av rekommendationer och uttalanden). 4Se RR 1:00 bilaga 2. 5Koncernspärren innebar att, om bolaget var ett moderföretag i en koncern och upprättade en koncernredovisning, fick utdelningen inte innebära att koncernens bundna egna kapital togs i anspråk (se 12 kap. 2 § aktiebolagslagen, 1975:1385). 2005/06:25 s. 86. Vissa frågor om finansiella företags redovisning nens konsolideringsbehov, likviditet och ställning i övrigt, den s.k. försiktighetsregeln (17 kap. 3 § tredje stycket aktiebolagslagen). Koncernspärren finns dock kvar i lagen om ekonomiska före- ningar.7 Det innebär att vinstutdelning i en moderförening får ske enbart i den utsträckning som det finns fritt eget kapital både enligt moderföreningens balansräkning och enligt koncernbalansräk- ningen (10 kap. 2 § lagen om ekonomiska föreningar). 7.1.2Uppdelningen av eget kapital i finansiella företags koncernredovisningar Liksom är fallet beträffande företag som omfattas av ÅRL finns det bland de företag som omfattas av ÅRKL dels företag som är under- kastade utdelningsbegränsande bestämmelser i form av en koncern- spärr (ekonomiska föreningar och medlemsbanker), dels företag vars möjligheter till utdelning på koncernnivå omfattas av försiktig- hetsregeln i aktiebolagslagen (kreditinstitut och värdepappersbolag som drivs i form av aktiebolag). På liknande sätt förhåller det sig med företag som omfattas av ÅRFL. Försäkringsföretag kan enligt försäkringsrörelselagen (2010:2043) drivas i tre olika associationsrättsliga former; försäk- ringsaktiebolag, ömsesidiga försäkringbolag eller försäkringsföre- ningar. I dessa företagsformer kan livförsäkrings- respektive skade- försäkringsverksamhet bedrivas. I livförsäkringsaktiebolag får vinst- utdelning ske endast om det följer av bolagsordningen (11 kap. 16 § försäkringsrörelselagen). För de försäkringsaktiebolag som får dela ut vinst finns ingen koncernspärr. Istället ska den ovan nämnda försiktighetsregeln i aktiebolagslagen tillämpas. För den andra före- tagsformen, ömsesidiga försäkringsbolag, finns däremot en kon- cernspärr (se 12 kap. 64 § försäkringsrörelselagen). Vinstutdelning i ömsesidiga försäkringsbolag kan ske till garanter och innehavare av förlagsandelar och endast om det följer av bolagsordningen (se 7I SOU 2010:90 har emellertid föreslagits att koncernspärren ska tas bort, även såvitt gäller ekonomiska föreningar. 8Bestämmelser om koncernspärr för ekonomiska föreningar och medlemsbanker finns i 2 § lagen om ekonomiska föreningar respektive 8 kap. 2 § lagen (1995:1570) om medlemsbanker. Jfr dock föregående fotnot. I SOU 2010:90 har även föreslagits att lagen om medlemsbanker ska upphävas och medlemsbanker fortsättningsvis följa bestämmelserna för ekonomiska föreningar. Vissa frågor om finansiella företags redovisning andra stycket i senast nämnda lagrum). I den tredje företagsfor- men, försäkringsföreningar, får vinstutdelning ske till dem som har tillskjutit verksamhetskapital, om det följer av stadgarna (13 kap. 20 § försäkringsrörelselagen). De närmare reglerna för vinstutdel- ning i försäkringsföreningar framgår av lagen om ekonomiska före- ningar (se hänvisningen i 13 kap. 2 § försäkringsrörelselagen) och där finns, som sagt, koncernspärren kvar.9 och värdepappersbolag som drivs i aktiebolags- form och försäkringsaktiebolag som får dela ut vinst ska i årsredo- visningen upplysa om det egna kapitalets fördelning på bundet och fritt eget kapital (5 kap. 4 § 3 ÅRKL respektive 5 kap. 4 § 2 och 3 ÅRFL). Motsvarande upplysning om det egna kapitalets fördelning ska lämnas av moderföretag när de upprättar koncernredovisning enligt ÅRKL och ÅRFL (7 kap. 4 § 4 ÅRKL och 7 kap. 4 § 4 ÅRFL). Även ett företag som upprättar koncernredovisning i enlighet med internationella redovisningsstandarder som har anta- gits av Kommissionen med stöd av IAS-förordningen ska göra en sådan uppdelning i koncernbalansräkningen (7 kap. 7 § 3 ÅRKL och 7 kap. 5 § 4 ÅRFL). Vid upprättande av koncernredovisning i dessa företag krävs, för att en specifikation av koncernens bundna respektive fria egna kapital ska vara möjlig, att en särskild eliminerings- eller beräk- ningsteknik tillämpas. Enligt den senaste normgivningen som besk- river hur en koncerns fria egna kapital ska beräknas, RR 1:00, Kon- cernredovisning,10 innebär det en eliminering från toppen,11 men med vissa kontroller. har tidigare hänvisat till dessa regler vid upprättande av koncernredovisningen för de finan- siella företagen. finns dock inga preciserade regler 9Jfr dock tidigare fotnot om föreslagna ändringar avseende ekonomiska föreningar. Det kan också noteras att äldre bestämmelser ska tillämpas för understödsföreningar som med stöd av 7 § lagen (2010:2044) om införande av försäkringsrörelselagen tillämpar lagen (1972:262) om understödsföreningar. 