sou · H3B32 · 2015-01-29 00:00:00 — Bestämmelserna i tredje stycket, som gäller om börsen har till- stånd att driva en handelsplattform, motsvarar artikel 70.3.a.vi– 70.3.a.vii i MiFID II, se kommentaren till 1 § andra stycket 6. I fjärde stycket anges de bestämmelser som räknas upp i arti- kel 70.3.b i direktivet, dvs. artiklar i MiFIR som är tillämpliga för marknadsoperatörer eller reglerade marknader. Bestämmelserna om handelsplatsverksamhet och transparenskrav enligt MiFIR behand- las i kapitel 6, se även kommentaren till 1 § tredje stycket. 5 § ska ingripa mot en börs som i annat fall än som anges i 4 § har åsidosatt sina skyldigheter enligt denna lag, andra författningar som reglerar börsens verksamhet, börsens bolagsordning, stadgar eller reglemente eller interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar dess verksamhet. Paragrafen är en nationell bestämmelse som, på motsvarande sätt som 2 § första stycket, innebär att det sanktionsbara området enligt 25 kap. 1 § i dess tidigare lydelse i praktiken är oförändrat också för börser. Ingripanden som ska göras med stöd av före- varande paragraf kan avse överträdelser av exempelvis bokförings- och redovisningsregler och åsidosättande av skyldigheter, såsom att ha regler för offentliga uppköpserbjudanden avseende aktier i de bolag som är noterade på börsen, eller andra överträdelser av exem- pelvis bestämmelser om prospekt. Dessutom omfattas överträd- elser av föreskrifter meddelade med stöd av lagen. ändring i sak är avsedd har terminologin avseende hänvisade regelverk behållits oförändrad. Överträdelser som kan bli aktuella enligt förevarande paragraf kan inte leda till sanktioner mot fysiska personer i börsens ledning (se hänvisningen i 15 §). 6 § ska ingripa mot en svensk clearingorganisation som 1.har fått sitt tillstånd genom att lämna falska uppgifter eller på något annat otillbörligt sätt, eller 2.har åsidosatt sina skyldigheter enligt denna lag, andra författningar som reglerar företagets verksamhet, företagets bolagsordning, stadgar eller regle- mente eller interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar dess verksamhet. Paragrafen motsvarar i sak 1 § i dess tidigare lydelse såvitt avser clearingorganisationer med tillägget av punkten 1, enligt vilken det framgår att det är att anse som en överträdelse om clearingorganisa- tionen har erhållit sitt verksamhetstillstånd genom att ha lämnat falska uppgifter eller på annat sätt agerat otillbörligt (se kommen- taren till 9 §). I likhet med tidigare ska en överträdelse enligt punk- ten 1 som regel medföra att tillståndet återkallas. På samma sätt som gäller för värdepappersinstitut och börser kan dock numera även exempelvis en sanktionsavgift påföras. Med andra författningar som reglerar företagets verksamhet avses bl.a. reglerna i MiFIR, (se artikel 1.4 i förordningen) och, beträffande clearingverksamhet som består i att träda in som mot- part till både köpare och säljare av finansiella instrument, bestäm- melser i förordning EU nr 648/2012 (se 1 kap. 1 § tredje och fjärde styckena). Vissa av bestämmelserna i både MiFID II och MiFIR är alltså tillämpliga på clearingorganisationer eller berör sådan verksamhet. Ingripanden mot clearingorganisationer regleras dock inte i rättsakter- na, varför förevarande paragraf inte innehåller någon överträdelse- katalog, se avsnitt 13.2. De skyldigheter och krav för clearing- organisationer som fastslås i MiFIR, och som vid ett åsidosättande ska medföra ett ingripande, är t.ex. att företaget ska ha föreskrivna system, förfaranden och arrangemang för clearade derivat enligt artikel 29.2, att de ska cleara finansiella instrument på icke-diskri- minerande och transparenta villkor i enlighet med artikel 35, samt att de ska tillgängliggöra ett referensvärde eller en licens i enlighet med det som föreskrivs i artikel 37.3. Svenska leverantörer av datarapporteringstjänster 7 § ska ingripa mot en svensk leverantör av datarappor- teringstjänster, om företaget 1.har