sou · H3B352 · 2015-06-05 00:00:00 — Det bör dock åligga den domare som förordnar en dom- stolssakkunnig att utreda lämpligheten i förordnandet. Om så hade skett torde följden ha blivit att och inte hade förordnats som domstolssakkunniga utan att åklagaren i stället hade åberopat dem som partssakkunniga. I förordnandena preciserade tingsrätten inte heller sakkunnig- uppdragen. Även detta strider mot de regler som gäller för sakkun- nigförordnanden, se avsnitt 3.2.4. Inför domstolens bedömning i påföljdsfrågan valde tingsrätten att inhämta ett yttrande från chefsöverläkaren vid Säters sjukhus i stället för att förordna om en ny rättspsykiatrisk undersökning. Lagen tillåter visserligen ett sådant förfarande. Det hade dock för- flutit det senaste rättspsykiatriska utlåtandet utfärdades. Den nya brottsligheten var dessutom av betydligt mer allvarlig art och påstods ha en nära koppling till psykiska hälsa. Det synes därför kunna ifrågasättas om det inte hade varit lämpligare att låta genomgå en ny rätts- psykiatrisk undersökning. Tingsrätten stod inför en ovanlig situation med en tilltalad som respektive efter gärningstillfället självmant er- kände två mord (det vill säga även ) och med en åklagare och en försvarare som båda argumenterade för en fällande dom. Gärningsmannen var dessutom dömd för ytterligare fem mord, även de med utgångspunkt i hans egna erkännanden. Inte desto mindre hade tingsrätten att pröva om det var ställt utom rimligt tvivel att hade begått mordet på eller, med andra ord, om det framstod som så osannolikt att det hade gått till på annat sätt än vad åklagaren gjort gällande att det kunde betraktas som uteslutet. Som ett led i den bedömningen hade rätten, för att kunna be- döma tillförlitligheten i åklagarens uppgifter, att ta ställning till huruvida åklagarens utredning och den åberopade bevisningen var tillräckligt robust. En sådan prövning innebär ett ställningstagande till om åklagarens påståenden om händelseförloppet i tillräckligt hög grad är kontrollerade mot kända fakta och om utredningen är så noggrant genomförd att eventuell ytterligare utredning inte kan riskera att väcka tvivel om riktigheten i gärningspåståendet. Huru- vida tingsrätten gjorde en sådan prövning, och hur tingsrätten i så fall resonerade, framgår inte av domen. En viktig utgångspunkt för prövningen av utredningens robust- het borde dock ha varit att det saknades såväl teknisk bevisning som vittnen till stöd för åklagarens gärningspåstående. Den bevis- ning som fanns bestod av kontroller av egna upp- gifter mot kända omständigheter och faktiska fynd. Den utredning som fanns om livsföring och göranden vid den aktuella tiden var mycket begränsad, varför det inte kunde anses fullständigt utrett huruvida han hade haft faktisk möjlighet att be- finna sig i vid tiden för mordet. Huruvida tingsrätten hade informerats om resultatet av eftersökningen av den som sagt sig ha lånat framgår inte. Oavsett vilket torde tingsrättens utgångspunkt ha varit att utredningen inte säker- ställde att hade haft tillgång till en bil av den modell han själv angett. Beträffande vallnings- och rekonstruktionsfilmen var vissa moment enbart beskrivna av speakerrösten och framgick inte av filmen. Även detta har utgjort en brist. De nu angivna utredningsbristerna borde tydligare ha uppmärk- sammats och analyserats i tingsrättens dom, och då särskilt utifrån hur bristerna inverkade på bevisvärderingen. I tingsrättens redogörelse för värderingen av den framlagda be- visningen förde tingsrätten fram följande omständigheter till stöd för åklagarens gärningspåstående. Tingsrätten uppgav att det inte fanns någonting i de objektiva fynd som hade redovisats som på någon enda punkt stred mot innehållet i berättelse. Tingsrätten ansåg vidare att hade lämnat uppgifter om sakförhållanden som inte kunde ha kommit till hans kännedom på annat sätt än genom egna iakttagelser på plats. Tingsrätten konstaterade dessutom att de poliser som hade medverkat i utredningen och hade