sou · H3B349 · 2015-05-29 00:00:00 — I första stycket punkten 5 har lagts till att lagen innehåller bestämmelser om registrering av . Av upplysningsskäl har paragrafen vidare komplet- terats med ett nytt andra stycke där det anges att bestämmelser som gäller vid revision av företag av allmänt intresse och för revisorer som utför sådan revision finns även i revisorsförordningen. Övervägandena finns i avsnitten 5.2.5 och 6.4.4. Paragrafen innehåller definitioner av termer och uttryck som används i lagen. I paragrafen har införts två nya definitioner. I punkten 5 a har en definition av registrerat EES-revisionsföretag tagits in. Bestämmelsen är föranledd av artikel 3a i revisorsdirek- tivet. I den artikeln anges att ett revisionsföretag som har godkänts i en medlemsstat har rätt att utföra lagstadgad revision i en annan medlemsstat och att registreras där. Bestämmelser om registrering av revisionsföretag från andra EES-stater har därför införts i 16 §. För att markera att dessa företag är registrerade på särskild grund har ett nytt begrepp – registrerat EES-revisionsföretag – introducerats i lagen, vilket definieras i 2 § första stycket 5 a. Övervägandena finns i avsnitt 6.4.4. I punkten 11 har införts en definition av företag av allmänt intresse. Definitionen är avsedd att införliva motsvarande definition i arti- kel 2 led 13 i revisorsdirektivet och har utformats i nära anslutning till direktivbestämmelserna. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.5. Paragrafen innehåller bestämmelser om upp- gifter. I första stycket punkten 3 har införts en bestämmelse om att ska pröva frågor om disciplinära åtgärder även mot före detta revisorer. Bestämmelsen grundar sig på artikel 22a i revisorsdirektivet. utövar tillsyn över revisorer, registrerade revi- sionsbolag och revisorer från tredje land. En revisor som avsäger sig sin auktorisation eller sitt godkännande står inte längre under nämndens tillsyn. Den nya befogenheten för att pröva frågor om disciplinära åtgärder mot före detta revisorer tar sikte på en specifik situation, nämligen att den före detta revisorn i strid med bestämmelserna i 25 a § tillträder en ledande befattning hos en tidigare uppdragsgivare. Överträdelser av dessa bestämmelser är enligt 32 c § sanktionerade med en administrativ sanktionsavgift som ska besluta om. Övervägandena finns i avsnitt 7.5.4. För att auktoriseras som revisor ställs som huvudregel krav på svensk revisorsexamen, se 4 §. För personer med utländsk revisorsexamen finns enligt 5 § möjlighet att uppfylla detta krav genom ett lämplig- hetsprov. Första stycket har ändrats på så sätt att fortsättningsvis ska omfattas av de bestämmelser som gäller för tredjeländer och inte av bestämmelserna för stater inom EES. I ett nytt andra stycke införs en bestämmelse som ska möjliggöra för personer med revisorsexamen från en stat inom EES att också uppfylla kravet på svensk revisorsexamen genom en anpassnings- period. Bestämmelsen grundar sig på artikel 14 i revisorsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 6.3.4. ska i varje enskilt fall besluta om en sökande ska genomgå ett lämplighetsprov eller en anpassningsperiod. Beslutet ska fattas innan anpassningsperioden inleds. En sökande kan alltså inte i efterhand ansöka om att såsom anpassningsperiod få tillgodo- räkna sig arbete som han eller hon redan har utfört på till exempel en svenska revisionsbyrå. Efter anpassningsperiodens slut ska nämn- den göra en prövning av om den ska godkännas. Närmare bestämmelser om anpassningsperioden och hur den ska utvärderas meddelas i förordning och i föreskrifter från . Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om registrering av revisionsföretag från andra EES-stater. Bestämmelserna syftar till att införliva artikel 3a i revisorsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 6.4.4. I första stycket anges att ett företag som av en behörig myndighet i en annan stat inom EES än har godkänts att utföra lag- stadgad revision och som en revisor utövar revisionsverksamhet i (jfr 2 § 4) får registreras som EES-revisionsföretag. Av 2 § 1 fram- går att med revisor avses en i auktoriserad eller godkänd revisor. Genom att en hänvisning till 16 § har införts i 16 a § jämställs dock med revisor en annan fysisk person som har godkänts att ut- föra lagstadgad revision i en annan EES-stat. I 16 § första stycket anges också att ska underrätta behörig myndig- het i den stat där företagets godkänts om registreringen. I andra stycket föreskrivs att bestämmelserna om registrerade revisionsbolag ska, med undantag för bestämmelserna om försäkring i 27 § och kvalitetskontroll i 27 a §§, i tillämpliga delar gälla även registrerade EES-revisionsföretag. Detta innebär att de registrerade EES-revisionsföretagen är skyldiga att följa revisorslagens regler om till exempel opartiskhet och självständighet och att de står under tillsyn. Skrivningen ”i tillämpliga delar” avser att markera att detta gäller med avseende på den revisionsverksamhet som utförs i . Av paragrafen framgår att fysiska personer och företag som har godkänts att utföra lagstadgad revision i en annan stat inom EES än vid tillämpningen av vissa angivna bestämmelser ska jämställas med revisor som auktoriserats eller godkänts i (första stycket) respektive med registrerade revisionsbolag (andra stycket). I första stycket har en hänvisning införts även till den nya 16 §. Övervägan- dena finns i avsnitt 6.4.4. I paragrafen finns bestämmelser om krav på huvudansvarig revisor när revisionsverksamhet utövas i ett handelsbolag eller aktiebolag. I första stycket har förts in att detsamma gäller för registrerade . Att har rätt att ställa ett sådant krav även på dessa företag framgår av artikel 3a.1 i revisorsdirektivet. Över- vägandena finns i avsnitt 6.4.4. I enlighet med vad som anförs där behöver den huvudansvarige revisorn inte vara anställd av företaget utan kravet kan uppfyllas även genom att företaget genom ett sam- arbetsavtal eller liknande anlitar revisorer som är verksamma någon annanstans att utföra revision på företagets uppdrag. I paragrafen finns bestämmelser om den prövning av oberoendet gentemot revisionsklienten som revisorn ska genomföra inför anta- gande av ett uppdrag och löpande under uppdragets gång. I första stycket har en bestämmelse införts om att prövningen av revisorns oberoende ska ta sikte på åtminstone omständigheter som föreligger som granskningen avser och den period som revisionen utförs. Bestämmelsen motsvarar artikel 22.1 andra stycket i revisorsdirektivet. Med den period som revisionen utförs avses tiden fram till dess att revisionsberättelsen avges inför stämman. Bestämmelsen utesluter inte att det kan vara motiverat att beakta även omständigheter som ligger längre tillbaka i tiden, utan klargör endast att revisorn alltid är skyldig att beakta omständigheter som förelegat inom det angivna tidsintervallet. I punkten 1 i första stycket har vidare den krets mot vilken obe- roendet i förhållande till revisionsklienten ska prövas utökats till att omfatta varje person som direkt eller indirekt kan påverka resulta- tet av revisionen. I revisorsdirektivet finns motsvarande reglering i artikel 22.1. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.4. Paragrafen, som är ny, innehåller en detaljerad reglering av när en revisor till följd av framför allt olika slags ekonomiska kopplingar till revisionsklienten är skyldig att avböja eller avsäga sig ett uppdrag i revisionsverksamheten. Genom en hänvisning i 23 § gäller bestäm- melserna även för registrerade revisionsbolag. till att införliva artikel 22.2 och 4 i revisorsdirektivet och har utformats i nära överensstämmelse med direktivets ordalydelse. Övervägan- dena finns i avsnitt 7.3.4. I första stycket anges att revisorn ska avböja eller avsäga sig ett uppdrag i revisionsverksamheten om han eller hon eller någon annan fysisk person som har en viss närmare angiven bindning till revisorn och som direkt medverkar i revisionsuppdraget 1) äger finansiella instrument i det granskade