fått sitt tillstånd genom att lämna falska uppgifter eller på något annat otillbörligt sätt, 2.har åsidosatt sina skyldigheter eller på annat sätt överträtt det som före- skrivs i 10 kap. 2 § 2 och 3 samt 3–14 §§ och 23 kap. 2 §, 3 första–femte styckena, 3 b och 4 §§, eller 3.på annat sätt än som avses i 1 eller 2 har åsidosatt sina skyldigheter enligt denna lag, andra författningar som reglerar företagets verksamhet, företagets bolagsordning, stadgar eller reglemente eller interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar dess verksamhet. Av paragrafen, som inte har någon motsvarighet i 25 kap. i dess tidigare lydelse, följer vilka regelöverträdelser som en svensk leve- rantör av datarapporteringstjänster kan göra sig skyldig till. Även ett värdepappersinstitut och en börs kan beviljas tillstånd för att tillhandahålla datarapporteringstjänster och omfattas i sådant fall av förevarande paragraf för den verksamheten. I punkten 1 finns en bestämmelse motsvarande 1 § första stycket och 4 § första stycket Uppräkningen i punkten 2 motsvarar, och genomför, katalogen över regelöverträdelser i artikel 70.3.a.xxxvii–70.3.a.xxxx i MiFID II. Bestämmelserna innehåller allmänna villkor för och krav på före- tagets styrelse, styrelseledamöter och verkställande direktör, liksom ersättare för någon av dem, samt skyldighet att till Finansinspek- tionen lämna uppgifter om bl.a. medlemmar i och förändringar av ledningsorganet (10 kap. 2 § 2 och 3 samt 3 §). Anmälningsskyldig- heten när det gäller ändringar i ledningsorganet regleras närmare i föreskrifter, se kommentaren till 10 kap. 3 §. Om ett företag har åsidosatt skyldigheten enligt dessa föreskrifter innebär det att kraven i 10 kap. 3 § inte är uppfyllda. Vidare finns bestämmelser med krav på styrelse och verkställande direktör om att fastställa och övervaka styrningssystem för en effektiv och ansvarsfull led- ning, vilket inkluderar åtskillnad mellan funktioner inom organisa- tionen och förebyggande av intressekonflikter (10 kap. 4 §). Där- utöver finns bestämmelser med skyldigheter och krav som gäller för de olika datarapporteringstjänsterna; APA (10 kap. 5–7 §§), CTP (10 kap. 8–10 §§) och ARM (10 kap. 11 och 12 §§). Det rör sig om skyldigheter bl.a. att inrätta strategier och arrangemang för att offentliggöra, slå samman, sprida, tillgängliggöra eller rapportera uppgifter och information, att kontrollera uppgifter och handels- rapporter samt (för ARM) att bl.a. begära omsändning av felaktiga rapporter. Vidare finns gemensamma bestämmelser med skyldighet att ha arrangemang för att hantera intressekonflikter och att ha skyddsmekanismer för att garantera skydd vid informationsöver- föring (10 kap. 13 och 14 §§). I punkten 3 finns en bestämmelse motsvarande 2 § första stycket och 5 §. 8 § Ingripande sker genom 1.föreläggande att begränsa eller minska riskerna i rörelsen inågot avseende, begränsa eller helt underlåta utdelning eller räntebetal- ningar eller vidta någon annan åtgärd för att komma till rätta med situa- tionen, 2.beslut om förbud om att verkställa beslut, 3.meddelande av en varning, 4.beslut om att en styrelseledamot eller verkställande direktör i ett svenskt värdepappersinstitut, en börs, en svensk clearingorganisation eller en svensk leverantör av datarapporteringstjänster inte längre får vara det, 5.beslut om sanktionsavgift, eller 6.återkallelse av tillstånd. Ingripande enligt första stycket 4 i fråga om överträdelser av 3 kap. 1 § första stycket 5, 10 kap. 2 § 2, 12 kap. 2 § 4 och 19 kap. 3 § 4 får ske bara om först har beslutat att påtala för företaget att personen eller personerna inte uppfyller kraven och om denne eller dessa, sedan en av inspektionen bestämd tid har gått, fortfarande finns kvar i styrelsen eller som verkställande direktör. Vid ett sådant ingripande får inspektionen förordna en ersättare. Ersättarens uppdrag gäller till dess företaget har utsett en ny styrelseledamot eller verkställande direktör. Det som sägs i första och andra styckena