10Reglerna om koncernens fria egna kapital, eller potentiellt utdelningsbara kapital, såsom lydelsen i RR 1:00 är sedan koncernspärren togs bort från den aktiebolagsrättsliga lagstift- ningen, framgår av rekommendationens bilaga 2. Reglerna om beräkningen av koncernens fria egna kapital, såsom de såg ut innan koncernspärren togs bort, framgår också av Redo- visningsrådets rekommendation RR 30; Kompletterande regler för koncerner, utgiven . Den rekommendationen är emellertid numera upphävd. 11Detta innebär att vid eliminering av förvärvat eget kapital elimineras först vad som utgör bundet eget kapital i dotterföretaget och först i den mån det krävs utförs eliminering av fritt eget kapital. Vissa frågor om finansiella företags redovisning om hur fritt eget kapital i en koncern ska beräknas för dessa före- tag. De finansiella företagen ska, enligt före- skrifter, följa vid upprättande av koncernredovis- ning. IFRS- regelverket innehåller inte några regler om vad som utgör bundet respektive fritt eget kapital. När det egna kapitalet ska presenteras enligt IFRS, behöver en elimineringsteknik12 tilläm- pas. Denna leder ibland till ett annat resultat än det som följer av definitionen av koncernens fria egna kapital enligt RR 1:00. 7.1.3Eget kapital-poster i koncernredovisningen De krav på upplysning om det egna kapitalets fördelning på bundet respektive fritt som gäller för de finansiella företagen får även (indirekt) till följd att samtliga eget kapital-poster ska anges i kon- cernredovisningen. För moderföretag som omfattas av ÅRKL och drivs i aktiebolagsform och där samtliga dotterföretag, direkt eller indirekt, är helägda innebär det att posterna Aktiekapital, Över- kursfond, Uppskrivningsfond och Andra fonder (Reservfond, Kapitalandelsfond, Fond för verkligt värde, och Övriga fonder) samt Balanserad vinst eller förlust och Årets resultat ska anges i koncernredovisningen (bilaga 1 till ÅRKL och 5 kap. 4 § 3 ÅRKL genom hänvisning i 7 kap. samma lag). Även moderföretag som får dela ut vinst och omfattas av ÅRFL och drivs i aktiebolagsform ska ange dessa poster i koncernredovisningen (bilaga 1 till ÅRFL och 5 kap. 4 § 2 och 3 ÅRFL genom hänvisning i 7 kap. samma lag). Motsvarande gäller även för de företag som omfattas av ÅRKL eller ÅRFL men som upprättar koncernredovisning i enlighet med de internationella redovisningsstandarder som Kommissionen har antagit med stöd av IAS-förordningen (genom hänvisningen i 7 kap. 7 § i ÅRKL och 7 kap. 5 § ÅRFL till 5 kap. i respektive lag). De olika eget kapital-posterna i koncerner som består av finansiella företag har – till skillnad från vad som är fallet i övriga koncerner – en väsentlig betydelse på grund av de kapitalkrav som ställs på grupper med finansiella företag. Därför har också de finansiella 12 Den elimineringsteknik som följer av IFRS kan förenklat beskrivas som att elimineringen av s.k. förvärvat eget kapital följer vad som finns vid förvärvet och ändras bara om kapitalet förflyttas inom dotterföretagets eget kapital. Vissa frågor om finansiella företags redovisning företagen av tradition haft en mer detaljerad uppdelning av eget kapital-posterna i sina koncernbalansräkningar än vad de icke- finansiella företagen har haft i sina. Enligt IFRS ska koncernbalansräkningen minst innefatta eget kapital-posterna Innehav utan bestämmande inflytande, Emitterat kapital och Annat eget kapital hänförligt till ägare av moderföre- taget (IAS 1 punkt 54). Därutöver ska ytterligare poster och rubri- ker ingå i koncernbalansräkningen, när så är relevant för förståelsen av företagets finansiella ställning (IAS 1 punkt 55). Nuvarande innebär således att de finansiella företagen kan spe- cificera alla de eget