företaget, 2) annars har ett väsentligt och direkt vinstintresse i det granskade företaget, eller 3) har inlett någon annan transaktion med ett finansiellt instrument som emit- terats, garanterats eller på annat sätt varit föremål för insatser från det granskade företaget. Detsamma gäller om någon närstående till någon av dessa personer har en sådan koppling till revisionsklienten. I 21 b § finns en definition av begreppet närstående. I andra stycket anges att revisorn också i vissa andra fall ska av- böja eller avsäga sig revisionsuppdraget. Detta gäller bland annat om någon av de personer som avses i första stycket äger finansiella instrument i ett företag som är anknutet till det granskade företaget och detta orsakar, eller allmänt kan uppfattas som att det orsakar, en intressekonflikt. Begreppet anknutet företag är detsamma som används i artikel 22.4 i revisorsdirektivet. I direktivet finns ingen definition eller annan förklaring till vad som avses med anknutet företag. Som anges i avsnitt 7.3.4 bör dock viss vägledning kunna hämtas från definitionen av anknutet företag till revisionsföretag i artikel 2 led 8 i direktivet. Med detta avses varje företag som, oberoende av rättslig form, är knutet till ett revisionsföretag genom gemensamt ägande, gemensam kontroll eller ledning. Av tredje stycket framgår att första och andra styckena inte gäller finansiella instrument som ägs indirekt genom fonder och liknande, inbegripet förvaltade medel såsom pensionsfonder eller livförsäk- ringar. Begreppet fonder motsvaras i direktivet av begreppet diversi- fierade fondprogram. Till skillnad från när det gäller oberoendereglerna i 21 § saknas enligt 21 a § möjlighet för revisorn att åberopa särskilda omständig- heter eller vidta motåtgärder för att avvärja det hot mot hans eller hennes oberoende gentemot revisionsklienten som de i paragrafen uppräknade omständigheterna utgör. I paragrafen, som är ny, finns en definition av begreppet närstående. Definitionen ska användas vid tillämpningen av 21 a §. Defini- tionen är hämtad från artikel 1.2 i direktiv /72/EG, till vilken hänvisas i artikel 22.2 i revisorsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.4. Bestämmelserna i punkterna 1–3, som gäller närstående som är fysiska personer, har utformats med 5 § lagen (2000:1087) om an- mälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument som förebild. Genom den paragrafen införlivades artikel 1.2 i direktiv /72/EG i svensk rätt. Bestämmelserna i punkterna 4 och 5, som gäller närstående juridiska personer, har utformats i nära överens- stämmelse med direktivets ordalydelse. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om att revisorer får till- handahålla ett antal i paragrafen uppräknade så kallade icke-revisions- tjänster. Genom en hänvisning i 23 § gäller bestämmelserna även för registrerade revisionsbolag. Bestämmelserna innebär undantag från förbudet i artikel 5.1 i revisorsförordningen att tillhandahålla vissa tjänster. Möjligheten för medlemsstaterna att medge sådana undan- tag framgår av artikel 5.3 i förordningen. Paragrafen har utformats i nära överensstämmelse med ordalydelsen av de aktuella förord- ningsbestämmelserna. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.5. I paragrafen behandlas möjligheten att få förhandsbesked från . I första stycket har bestämmelser införts som ut- vidgar denna möjlighet. Stycket har också delats upp i tre punkter. Enligt första punkten gäller, liksom tidigare, att ska meddela förhandsbesked om huruvida en viss särskild omstän- dighet är sådan som avses i 21 § första stycket och, om så är fallet, huruvida omständigheter i det enskilda fallet eller vidtagna åtgärder medför att revisorn ändå inte behöver avböja eller avsäga sig upp- draget. I andra punkten har införts en ny bestämmelse om att för- handsbesked även ska kunna erhållas när det gäller frågan om för- hållandena är sådana att revisorn enligt 21 a § är skyldig att avböja eller avsäga sig uppdraget. Även bestämmelsen i tredje punkten är