om styrelseledamot och verk- ställande direktör ska tillämpas även på en ersättare för någon av dem. Vid beslut om ingripandeåtgärd tillämpas 16 och 17 §§. Paragrafen saknar motsvarighet i det tidigare 25 kap. Av paragrafen framgår de ingripandeåtgärder som finns att tillgå vid en överträdelse som avses i 1, 2, 4–7, 25 och 26 §§. Paragrafen genomför artikel 70.6 (delvis) och 70.7 i MiFID II. Åtgärderna och sanktionerna i första stycket är i stort sett de- samma som i 1 § andra stycket och 4 § i deras tidigare lydelse; sanktionen anmärkning har dock utmönstrats, meddelande av en varning utgör inte längre enbart ett alternativ till återkallelse av till- stånd (jfr dock 9 § andra stycket) och beslut om sanktionsavgift kan meddelas utan eller i förening med annan ingripandeåtgärd, se avsnitt 13.3.3. Möjligheten att ingripa genom förläggande och förbud enligt punkten 1 respektive punkten 2, vilka inte har ändrats i sak, är mer omfattande än artikel 70.6.b men förenlig med artikel 70.7. Ett före- läggande och ett förbud kan, liksom tidigare, förenas med vite, se 44 §. Även punkten 3, som utgör nationell reglering och är densamma som gällande rätt, är förenlig med artikel 70.7. En skillnad i förhållande till tidigare bestämmelser om ingripan- den är att beslut enligt punkten 4, att någon inte längre ska få vara styrelseledamot eller verkställande direktör, nu kan komma i fråga i fler situationer. Enligt 4 § i dess tidigare lydelse kunde Finans- inspektionen fatta ett sådant beslut, om en styrelseledamot eller den verkställande direktören, eller en ställföreträdare för verk- ställande direktören inte uppfyller kraven på insikt, erfarenhet eller lämplighet enligt 3 kap. 1 § första stycket 5 (värdepappersinstitut), 12 kap. 2 § 4 (börs) eller 19 kap. 3 § 4 (clearingorganisation). Sådana brister inryms nu i stället i 1 § andra stycket 1, 4 § andra stycket 1 och 6 § 2 samt i 7 § 2 (svenska leverantörer av datarapporterings- tjänster). Sanktionen att avsätta en styrelseledamot eller verk- ställande direktör kan nu (i princip) användas för varje överträdelse enligt 1, 2 och 4–7 §§. Om i ett ärende mot t.ex. ett värdepappersbolag avser att utreda huruvida även en enskild styrelseledamot eller verkställande direktör ska påföras en sanktion enligt 15 §, bör en sanktion enligt punkten 4 i förevarande paragraf normalt bli aktuell också mot bolaget. Ett sådant beslut gäller dock enbart i förhållande till den juridiska person som sanktionen riktas mot (även om styrelseledamoten eller verkställande direktören har klagorätt, se HFD 2013 ref. 74). Om personen i fråga skulle bli aktuell för att ingå i ledningen för ett annat företag innan det finns ett beslut (enligt 15 §) i ingripandeärendet mot honom eller henne får detta tas om hand vid ledningsprövningen, se vidare avsnitt 13.3.1. För att undvika en situation att ett företag eller en person i dess ledningsorgan undgår en sanktion genom att företaget förklarar sig avstå från verksamhetstillståndet får i ett pågå- ende överträdelseärende förena detta med ärendet avseende åter- kallelse på frivillig grund för gemensam handläggning. I ett sådant fall får alltså , om det kan ske utan betydande olägenhet för företaget i fråga, avgöra frågan om ingripande innan inspektionen avgör om tillståndet ska återkallas på frivillig grund, se 10 §. Som framgått utgör förbudet att utöva ledningsuppdrag enligt förevarande paragraf ett ingripande för företagets överträdelse och är riktat mot företaget, medan förbudet enligt 15 § andra stycket 2 är en sanktion gentemot en fysisk person i ett företags lednings- organ föranlett av en överträdelse av företaget men där förutsätt- ningarna för ansvarsutkrävande gentemot fysiska personer föreligger enligt sistnämnda paragraf. Förbuden skiljer sig också åt genom att förbudet i förevarande paragraf inte är tidsbegränsat. Det betyder dock inte att ett beslut innebär att den fysiska per- sonen i fråga kommer att bedömas som olämplig för ett uppdrag som ledningsperson. Utifrån