kapital-poster som framgår av balansräknings- schemat i ÅRKL respektive ÅRFL. Eftersom är principbaserat, är det emellertid en bedömningsfråga vad som mera exakt krävs enligt IFRS. Det är vidare ovisst vad som kan komma att krävas vid eventuella ändringar av IFRS. Rådet för finansiell rapportering, vars normgivning är riktad till noterade icke-finansi- ella företag, har i sitt uttalande UFR 8, Redovisning av eget kapital i koncern,13 uttalat att IFRS innebär att ett moderföretag, utöver minoritetsintresse/”innehav utan bestämmande inflytande” minst bör redovisa Aktiekapital, Övrigt tillskjutet kapital, Reserver (såsom t.ex. omvärderingsreserv, omräkningsdifferenser och fond för verkligt värde, den senare i UFR 8 kallad för verkligtvärdere- serv) och Balanserade vinstmedel inklusive årets resultat. 7.1.4Bestämmelser om kapitalskydd för de finansiella företagen Kapitalskyddet i kreditinstitut och värdepappersbolag Av samhällsekonomiska skäl är det betydelsefullt att kreditinstitut och värdepappersbolag är ekonomiskt stabila. Därför finns det sär- skilda lagregler till skydd för kapitalet i sådana företag. Detta inne- bär framförallt att de risker som sådana företag utsätter sig för ska kunna bäras utan att företagen äventyrar sitt kapital eller att de som 13 Av RFR-ri 2014:2, Inbjudan till kommentarer, från Rådet för finansiell rapportering, fram- går att de inte ser någon anledning till att bibehålla tolkningsuttalande bland annat på grund av att det nu etablerats en enhetlig praxis vad gäller denna redovisning. Vissa frågor om finansiella företags redovisning är beroende av företagens verksamhet på annat sätt drabbas av skada. Reglerna om kapitalskydd innebär att associationsrättens krav på buffertkapital i form av bundet eget kapital kompletteras med särskilda verksamhetsanpassade krav på buffertkapital i bl.a. kredit- institut och värdepappersbolag. Regler med sådana verksamhets- anpassade krav finns i lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. I lagen, som till vissa delar har ersatt den numera upphävda lagen (2006:1371) om kapitaltäck- ning och stora exponeringar, finns bestämmelser som kompletterar EU:s s.k. tillsynsförordning14 vilken i sin tur kompletteras av det s.k. kapitaltäckningsdirektivet.15 Bestämmelserna i det nämnda direktivet har gett upphov till, utöver tillsynslagen, en ny lag (2014:966) om kapitalbuffertar som ålägger kreditinstitut och vär- depappersbolag, eller med lagens ord institut,16 att ha olika slag av kapitalbuffertar och som möjliggör ingripande i det fall ett institut inte uppfyller ett kombinerat buffertkrav.17 Kapitalbuffertarna kan ses som stötdämpare vars huvudsakliga syfte är att undvika att instituten bryter mot tillsynsförordningens och kapitaltäckningsdirektivets kapitalbaskrav. Institutets kapitalbas kan delas in i två delar; primärt kapital och supplementärt kapital. Primärt kapital utgörs av eget kapital, reducerat för exempelvis föreslagen utdelning, uppskjutna skattefordringar och immateriella tillgångar som t.ex. goodwill. I primärkapitalet tillåts också vissa typer av förlagslån ingå, s.k. primärkapitaltillskott. För att säkerställa att kapitalbuffertarna fyller sitt syfte i perioder av stressade marknadsförhållanden ska de bestå av s.k. kärnprimär- kapital, vilket är en del av primärt kapital. Till denna kategori räk- 14Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om till- synskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012. 15Europaparlamentets och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphörande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG. 16Lagen talar om institut. avses kreditinstitut enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, och värdepappersbolag, se 1 kap. 2 § 6lagen (2014:966) om kapitalbuffertar. 