ny. Där anges att ska ge förhandsbesked angående om en viss tjänst får tillhandahållas enligt 21 c §. Övervägandena finns i avsnitten 7.3.4 och 7.4.5. I paragrafen har föreskrivits att revisorer med revisionsupp- drag i noterade företag ska upprätta en rapport om sin verk- samhet. Bestämmelserna motsvarades av artikel 40 i revisorsdirektivet som har upphävts. Bestämmelser om årlig rapport finns numera i stället i revisorsförordningen. Eftersom förordningens bestämmelser gäller direkt och inte ska införlivas i nationell rätt upphävs paragrafen i den lydelsen. Övervägandena i den delen finns i avsnitt 7.11.5. I paragrafen har i stället införts bestämmelser om att på ansökan av en revisor får bevilja undantag från vissa bestämmelser om revisionsarvoden som finns i revisorsförordning- en. Genom en hänvisning i 23 § gäller bestämmelserna i paragrafen även för registrerade revisionsbolag. Övervägandena i den delen finns i avsnitt 7.4.5. I artikel 4.2 första stycket revisorsförordningen föreskrivs att om en revisor av tre eller fler räkenskapsår i följd tillhandahåller andra icke-revisionstjänster än de som avses i artikel 5.1 i förordningen till det granskade företaget, dess moderföretag eller dess kontrollerade företag får de totala arvodena för sådana tjänster uppgå till högst av genomsnittet av de arvoden som betalats för den lagstadgade revisionen av det granskade företaget och, i tillämpliga fall, dess moderföretag och kontrollerade företag samt av koncernredovisningen för koncernen i fråga . I tredje stycket anges att medlemsstaterna får låta behörig myndighet, efter ansökan av en revisor, i undantagsfall tillåta att revisorn för en period av högst två räkenskapsår undantas från kraven i första stycket med avseende på ett granskat företag. Bestämmelserna gäller bara vid revision av företag av allmänt intresse. Genom de nya bestämmelserna i 22 a § utnyttjas den möjlighet som öppnas i förordningen att ge undantag från bestämmelserna om revisionsarvoden. I enlighet med vad som föreskrivs i förordningen införs undantaget i form av ett dispensförfarande, där genom beslut i enskilda fall kan medge undantag. I för- ordningen anges att undantag ska få medges i undantagsfall. I para- grafen föreskrivs därför att undantag får medges endast om det finns särskilda skäl. Syftet är att möjligheten till undantag ska kunna fungera som en säkerhetsventil i en situation då det till följd av sär- skilda omständigheter framstår som motiverat att tillfälligt medge revisorn att i ökad utsträckning tillhandahålla andra tjänster än re- visionstjänster till revisionsklienten. Exempel på när särskilda skäl kan föreligga är när en bank behöver stärka sitt kapital för att upp- fylla lagstadgade kapitalkrav eller ett företag med kort varsel behöver emittera kapitalmarknadsinstrument, och revisorn då måste anlitas för ett bestyrkandeuppdrag. I paragrafen anges att vissa bestämmelser ska gälla även registrerade revisionsbolag. Hänvisningen omfattar nu fler paragrafer . I 23 § har vidare i andra meningen föreskrivits att en rapport enligt 22 a § ska vara undertecknad av en behörig företrädare för revisionsbolaget. Eftersom 22 a § i den lydelsen upphävs har även bestämmelsen om undertecknande av rapporten i 23 § utgått. Över- vägandena finns i avsnitt 7.11.5. I paragrafen finns bestämmelser om dokumentationsskyldighet. I ett nytt tredje stycke har ytterligare dokumentationskrav införts. Övervägandena finns i avsnitt 7.9.4. Enligt de nya bestämmelserna ska revisorer och registrerade revisionsbolag dokumentera överträdelser av de bestämmelser som gäller för verksamheten samt de åtgärder som vidtagits i anledning av sådana överträdelser. Skyldigheten att dokumentera gäller dock inte överträdelser som är av mindre betydelse. Dokumentationskravet, liksom möjligheten att inte kräva att mindre överträdelser dokumen- teras, följer av bestämmelserna i artikel 24b.3 i revisorsdirektivet. Vad som avses med mindre överträdelser framgår inte närmare av direktivet. Vid bedömningen av om en överträdelse är av mindre betydelse bör dock såväl karaktären på den bestämmelse som över- trätts som överträdelsens allvar beaktas. I övrigt får innebörden av vad som utgör en överträdelser av mindre betydelse utvecklas i praxis. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om att en revisor under vissa förutsättningar inte får tillträda en ledande befattning hos en tidigare uppdragsgivare. Denna fråga har reglerats i den associationsrättsliga lagstiftningen, se till exempel 8 kap. 50 a § ABL. Dessa bestämmelser upphävs och ersätts med bestämmelserna i denna paragraf. Bestämmelserna i paragrafen grundar sig på artikel 22a i revisorsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.5.4. I första stycket anges att en person som i egenskap av revisor har deltagit i granskningen av ett företag inte får vara styrelseledamot, ledamot av revisionsutskottet, verkställande direktör eller annan ledande befattningshavare i företaget eller dess moder- eller dotter- företag om inte har förflutit sedan han eller hon senast medverkade i revisionsuppdraget. För den som varit vald revisor i ett företag av allmänt intresse utsträcks karenstiden enligt andra stycket till . Detsamma gäller för den som enligt 17 § varit huvud- ansvarig för revisonen av ett sådant företag. För att bestämmelserna ska vara tillämpliga krävs alltså att per- sonen i fråga deltog i granskningen i egenskap av revisor. Andra personer som varit involverade i granskningsuppdraget, till exempel revisorsassistenter som inte är revisorer, träffas däremot inte av för- budet. En revisor som deltagit i granskningen omfattas vidare av för- budet även efter det att han eller hon har avsagt sig auktorisationen och godkännandet och slutat att vara verksam som revisor. får enligt en ny bestämmelse i 3 § första stycket 3 pröva frågor om disciplinära åtgärder även mot en sådan person. I 32 c § finns bestämmelser om att överträdelser av förbudet är sanktione- rade med en administrativ sanktionsavgift om . Som anges i avsnitt 7.5.4 bör med ”ledande befattning”, vid sidan av de särskilt utpekade befattningarna som styrelseledamot etc., för- stås detsamma som enligt 8 kap. 51 § ABL, dvs. personer som ingår i ledningsgrupper eller liknande organ och chefer som är direkt underställda den verkställande direktören. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om system för rappor- tering av överträdelser. Bestämmelserna grundar sig på artikel 30e.3 i revisorsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 9.6.4. I första stycket åläggs registrerade revisionsbolag att tillhanda- hålla rapporteringssystem för anställda som vill göra anmälningar om överträdelser av de regler som gäller för bolagets verksamhet. I andra stycket finns en bestämmelse av upplysningskaraktär om att personuppgiftslagen gäller vid behandling av personuppgifter inom ramen för sådana rapporteringssystem. I paragrafen finns bestämmelser om kvalitetskontroll. I första stycket har, till följd av ändringar i artikel 29.1 första stycket led h i revisors- direktivet, bestämmelserna om hur ofta kontrollerna ska genom- föras ändrats. Som huvudregel föreskrivs nu att kontrollerna ska utföras så ofta som det på grundval av en riskbedömning är motiverat. För revisorer och registrerade revisionsbolag som reviderar aktie- bolag och handelsbolag som är underkastade revisionsplikt anges dock att de ska vara föremål för kvalitetskontroll minst . har i paragrafens första stycke föreskrivits att revisorer och registrerade revisionsbolag med revisionsuppdrag i noterade företag ska vara föremål för kontroll minst . Dessa be- stämmelser har, mot bakgrund av att motsvarande bestämmelser i har flyttats från revisorsdirektivet till revisorsförordningen, utmönstrats ur paragrafen. Övervägandena i denna del finns i avsnitt 9.4.5. I andra stycket finns bestämmelser om kvalitetskontroll av re- visorer från tredjeland. Liksom tidigare gäller som huvudregel att även dessa ska vara föremål för kvalitetskontroll. Undantagen från denna huvudregel har dock ändrats. Stycket har också delats upp i två punkter. I första punkten har det införts en ny bestämmelse som undantar revisorer från tredjeland från kravet på kvalitetskontroll om kom- missionen har beslutat att det system för kvalitetskontroll som tillämpas i revisorns hemland är likvärdigt med det som föreskrivs i revisorsdirektivet. Bestämmelsen grundas på artikel 46 i direktivet. De tredjeländer för vilka kommissionen har funnit att kraven på lik- värdighet är uppfyllda framgår av kommissionens beslut om genom- förandeakter (2011/30/EU), (2013/281/EU) och (2013/288/EU). Undantagsregeln i andra punkten motsvarar vad som gäller , med den skillnaden att det har preciserats att kvalitetskontrollen i dessa fall måste ha ägt rum något av . Ändringen syftar till att uppnå en bättre överensstämmelser med motsvarande bestämmelse i artikel 45.3 i revisorsdirektivet. De revisorer från tredjeland som omfattas av undantagen i första och andra punkterna i andra stycket står alltjämt under Revisors- nämndens tillsyn i övrigt. Det innebär till exempel att fortfarande kan upphäva en registrering som revisor från tredjeland om revisorn gör sig skyldig till regelöverträdelser. Övervägandena i denna del finns i avsnitt 12.2.4. Paragrafen behandlar utlämnande av uppgifter från till en behörig myndighet i andra stater inom EES. Enligt paragrafens hittillsvarande lydelse omfattas även av dessa bestämmelser. Enligt revisorsdirektivet betraktas dock som ett tredjeland och ett överlämnande av uppgifter till får inte ske i annan ordning än enligt tredjelandsbestämmelserna i artikel 47. Dessa har införlivats i 27 c §. De svenska bestämmelserna ändras därför så att fortsättningsvis omfattas av 27 c § och inte 27 b §. Över- vägandena finns i avsnitt 12.3.5. Paragrafen behandlar möjlighet att på begäran lämna ut uppgifter till en behörig myndighet i ett tredjeland. Över- vägandena finns i avsnitt 12.3.5. I första stycket punkten 3 har en bestämmelse tagits in om att ett utlämnande av uppgifter inte får skada det granskade företagets affärsintressen. Bestämmelsen är ny och grundar sig på artikel 47.2 led ba i revisorsdirektivet. Av bestämmelsen följer att en skade- prövning i varje enskilt fall ska göras av inför utlämnandet av den begärda uppgiften. Enligt direktivet ska med företagets affärsintressen förstås bland annat dess industriella och immateriella rättigheter. Vidare har bestämmelserna ändrats så att även fortsätt- ningsvis omfattas av 27 c § (se författningskommentaren till 27 b §). Paragrafen, som är ny, behandlar möjligheter att genomföra en undersökning på plats hos revisorer och registrerade revisionsbolag. Bestämmelserna grundar sig på artikel 23.3 första stycket led c i revisorsförordningen. Överväganden finns i av- snitt 9.3.4. I paragrafen anges att får, när det är nödvän- digt, genomföra en undersökning på plats hos en revisor eller ett registrerat revisionsbolag. En sådan undersökning får endast omfatta handlingar och annan information som behövs för tillsyn, inklusive kvalitetskontroll, av den del av revisorns eller bolagets verksamhet som avser revision av företag av allmänt intresse. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om vem som efter före- läggande är skyldig att lämna upplysningar om en revision av ett före- tag av allmänt intresse. Bestämmelserna grundar sig på artikel 23.3 första stycket led a i revisorsförordningen. Övervägandena finns i avsnitt 9.3.4. Enligt första stycket punkterna 1–3 ska sådana upplysningar lämnas av personer som på olika sätt har en anknytning till revisorn eller det registrerade revisionsbolaget. Enligt punkten 4 ska upp- lysningar vidare lämnas även av det granskade företaget av allmänt intresse, dess dotterföretag och närstående tredje parter till före- taget. Av paragrafens andra stycke framgår att ett föreläggande enligt första stycket får förenas med vite. I paragrafen anges, i enlighet med förordningsbestämmelsen, att upplysningarna ska avse en revision av ett företag av allmänt intresse.