praxis vid ledningsprövning torde förbudet i praktiken komma att beaktas . Bestämmelser om sanktionsavgifter, punkten 5, finns i 18–20 §§. När det gäller återkallelse av tillstånd enligt punkten 6 föreskrivs i artikel 70.6.c även tillfällig indragning av ett verksamhetstillstånd. Genom att utforma ett föreläggande enligt punkten 1 i förevarande paragraf på så sätt att företaget t.ex. ska komma till rätta med vissa brister och att det inte får bedriva exempelvis portföljförvaltning, uppnås ett motsvarande resultat. Detsamma gäller för ingripandeåtgärden i artikel 70.6.e, ett tillfälligt förbud för ett värdepappersföretag att vara medlem av eller deltagare på reglerade marknader eller MTF-plattformar eller kund hos . Andra stycket motsvarar i sak – genom tillägget i fråga om vilka överträdelser som avses – 4 § första stycket andra meningen och tredje stycket andra meningen i deras tidigare lydelse. Vid angivna överträdelser är det befogat att även fortsätt- ningsvis först måste påtala för företaget att en person i lednings- organet inte bedöms uppfylla föreskrivna krav. Tredje stycket motsvarar 4 § fjärde stycket i dess tidigare lydelse. I fjärde stycket finns en upplysning om att vid val av ingripande- åtgärd ska 16 och 17 §§ tillämpas. Ingripande i vissa särskilda fall 9 § ska återkalla tillståndet för ett svenskt värdepappers- institut, en börs, en svensk clearingorganisation eller en svensk leverantör av datarapporteringstjänster, om 1.företaget inte från det att tillstånd beviljades har börjat driva sådan rörelse som tillståndet avser, 2.företaget har förklarat sig avstå från tillståndet, 3.företaget av inte har drivit sådan rörelse som tillståndet avser, eller 4.när det är fråga om svenska aktiebolag som har beviljats tillstånd att driva en reglerad marknad eller clearingverksamhet, bolagets egna kapital understiger två tredjedelar av det registrerade aktiekapitalet och bristen inte har täckts från det att den blev känd för bolaget. I de fall som avses i första stycket 1, 3 och 4 får i stället varning meddelas om det är tillräckligt. Vid tillämpningen av första stycket 4 ska det egna kapitalet beräknas enligt 25 kap. 14 § aktiebolagslagen (2005:551). Om ett värdepappersinstituts eller en börs tillstånd återkallas, ska Finans- inspektionen underrätta Europeiska värdepappers- och marknadsmyndig- heten. Första stycket motsvarar delvis 5 § första stycket i dess tidigare lydelse med tillägget att även en svensk leverantör av datarapporterings- tjänster omfattas av bestämmelsen samt den skillnaden att bestäm- melsen om att ett värdepappersinstitut, en börs och en clearing- organisation som har fått sitt tillstånd genom att lämna falska uppgifter eller på något annat otillbörligt sätt, som tidigare fanns i punkten 1, numera finns i 1 § första stycket, 4 § första stycket och 6 § 1. Ändringen innebär visserligen att ett sådant illojalt agerande ingår bland övriga bestämmelser i respektive företags överträdelse- katalog och att valet av ingripandeåtgärd därmed ska göras med beaktande av 16 och 17 §§. Som regel ska dock alltjämt tillståndet återkallas (jfr artiklarna 8.b, 44.5.b och 62.b i MiFID II). Andra stycket motsvarar i sak 5 § andra stycket i dess tidigare lydelse och utgör ett undantag från den nya principen att en var- ning inte utgör enbart ett alternativ till återkallelse av verksamhets- tillstånd. Tredje och fjärde styckena motsvarar 5 § tredje och fjärde styckena i deras tidigare lydelse. Paragrafen genomför artikel 62 (leverantörer av datarappor- teringstjänster) och artiklarna 8.a, och 44.5.a–44.5.d (värdepappers- institut och börser). 