17Se närmare om kapitaltäckningsdirektivet, tillsynsförordningen och de nämnda lagarna i prop. 2013/14:228. Vissa frågor om finansiella företags redovisning nas aktiekapital och innehållna vinstmedel, dvs. det kapital som anses ha högsta kvalitet och som bäst kan täcka förluster.18 Kapitalbaskraven i den ovan nämnda förordningen anger mini- mikrav på hur mycket kapital av olika slag ett institut måste hålla för att täcka de risker som institutet är eller kan komma att bli exponerat för. Det är t.ex. risker för förlust i sam- band med utlåning (kreditrisk) samt marknadsrisker och operativa risker. Kapitalbaskraven för instituten är uttryckta som procentan- delar av institutens totala riskvägda exponeringsbelopp. Artikel 92 i tillsynsförordningen fastställer att instituten ska hålla kärnprimärkapital motsvarande av insti- tutets totala riskvägda exponeringsbelopp (”kärnprimärkapitalrela- tionen”, artikel 92.1a). Därtill ställs det krav på att institutets pri- mära kapital ska utgöra av det totala riskvägda exponeringsbeloppet (”primärkapitalrelationen”, artikel 92.1b). Slutligen ska den totala kapitalrelationen, dvs. institutens kapitalbas som andel av institutets totala riskvägda exponeringsbelopp, vara (artikel 92.1c). Det innebär att den totala kapi- talrelationen kan täckas med högst supplementärkapi- tal. Ett institut som inte uppfyller ett i lagen om kapitalbuffertar definierat kombinerat buffertkrav får bl.a. inte göra en värdeöver- föring som är kopplad till institutets kärnprimärkapital (2 kap 2 § och 8 kap. 3 § lagen om kapitalbuffertar). Vad som utgör en värde- överföring kopplad till kärnprimärkapitalet framgår av 1 kap. 2 § 16 samma lag. Bland annat avses utbetalningar i form av kontant utdelning, fondemission eller partiell fondemission. Instituten ska uppfylla kraven i lagen om kapitalbuffertar på individuell nivå och/eller på gruppnivå.19 Detta får till följd att vissa upplysningar om koncernens eget kapital får betydelse för bedöm- ningen av om buffertkraven på gruppnivå är uppfyllda. 2013/14:228 s. 138. 19De krav som instituten ska uppfylla på individuell respektive gruppnivå finns i artikel 6–23 i tillsynsförordningen. Vissa frågor om finansiella företags redovisning Även försäkringsföretag omfattas av särskilda lagregler till skydd för kapitalet. Av 4 kap. 1 § försäkringsrörelselagen (2010:2043) föl- jer att ett försäkringsföretags rörelse ska bedrivas så att företaget alltid har en tillfredsställande soliditet. Enligt förarbetena avses där- med i första hand att den långfristiga betalningsförmågan måste vara tillfredsställande mätt i förhållandet mellan eget kapital och främmande kapital. En tillfredsställande soliditet innebär även att rörelsens kapitalbas är tillräcklig (se prop. 1998/99:87 s. 391 f.). Bestämmelser om den kapitalbas som ett försäkringsföretag ska hålla sig med samt om solvensmarginal och s.k. garantikapital finns i 7 kap. försäkringsrörelselagen. Ett försäkringsföretag ska, enligt 7 kap. 1 § första stycket försäkringsrörelselagen, , utöver tillgångar som krävs för skuldtäckning ha en tillräcklig kapi- talbas. Av lagen framgår det att kapitalbasen får omfatta 4.inbetalt aktiekapital, garantikapital eller verksamhetskapital, 5.övrigt eget kapital med avdrag för utdelning, och I enskilda fall får besluta att kapitalbasen får omfatta även andra poster, exempelvis förlagslån (7 kap. 3 § samma lag). Bestämmelser om avräkning från kapitalbasen finns i 7 kap. 4–5 §§. Vidare innehåller 9 kap. försäkringsrörelselagen bestämmelser om kapitalbas och solvensmarginal för försäkringsgrupper (gruppbas- erad kapitalbas respektive gruppbaserad solvensmarginal). Vilka företag som en grupp består av framgår av 9 kap. 1 § första stycket och 2 § försäkringsrörelselagen. Bakgrunden till solvensreglerna och kommande förändringar Den nu gällande svenska solvensregleringen för försäkringsföre- tagen har sin grund i EG:s försäkringsdirektiv. Reglerna om solvens återfinns i huvudsak i det första skadeförsäkringsdirektivet Vissa frågor om finansiella företags redovisning 197320 och i det första livförsäkringsdirektivet från år 1979.21 Dessa direktiv har kompletterats i omgångar. antogs de s.k. Solvens I-direktiven som innebar vissa förtydliganden och skärpta regler i förhållande till de tidigare direk- tiven. Direktiven genomfördes i svensk rätt (med övergångsbestämmelser). Solvens II-direktivet22 innebär en reformering av den grundläg- gande regleringen på EU-nivå för försäkringsföretag. Det utgör en del av ett samlat regelverk som också innehåller en omfattande kompletterande detaljreglering. Det innehåller bl.a. förändrade kapitalkrav som är riskbaserade och anpassade till det enskilda före- tagets risknivå.