vittnat om att de inte förmedlat några uppgifter till . Enligt hade dessutom haft mycket begränsad tillgång till norska tidningar. Som särskilt anmärkningsvärda uppgifter från under förundersökningen pekade tingsrätten på dels att hade gjort en snara med knutar som enligt tingsrätten i väsentliga delar överensstämde med knutarna på det band som på- träffats runt hals, dels att vid vall- ningen hade kunnat vägleda bilen när ända fram till den plats där hon påträffats. Slutligen vägde tingsrätten in att den psykiatriska och psyko- logiska bilden av var att han inte hade varit främ- mande för att begå mord. För den bedömningen hänvisade tings- rätten till vittnesmål, de fem tidigare morddomarna, de rättspsykiatriska utlåtandena samt yttrande . Utöver de två särskilt anmärkningsvärda omständigheterna pre- ciserade tingsrätten inte närmare vilka uppgifter från som bedömdes stämma med de objektiva fynden och inte heller vilka objektiva fynd som avsågs. Sannolikt har dock bland annat och utlåtande legat till grund för den slutsatsen. Huruvida bedömningen av utlåtandet påverkades av det faktum att rättsläkarna inte själva hade tagit del av förhören med utan i stället utgått från ett dokument som sammanställts av framgår inte av domen. Det framgår vidare inte av domen vilka omständigheter, utöver de två som benämnts särskilt anmärkningsvärda, som tingsrätten ansåg att bara hade kunde känna till genom iakttagel- ser på plats. Däremot redovisade tingsrätten resultatet av test. Av domen kan det inte utläsas att tingsrätten gjorde någon egen bevisvärdering av testet som sådant eller av det resultat som det utvisade. Tingsrätten har inte heller fört något resonemang om huruvida tillförlitligheten av uppgifter i förhöret påverkades av det faktum att hördes, i vart fall delvis, först efter att åklagaren redogjort för ett urval av hans tidigare lämnade upp- gifter och visat vallnings- och rekonstruktionsfilmen. Det framgår inte heller huruvida tingsrätten gjorde några sär- skilda överväganden beträffande tillförlitligheten i polisernas och bedömningar att de inte hade förmedlat några upp- gifter till . Tingsrätten har vidare inte redovisat hur den värderade sådana uppgifter i utredningen som i varierande grad talade mot som gärningsman. Som exempel på sådana uppgifter kan nämnas att han under rekonstruktionen inte berättade vare sig att han strypt med väskremmen eller att han tillverkat en snara. Han sade inte heller att han hade tagit av kläderna på underkroppen och gav en felaktig beskrivning av hen- nes placering vid fyndplatsen. Under rekonstruktionen berättade även att det hade funnits mycket blod på byxor och tröja, något som inte stämde med fynden från den tekniska utredningen. Den tekniska utredningen visade även att de fingeravtryck och hårstrån som säkrats på brottsplatsen inte kom från . Det är oklart huruvida tingsrätten informerades om förmåga att köra bil. Om tingsrätten, i enlighet med vad har uppgett, kände till att inte hade körkort hade det funnits skäl att analysera även det i domen. hittades en död kvinna vid en grusbelagd parke- ringsplats intill i orten i Oppegård kommun, . Efter identifiering med hjälp av fingeravtryck stod det klart att kvinnan hette och var . När hon hittades var hon helt avklädd och låg på mage med armarna längs med kroppen. I närheten av kroppen stod en mörkfärgad personbil parkerad med bakre delen mot den kant av parkeringsplatsen som gränsade till . Kroppen låg i ett område mellan parkeringen och vägen med lägre växtlighet och sly. Bredvid och delvis under krop- pen låg ett långt rep. Invid kroppen fanns även en kartongbit, några vanliga större stenar och något delvis ljust som av fotografierna att döma kan ha varit en del av en avsågad björkstam eller möjligen en sten. Vid en annan del av parkeringen fanns en mindre kulle på vilken det stod en kraftledningsstolpe. Omfattande utredningsåtgärder vidtogs, men ledde inte till att någon gärningsman kunde bindas till brottet. Förundersökningen pågick fortfarande vid tiden för erkännande. tycks det dock inte ha vidtagits några aktiva efterforsknings- åtgärder. I tiden efter gärningen har parkeringsplatsen asfalterats och in- till parkeringen har det byggts en Toyotaverkstad. Teknisk och rättsmedicinsk undersökning Av brottsplatsundersökningen framgår att hittades vid den nordöstra kanten av parkeringsplatsen delvis under några buskar. Hon hade inga kläder på sig och låg på mage med armarna längs med kroppen och med höger sida av ansiktet mot marken. Hon bar guldfärgade smycken i form av ringar, ett armband och ett arm- bandsur. Hon hade utstruket blod på ryggen och blod under näsan. På halsen var huden missfärgad och det fanns sår på halsen och huvudet. Vid fötterna låg det bitar av pappkartong. Bredvid och delvis under kroppen fanns ett rep. Intill kanten av parkerings- platsen stod en mörkfärgad personbil och det fanns fotavtryck och däckspår i gruset. Vid den obduktion som genomfördes framkom bland annat följande. Kroppen hade måttlig likstelhet och det fanns likfläckar på ryggen, på lårens baksidor och på kroppens framsida. På ögonens bindhinnor och i ansiktshuden fanns många punkt- blödningar. Vid vänstra näsborren fanns blod som runnit. Det fanns även utsmetat intorkat blod i nacken, över stora delar av ryggen och på baksidan av höger lår. Under det högra örat fanns ett u-format sår. I den högra tinningregionen fanns ett krossår, ett bågformat sår samt en blödning. Det högra tinningbenet hade en spricka och det fanns en blödning i huvudsvålen i pannan. I munhålan och i luftröret fanns något som såg ut som magsäcksinnehåll. Halsen hade två tvär- löpande fält som var lätt rödvioletta. Det ena fältet fanns på den högra sidan av halsen och var och som mest . Det andra fältet fanns till vänster om nacklinjen och var och som mest tre centi- meter brett. På ryggen fanns fyra röda eller rödvioletta märken, varav två på vardera sidan av mittlinjen vid korsryggen som mätte 3×4 centimeter respektive 2×3 centimeter. Undersökningen visade även att det fanns spermier i slidan. Det rättsmedicinska utlåtandet av redo- visade slutsatsen att den omedelbara dödsorsaken sannolikt hade varit kvävning som en följd av tryck mot halsen eller mot näsa och mun och/eller inandning av maginnehåll. Huvudskadorna, som var orsakade av trubbigt och relativt kraftigt våld, kunde i sig ha varit livshotande och hade antagligen medverkat till dödsfallet. Det utsmetade blodet och spermierna analyserades, varefter man kunde konstatera att både blodet och spermierna var av blodtyp A. hade blodtyp 0, vilket innebar att blodet inte kom från henne. Fotavtrycken och däckspåren säkrades och repet och kartong- biten undersöktes. Av en rapport upprättad av norsk polis framgår att det på grund av kroppens placering vid repet fanns rimlig grund att tro att repet hade kommit till platsen som kroppen och att repet fallit ur gärningsmannens bil eller eventuellt använts på liket. Av en rapport upprättad av norsk polis framgår att utredningen visade att hade blivit dödad på en annan plats än fyndplatsen och att kroppen kunde ha fraktats till parkeringsplatsen i en bil. En mycket stor mängd förhör hölls med vittnen, vänner, bekanta och närstående till . Av förhören framgår bland annat att hade varit prostituerad, att hon hade missbrukat narkotika och att hon vid tiden hade en stor narkotikaskuld. hade hon iakttagits av polis- mannen i . Det fanns även uppgifter om att hon strax därefter, , hade ätit en sallad på ett café i närheten. Något senare hade hon satt sig på passagerarsidan i en blå bil och lämnat platsen. Vid tiden för bortförandet hade hon sannolikt varit klädd i en tvådelad sämskskinnsfärgad dräkt bestå- ende av kjol, en kortare ärmlös topp och en ljus kavaj. Hon hade även haft vita pumps. 11.2.2Polisförhör, vallning och demonstrationsförhör med hölls sju förhör med . Ett av förhören har endast medtagits transumt i förundersökningsprotokollet. Skälet till det framgår inte och för- höret i sin helhet har inte heller återfunnits i de övriga förunder- sökningsprotokoll som vi har gått igenom. Förhören är nedtecknade i dialogform och omfattar cirka 200 sidor. Såvitt annat inte anges under respektive förhör närvarade kriminalinspektör , och offentlige försvarare . Beträffande det förhör som medtagits transumt framgår dock inte vilka som när- varade. Under förundersökningen genomfördes även en rekonstruk- tion. I förundersökningen har man valt att kalla det för demonstra- tionsförhör, varför även vi fortsättningsvis kommer att använda oss av den benämningen. Vissa sekvenser av den vallning som gjordes i kom att ingå i förundersökningen avseende . upprättades en promemoria av vilken det framgår att hade kontaktat per telefon inför rättegången om mordet på . hade då berättat att han hade drömt om en norsk kvinna som kräkts och att drömmen kunde ha samband med en i verkligheten upplevd hän- delse. upprättades en promemoria av . Av promemorian framgår att träffade journalisten för en intervju. hölls ett förhör angående mordet på . En del av förhöret kom att beröra och finns därför medtaget transumt i förundersökningen. be- rättade om en kvinna som han hade strypt i en bil. Kvinnan kräktes och dog i bilen. Kort därefter kom han till en parkeringsplats och öppnade dörren, sköt ut kroppen och åkte därifrån. Kvinnan var något yngre än (som var ). Hon hade något under armen, möjligen kläder, och dessutom en mindre väska som senare hamnade på parkeringen. Han kom i kontakt med henne i samma stadsdel som han träffade . Efter att ha bytt några ord följde hon med honom till bilen. Detta hände 1984 eller 1985. genomfördes en vallning i bil från mot för att skulle visa fyndplatsen i . Det har inte återfunnits något sammanfattande protokoll från vallningen och inte heller någon fullständig redo- görelse för vilka som närvarade. Av dokumentationen framgår dock att bland annat , legitimerad psykolog och psykoterapeut, , offent- lige försvarare, och , professor i psykologi vid , närvarade. Vissa sekvenser av färden mot har kommit att ingå i för- undersökningen avseende Storvik-ärendet eftersom utredarna ansåg att under vallningen pekade ut fyndplatsen även för . Utskriften från ljudupptagningen vid vallningen finns medtagen i förundersökningen enbart i de delar som tagits med i den redigerade vallnings- och demonstrationsfilmen. Andra delar av utskriften från ljudupptagningen återfinns i förundersök- ningen avseende . Den redigerade vallnings- och demonstrationsfilmen inleds med att en speakerröst berättar att , från avfarten mot orten , genom sina vägval direkt hade lett dem till det för utred- ningen aktuella området. Där hade han företagit en rekognosering och sedan signalerat att han hade hamnat rätt. Det nämns även att området hade varit föremål för omfattande förändringar . Av den oredigerade vallningsfilmen från denna färd framgår att bland annat berättade att han i samband med mor- det på hade passerat en järnväg . De passerade ett ortsnamn som han kände igen och reagerade på och han behövde strax därefter stanna till vid en parkeringsficka för att hämta andan. Den första sekvens som tagits med i den redigerade vallningsfilmen är från denna parkeringsficka. be- rättade att han hade kört den aktuella vägsträckan och att han ena gången kom från ena hållet och från andra hållet. Han sade att han pratade om . frågade om färden åt det andra hållet gjordes i något annat ärende, och om det var före eller efter . sade först att han inte tordes, men svarade sedan ”efter”. Nedan följer ett citat av utskriften från ljudupptagningen. Q []: (Ohörbart) jag tänkte åka tillbaka, när jag åkte ut från , tänkte jag åka samma väg, men, men kom ut på den vägen då och så åker jag tillbaka då känner jag igen att jag kommit den här vägen när jag kommer där nere, så åker jag tillbaka mot . låter det kanske förvirrat, men…, förstår du ändå hur jag menar? F []: Jag förstår hur du åker, men jag förstår inte vilken, vilken avsikt du åker den här vägen tillbaka, det har inte fram- gått? Q: Vi, vi låter det komma. Härefter är det klippt i den redigerade filmen. I nästa sekvens gav körinstruktioner till föraren och blev senare ledsen och sade att han kände igen sig. Efter ytterligare ett klipp konstaterade han att ”här går ju järn- vägen” och att det nu inte var ”så långt”. Efter att ha kört ytter- ligare frystes bilden i den redigerade filmen och speaker- rösten berättade att de , efter en rad direkta och korrekta vägval mot fyndplatsen under en körtid , närmade sig Myrvoll där hade anträffats död på en parkeringsplats. Filmen fortsatte sedan. Vid en korsning stannade bilen och frågade vart de skulle . blev ledsen och svarade först att han inte visste men sade sedan att de skulle rakt fram. påpekade att det var något med , men svarade att de skulle ta det . Därefter sades följande. F []: Vill du titta hur det ser ut på andra sidan? Vi vänder och åker över bron där tror jag, om du vänder och så tar du över järnvägsbron, var det så du menade eller? Är det så du menar. (Ohörbart) nu åka tillbaka, är det så du menar? Q []: Ja. som detta sades närmade de sig en byggnad, Toyota- verkstaden. På den redigerade filmen frystes bilden när Toyota- verkstaden syntes, som speakerrösten sade att nu hade parkeringsplatsen rakt i blickfånget samt att det i området skett en omfattande förändring och bland annat byggts en Toyotaverkstad på parkeringen. Filmen fortsatte sedan och de svängde, åkte över en bro och vidare ett tag tills sade att han inte kände igen sig. De bestämde då att de skulle vända tillbaka. hade de återigen Toyotaverkstaden framför sig och bilen stannade. bad leda dem vidare och svarade först att han inte visste och sade sedan ”Här och i skogen eller tvärtom.” Efter att tittat lite snabbt till vänster frågade om det var något han sökte. sade ja och att de kunde åka upp dit, som han pekade till vänster. De svängde upp på en väg i närheten av Toyotaverkstaden, men vände snart tillbaka efter anvisning. Härefter avbröts filmen och en stillbild över parkeringsplatsen vid Toyotaverkstaden visades i stället. förklarade speaker- rösten att den vy över parkeringsplatsen som visades var det som hade fäst deras uppmärksamhet på och att det var där hade hittats. Därefter visades en karta där man markerat vägen, parkeringen och järnvägsbron samt ett foto över fyndplatsen. Speakerrösten avslutade med att förklara att detta visade utpekandet av platsen. Några ytterligare sekvenser från vall- ningen visades inte. Av den oredigerade vallningsfilmen framgår inte att fäste utredarnas uppmärksamhet på parkeringsplatsen. Nedan följer ett citat från utskriften av ljudupptagningen direkt efter den sekvens där den redigerade filmen avbröts. som den citerade dialogen utspelade sig satt i bilen och pekade åt olika håll. TQ []: Det är någonting här. F []: Var någonstans? Du visar runt hela området, det? TQ: Nej, inte hela området. F:Vad är det för någonting då? TQ: Från boden… TQ: … bakom här dit och hit. F:Vad är det för något? TQ: Någonting. F:Vem… OHÖRBART … det här området? TQ: efter . F:Några år efter . TQ: Och sedan dit. F: Och sedan dit, nu pekar du vänster? TQ: Ja. F: Eller? Vad menar du med sedan dit? TQ: … OHÖRBART … tillbaka, alltså tillbaka till. F: Tillbaka till? TQ: Till . F: Ska vi återvända tillbaka till ? Vart ska vi åka då? Vet du vilket håll vi kom ifrån? TQ: Nej, det vet jag inte riktigt. Därefter lämnade de platsen. När de hade kört sade att de inte befunnit sig så långt från Trineplatsen när de åkte över bron och parkeringen. På fråga var han hade sett en parkering sade han att det handlade om en parkering där de tidigare hade stannat för att han skulle hämta andan. delgavs misstanke om mordet på , vilket kommenterade med att de ju hade passerat endast från platsen. Enligt en anteckning i protokollet avsåg han med den kommentaren den färd som han hade gjort i samband med vallningen . närvarade även kriminalkommissarie som förhörsledare tillsammans med . bad berätta något om . bad dock om specifika frågor, vilket han därefter fick. berättade att den plats han träffade på låg ett antal kvarter närmare sjukhus än platsen där han träffade . tog fram en karta och stängde av bandspelaren. berättade sedan att inte med säkerhet hade kunnat markera ut något område men att det rörde sig om en plats inom stadskärnan. berättade att hade guldörhängen, ett par armband och ett halsband som blev kvar på kroppen. Han kunde inte minnas vilken bil han hade kört, men han hade inte själv ägt någon bil. Bilen var parkerad på en byggtomt där det pågick byggverksamhet. hade ljusa kläder och en ljus skinn- jacka, möjligen i skinnimitation. påminde honom om att han under vallningen hade berättat att han eldat upp kläder vid en kyrka. gjorde då en skiss och markerade platsen för det. Hon hade haft en blus och en jacka och däremellan någon konstig form av väst. Denna sekvens från vallningen har vi inte kunnat återfinna på vare sig den redigerade eller oredigerade vallnings- filmen och inte heller i de utskrifter från ljudupptagningen som återfunnits i förundersökningsprotokollen i ärendena avseende och . Möjligen avsåg en vall- ning i . berättade att han dödade med stryp- våld i bilen utanför . hade det inte förekommit något annat våld som syntes på kroppen. När han ströp henne kräktes hon och det kom blod ur hennes näsa. Hon blev inte blod- sprängd i huvudet utan bleknade. När han kände mot hennes näsa fanns det inget blod där. När uppmärksammade honom på att han just hade berättat att det kom blod ur näsan vidhöll han dock att det inte fanns något blod. kom han till den plats som de passerat vid vall- ningen. Han öppnade dörren till baksätet där fanns, knuffade ut henne ur bilen och åkte därifrån. Hon hamnade på ett sätt som såg väldigt onaturligt ut, med onaturliga brytningar i arm- led, ben, knäleder och så vidare. Hon låg i framstupaläge med delar av armarna under. Från armbågarna stack armarna ut. Även benen var förvridna. Huvudet låg bakåt med öppen mun. ombads sedan berätta om platsen och ritade en skiss över området samt hänvisade till att journalisten [, journalist vid ] hade skrivit i en artikel att det fanns en Toyotaverkstad där . Mordet skedde i bilen när de hade parkerat. Under vallningen hade de passerat en nyasfalterad plan där det stod några människor. Han hade tänkt att det kunde ha varit fynd- platsen, men tittade sedan ner mot ett annat område och tänkte att det även kunde ha varit där. Om inte människorna hade stått vid den asfalterade planen hade han velat åka in där och i så fall sagt . Människorna stod väldigt nära . När han drog henne ur bilen skedde det våld mot nacken som borde ha gett en förskjutningsskada. Han trodde att några föremål hade blivit kvar på platsen men kunde inte säga vad. Det fanns en stolpe i närheten där han parkerade men han mindes inte om den var tänd. Underlaget var inte asfalt, men relativt hårt, inte betong men han visste inte vad det kallades. Han lade en framför bilens front. berättade bland annat följande. Han kom till och träffade när affärerna hade stängt men . Dagen före förhöret hade han tillsammans med försökt erinra sig varför han gjorde resan. Han slog huvud mot instrumentbrädan eller dörr- stolpen till höger om passagerarsätet och hon blev passiv, eventuellt medvetslös. Han såg sedan en skada på höger sida vid tinningen. innan dumpningsplatsen stannade han och tving- ade att gå ur bilen, ta av sig kläderna och sedan gå in i bilen igen. Såvitt han mindes det hade hon fortfarande strumpor på sig. När han kom till parkeringsplatsen parkerade han skymd bakom ett släp, kanske lastbilssläp, på en fredad plats. Han mindes ett ruckel eller en äldre byggnad i parkeringens vänstra hörn. Han gick ur bilen, öppnade dörren och ströp när hon satt i bak- sätet tills hon kräktes. Han tog därefter ett ännu kraftigare stryp- tag. Han förstod då att hon i ett tidigare skede redan hade dött och när hon kräktes var hon redan medvetslös. Det fanns spår av kräk- ningen på hennes kropp.