10 § Om ett svenskt värdepappersinstitut eller en börs har förklarat sig avstå från tillståndet enligt 9 § första stycket 2 och det pågår ett ärende om ingripande mot företaget eller mot en styrelseledamot i företaget eller dess verkställande direktör, eller en ersättare för någon av dem, får Finans- inspektionen, om det är till nytta för utredningen i ingripandeärendet, förena ärendena för gemensam handläggning. I ett sådant fall får Finansinspek- tionen, om det kan ske utan betydande olägenhet för företaget, avgöra frågan om ingripande innan inspektionen avgör om tillståndet ska återkallas enligt 9 § första stycket 2. ska då se till att den förutsättning för tillståndet som anges i 9 § första stycket 3 iakttas. Om det finns skäl för det, får besluta om att ärendena inte längre ska handläggas gemensamt. Paragrafen, som saknar motsvarighet i det tidigare 25 kap., inne- håller bestämmelser om handläggningen av en begäran om återkallelse av tillstånd enligt 9 § första stycket 2. Paragrafen har utformats med förslaget till ändringar i lagen (2005:405) om försäkringsför- medling som förebild (8 kap. 2 a §, se Ds 2014:22 s. 9 och 86). Första stycket innebär att , när förutsättning- arna i förevarande paragraf är uppfyllda, inte behöver avgöra ett ärende om återkallelse av tillstånd enligt 9 § första stycket 2 så snabbt som möjligt. I stället får inspektionen, om det finns skäl för det, handlägga begäran om återkallelse av tillstånd på frivillig grund gemensamt med ett eventuellt pågående ärende om in- gripande mot en ledningsperson i företaget. Förfarandet kan jäm- föras med kumulation av mål enligt 14 kap. 6 § . Av första stycket framgår också att inte be- höver fatta beslut med anledning av begäran om återkallelse förrän efter det att ingripandeärendet är avgjort. Således kan Finans- inspektionen först besluta om att exempelvis påföra sanktionsavgift och därefter övergå till att fatta beslut om återkallelse av tillståndet enligt 9 § första stycket 2. En förutsättning är dock att gemensam handläggning är till nytta för utredningen i ärendet om ingripande. Ett exempel på detta är att det finns anledning att anta att åter- kallelsen syftar till att företaget vill undandra sig tillsyn. viktigt att , när den har beslutat om gemensam handläggning, beaktar vilken olägenhet ett senarelagt avgörande i återkallelseärendet får för företaget. Här bör som huvudregel gälla att bedömning ska grunda sig på vad som typiskt sett är en olägenhet för företaget och inte vad som är en olägenhet i det enskilda fallet. I den bedömningen bör även kunna vägas in vad ett senareläggande skulle kunna få för konsekvenser för tredjeman, t.ex. kunder och andra affärsparter. Olägenheten bör vara betyd- ande för att beaktas. Med den förutsättning för tillståndet som anges i 9 § första stycket 3 avses den tidsgräns under vilken ett företag inte har utövat sådan verksamhet som tillståndet avser. Genom hänvisningen får alltså inte avvakta med att fatta ett beslut med anledning av begäran om återkallelse av tillståndet, om företaget i fråga inte har utövat sådan verksamhet. Det gäller oavsett om det är till nytta för utredningen med gemensam hand- läggning eller inte. Första stycket har företräde framför kravet på skyndsam hand- läggning i 7 § förvaltningslagen (1986:223). Av andra stycket följer att ett beslut om gemensam handläggning enligt första stycket när som helst kan ändras av Finansinspek- tionen, om det finns skäl för det. 11 § Om tillståndet återkallas får besluta om hur av- vecklingen av rörelsen ska ske. Ett beslut om återkallelse får förenas med förbud att fortsätta rörelsen. Paragrafen motsvarar 6 § i dess tidigare lydelse. Av bestämmelsen framgår att i sitt beslut om återkallelse av till- ståndet kan ge anvisningar om hur rörelsen bör avvecklas. Hänsyn kan tas till individuella förhållanden hos det företag som beslutet avser. Om meddelar ett beslut om återkallelse, får inspektionen meddela förbud för företaget att fortsätta verksamheten. Ett sådant förbud får förenas med vite enligt 44 §. För en närmare kommentar hänvisas till prop. 1990/91:142 s. 175 och prop. 1991/92:113 s. 208. 12 § får förelägga ett svenskt värdepappersinstitut att upphöra med verksamhet som innefattar handel med finansiella instrument på en marknad, om det med hänsyn till reglerna för eller tillsynen över mark- naden framstår som uppenbart olämpligt att institutet bedriver handel där. Paragrafen, som motsvarar 3 § i dess tidigare lydelse, är en nationell bestämmelse. Syftet är att förhindra att svenska värdepappersinsti- tut handlar på en marknad där det inte finns tillfredsställande till- syn och kontroll samt ett godtagbart regelsystem. Genom det gemen- samma EU-rättsliga regelverket för reglerade marknader inom EES torde bestämmelsen i praktiken endast kunna tillämpas gentemot marknadsplatser utanför EES. Ett föreläggande får förenas med vite enligt 44 §. För ytterligare kommentarer hänvisas till prop. 1990/91:142 s. 173 f. 13 § Om en behörig myndighet i ett annat land underrättat Finansinspek- tionen om att ett värdepappersbolag överträtt föreskrifter som gäller i det landet för bolaget, tillämpas 8–11, 16 och 17 §§. Inspektionen ska underrätta den behöriga myndigheten om vilka åtgärder som vidtas. Paragrafen motsvarar 7 § i dess tidigare lydelse. Paragrafhänvis- ningarna har dock justerats och även den nya bestämmelsen i 10 § om gemensam handläggning är tillämplig. För ytterligare kommen- tarer hänvisas till prop. 2006/07:115 s. 639. Ingripande mot den som saknar tillstånd m.m. 14 § ska ingripa om någon 1.driver sådan verksamhet som omfattas av denna lag utan att vara berättigad till det, 2.använder beteckningen börs i handel med finansiella instrument, utan att ha tillstånd att driva en reglerad marknad, eller 3.överträder en positionslimit beslutad av enligt 15 a kap. 1 §, eller av en annan behörig myndighet inom EES med stöd av nationella bestämmelser som genomför artikel 57.1 i direktivet om marknader för finansiella instrument. 1.utfärdande av ett föreläggande att vidta en viss åtgärd för att komma till rätta med situationen eller upphöra med ett visst agerande, eller 2.beslut om sanktionsavgift. Vid beslut om ingripandeåtgärd tillämpas 16 och 17 §§. Om det är osäkert om lagen är tillämplig på en viss verksamhet, får inspek- tionen förelägga den som driver verksamheten att lämna de upplysningar om verksamheten som inspektionen behöver för att bedöma om så är fallet. Ett föreläggande enligt denna paragraf som avser ett utländskt företag får riktas mot såväl företaget som den som i är verksam för företagets räkning. Paragrafen motsvarar till viss del 17 § i dess tidigare lydelse, och genomför artikel 70.4.a (delvis, jfr artiklarna 5, 6.2, 44 och 59) och 70.6 (delvis) i MiFID II. Av första stycket 1 följer att det utgör en överträdelse att utan erforderligt tillstånd bedriva verksamhet som värdepapperbolag (2 kap. 1 och 2 §§), leverantör av datarapporteringstjänster (10 kap. 1 §), börs (12 kap. 1 §) och clearingorganisation (19 kap. 1 § och EMIR4). Detsamma gäller för tredjelandsföretag som driver filial- verksamhet här i landet (4 kap. 4 §). Bestämmelsen omfattar alltså även ett åsidosättande av skyldigheten att hos ansöka om att det ursprungliga tillståndet ska gälla för ytterligare investeringstjänster, annan inventeringsverksamhet eller ytterligare sidotjänster innan dessa tillhandahålls respektive påbörjas (jfr arti- kel 6.2). Av punkten 2 framgår att det också utgör en överträdelse att, vid handel med finansiella instrument, använda beteckningen börs utan att ha tillstånd att bedriva en reglerad marknad. Inspektionens möj- ligheter att ingripa har varit begränsade till att förelägga den som bedriver verksamheten att upphöra med rörelsen (17 § första stycket i dess tidigare lydelse). Enligt punkten 3 kan inspektionen också ingripa mot den som överträder en positionslimit som har beslutats enligt 15 a kap. 1 § eller en positionslimit som har beslutats av en annan behörig myn- dighet enligt motsvarande regler. Det kan i det senare fallet vara fråga om ett företag hemmahörande i som handlar med råvaruderivat som handlas på flera europeiska marknadsplatser och positionslimiten har, på grund av att den största andelen av handeln sker i en annan medlemsstat (se artikel 57.6 i MiFID II), beslutats av den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten.