sou · H3B379 · 2015-10-07 00:00:00 — Transportstyrelsens huvuduppgift är att svara för regel- givning, tillståndsprövning och tillsyn inom transportområdet. Transportstyrelsen ska verka för att regelverk och rutiner är effektiva och enkla samt att regelgivningen och tillsynen är lik- formig mellan trafikslagen.3 Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) bildades och ansvarar för tillsyn och effektivitetsgranskning av socialförsäkringen.4 Inspektionen för vård och omsorg () inrättades och tog då över tillsyn och viss tillståndsverksamhet från . Myndighetens uppgifter består av tillsyn och tillståndsprövning avseende hälso- och sjukvård, socialtjänst och verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS).5 Syftet med bildandet av är att tillsynsarbetet ska stå självständigt från normering, kunskaps- utveckling och bidragsgivning. Universitetskanslerämbetet (UKÄ) bildades och är en tillsynsmyndighet för universitet och högskolor. Ämbetet har i uppdrag att kvalitetssäkra högskoleutbildning samt pröva examenstillstånd av statliga högskolor. ämbetet tillsyn av högre utbildning samt granskar effektiviten, gör uppföljning och omvärldsanalys för högskolesektorn. Till- synen kan genomföras utifrån ett särskilt uppdrag från rege- 2Förordningen (2011:556) med instruktion för . 3Förordningen (2008:1300) med instruktion för Transportstyrelsen. 4Förordningen (2009:602) med instruktion för Inspektionen för socialförsäkringen. 5Förordningen (2013:176) med instruktion för Inspektionen för vård och omsorg. Annan näraliggande tillsynslagstiftning och anknytande utredningar ringen, på eget initiativ eller efter anmälan från en enskild person eller organisation.6 6.2Exempel på myndigheter som har kvar tillsynsfunktionen inom den egna myndigheten 6.2.1Tillsynen över militär luftfart När det gäller tillsynen över militär luftfart beslutade regeringen att låta tillsynen över denna vara kvar inom Försvars- makten. Denna tillsyn utövas av flygsäker- hetsinspektören inom Försvarsmakten. När flygsäkerhetsinspektören utövar tillsyn är denne inte underställd överbefälhavaren (21 a § förordningen [2007:1266] med instruktion för Försvarsmakten). Generalläkarfunktionen tjänade som modell för regleringen (prop. 2012/13:165, bet. 2013/14:FöU3, rskr. 2013/14:22). utredde frågan om myndigheten kunde utöva tillsyn, utifrån innebörden av regeringens tillsyns- skrivelse (skr. 2009/10:79) inom den egna myndigheten. Frågan om betydelsen av självständighet behandlades utförligt. Åklagarmyndig- heten menar att det allmänt går att anta att ju längre bort tillsyns- organet är från tillsynsobjektet organisatoriskt sett, desto högre blir allmänhetens förtroende för tillsynen. kom i sin utredning fram till att det för just fall är möjligt att utöva tillsyn inom myndigheten. Det motiverades med att tillsynsverksamheten är avskild från den övriga verksamheten och att det inom finns en hierarkisk struktur där överordnade kan ta över underordnades ärenden. I utredningen betonas också betydelsen av att hålla isär tillsynens rättsliga gransk- ning och den interna styrningen och kontrollen.7 6Förordningen (2012:810) med instruktion för . 7Åklagarmyndighetens rättsliga tillsyn (2010). Rapport av åklagarmyndighetens tillsyns- utredning, s. 61 f. Annan näraliggande tillsynslagstiftning och anknytande utredningar Regeringen gav härefter i uppdrag att in- rätta en mer sammanhållen och ändamålsenlig struktur för Åklagar- myndighetens rättsliga tillsyn. lämnade riksåklaga- ren sin rapport till regeringen om hur den rättsliga tillsynen inom myndigheten ska öka i omfattning. Av rapporten framgår bl.a. att tillsynsuppgifterna även fortsättningsvis kan ut- föras inom myndigheten, att en fristående tillsynsfunktion bör in- rättas vid riksåklagarens kansli, att tillsynsverksamheten ska vara organisatoriskt tydligt skild från linjeverksamheten och att tillsyns- begreppets krav på självständighet hos tillsynsorganet därmed är uppfyllt. Slutsatsen av rapporten är att riksåklagaren samt högre åklagare vid utvecklingscentrumen och kan bedriva en effektiv och rättssäker tillsyn.8 6.3Anknytande utredningar av intresse Regeringen beslutade kommittédirektiv om behovet av en ny organisation för polisen (dir. 2010:75). Kommittén läm- nade i betänkandet, En sammanhållen svensk polis (SOU 2012:13), förslag till en ny polisorganisation. I enlighet med förslaget om- bildades och de 21 polismyndigheterna till en myndighet (prop. 2012/13:1, utgiftsområde 4, s. 47 f., bet. 2012/13:JuU1, rskr. 2012/13:139). Uppdraget till kommittén utvidgades emellertid till att även omfatta frågan om behovet av en fristående granskning av såväl polisens som Kriminalvårdens verksamhet (dir. 2012:13). Av direk- tiven framgår att granskningen av polisen och Kriminalvården bör utföras av ett och samma organ, om inte starka skäl talar emot detta. Uppdraget om granskningen av polisens verksamhet redovisades i betänkandet, Tillsyn över polisen (SOU 2013:42). I betänkandet föreslog kommittén att tillsynen över polisen skulle utövas av en från polisen fristående myndighet, i vilken även Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens verksamhet skulle ingå. Regeringen delade bedömningen om en ny tillsynsmyndighet men ansåg att det 8 Åklagarväsendets rättsliga tillsyn (2011), Rapport till regeringen, s. 40 f. Annan näraliggande tillsynslagstiftning och anknytande utredningar var lämpligt att frågan om tillsynen över polisens och Kriminal- vårdens verksamhet övervägdes samlat (dir. 2014:17). Kommittén fick sedermera ytterligare tilläggsdirektiv att även överväga om uppgiften att övervaka påtvingade återvändanden av personer som ska avvisas eller utvisas kan läggas på den tilltänkta tillsynsmyndig- heten (dir. 2015:20). I utredningens slutbetänkande, Tillsyn över polisen och Kriminalvården (SOU 2015:57), lämnar utredningen för- slag om att en ny myndighet för tillsyn över polisen och Kriminal- vården ska bildas. Tillsynen föreslås avse all verksamhet som Polis- myndigheten, Säkerhetspolisen och Kriminalvården bedriver. På migrationsområdet saknas självständig tillsyn. Statskontoret har på regeringens uppdrag utrett tillsyns- och klagomålshanteringen inom migrationsområdet (2014:32). Statskontorets slutsats är att det inte finns behov av att förändra tillsynen över ärendehandlägg- ning. Däremot föreslår Statskontoret att ett från myndigheten fri- stående organ ska ges i uppdrag att utöva ordinarie tillsyn över verksamheten vid förvar. Statskontoret föreslår att tillsynen av kostnadseffektivitetsskäl bör samordnas med annan tillsynsverksamhet. Av verksamhetsskäl vore det dessutom lämpligt att samordna tillsynen över förvarsverksamheten med en framtida fristående tillsyn över polisen och, i förekommande fall, Kriminal- vården. Regeringen beslutade kommittédirektiv om en trygg dricksvattenförsörjning (dir. 2013:75). Syftet med utredningen är att identifiera nuvarande och potentiella utmaningar för en säker dricksvattenförsörjning i landet, på kort och på lång sikt, och i förekommande fall föreslå lämpliga åtgärder. Utredaren ska bl.a. kartlägga kontrollen av dricksvatten inklusive råvattenkvaliteten för vatten som är ämnat som dricksvatten och vid behov lämna förslag på hur denna kontroll på effektivast möjliga sätt bör organiseras och samordnas med beaktande av de krav som ställs i EU:s olika regelverk och resultaten från arbetet som myndigheterna bedrivit Annan näraliggande tillsynslagstiftning och anknytande utredningar avseende kontroll av råvatten avsett för dricksvattenproduktion. Efter det att tilläggsdirektiv beslutats har utredningstiden förlängs och uppdraget ska slutredovisas (dir. 2014:73). Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att pröva förutsättningarna för en tydligare, effektivare och mer ändamålsenlig myndighetsstruktur och ett bättre resursutnyttjande för myndigheterna under Miljödeparte- mentet (dir. 2013:101). Utredaren skulle kartlägga och analysera hur regeringen genom myndigheterna under kan verka för ett effektivt och långsiktigt hållbart miljöarbete, med fokus på det generationsmål och de miljökvalitetsmål som riks- dagen fastställt. Utredaren skulle vidare ta ställning till och vid behov lämna förslag till en tydligare, effektivare och mer ändamåls- enlig myndighetsstruktur och ett bättre resursutnyttjande som i ökad grad kan underlätta regeringens styrning och utveckla förvalt- ningen mot en stödjande, samordnande och pådrivande kraft inom Miljö- och område, såväl nationellt som inom EU och internationellt. En utgångspunkt för arbetet var att säker- ställa strukturer som ger goda förutsättningar för prövning, tillsyn och tillsynsvägledning samt för analys, uppföljning och utvärdering inom området. I översynen ingick även att identifiera gränssnitt mellan de aktu- ella statliga myndigheterna och övriga statliga myndigheter inom miljömålssystemet. Utredningen lämnade ett delbetänkande (SOU 2014:66). Delbetänkandet innehåller en kart- läggning av ansvarsfördelningen mellan myndigheter och andra organisationer under Miljö- och . I utredning- ens slutbetänkande, Vägen till ett effektivare miljösamarbete (SOU 2015:43), lämnar utredningen förslag till en ny myndighet med huvuduppgift att bevilja tillstånd enligt kapitlen 9, 11, 13–15 i miljö- balken. Det föreslås också att myndigheten ska bedriva tillsyn inom dessa områden samt svara för tillsynsvägledning till kommunerna. Ansvaret för dessa uppgifter ligger hos Naturvårds- verket, Havs- och vattenmyndigheten, Kemikalieinspektionen och länsstyrelserna, men flyttas genom förslaget till den nya myndig- heten. Annan näraliggande tillsynslagstiftning och anknytande utredningar Regeringen beslutade att en särskild utredare skulle tillkallas med uppdrag att se över den nuvarande hanteringen av Inspektionen för vård och omsorgs klagomål mot hälso- och sjukvården och dess personal samt föreslå hur hanteringen kan bli enklare, mer ändamålsenlig och effektivare (dir. 2014:88). Syftet med uppdraget är att utforma ett system för klagomålshantering som i högre grad kan ge patienter och deras närstående svar på frågor om vad som inträffat och varför samt som gör att patienters synpunkter i högre grad tas tillvara för att utveckla hälso- och sjuk- vården. I delbetänkandet, Sedd, hörd och respekterad. Ett ändamåls- enligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården (SOU 2015:14), lämnar utredningen förslag till hur förfarandereglerna i 7 kap. patientsäker- hetslagen kan förenklas bl.a. genom att det införs en begränsad utredningsskyldighet för . Slutbetänkande med övriga förslag ska lämnas . I detta kapitel beskrivs inledningsvis hur generalläkarfunktionen är organiserad. Därefter presenteras verksamheten och tillsynsenhet- ens vision, värdegrund och strategiska mål. Utredningen redogör sedan för generalläkarens praktiska tillsyns- och kontrollverksam- het för respektive sakområde. Slutligen återfinns en beskrivning av generalläkarens tillsyn och kontroll i samband med militära insatser och övningar utomlands. Faktabeskrivningarna bygger främst på generalläkarens årliga verksamhetsberättelser (2007–2014), styrdokument och uppgifter som delgetts utredningen från anställda hos generalläkaren. Generalläkaren biträds av en tillsynsavdelning, där sakkunniga inom generalläkarens tillsyns- och kontrollområden finns placerade. Till- synsavdelningen omfattar 18 helårsanställda enligt följande. En administrativ handläggare. Nio miljö- och hälsoskyddsinspektörer. I är generalläkaren en civil befattningshavare inom För- svarsmakten utan operativt ansvar. Befattningen betecknas dock av Försvarsmakten som ”oberoende” vilket i praktiken innebär att den kan bemannas med en civil eller en militär befattningshavare. hade den svenske generalläkaren generalmajors grad (alternativt konteramiral för en läkare med marin bakgrund), men har graden reducerats till brigadgeneral (alterna- tivt flottiljamiral). Det är regeringen som efter förslag från Försvarsmakten beslutar om placering på befattning som generalläkare (se även avsnitt 11.3 gällande utredningens förslag på förändringar gällande utnämnings- förfarandet).1 Förordnandet löper med möjlighet till viss förlängning. Generalläkaren har ansvaret för verksamheten, personal och ekonomi. I arbetsuppgifterna ingår bl.a. att ansvara för arbetsmiljö och säkerhet, företräda tillsynsavdelningen såväl intern som externt, deltaga i överbefälhavarens ledningsmöten, genomföra arbetsled- ningsmöten, genomföra individsamtal och lönesamtal samt ansvara för utveckling av tillsyn, ledning och verksamhetsstöd. General- läkaren deltar också rent praktiskt i tillsynen genom att bl.a. leda generalläkarinspektionerna. Av regeringens årliga regleringsbrev framgår vilket stöd Försvars- makten kan ge generalläkaren avseende medelstilldelning för till- synsverksamheten. regleringsbrev för Försvarsmakten föreskrivs att högst får användas för generalläka- rens tillsynsverksamhet, exklusive lönekostnader. 1 Ansökningsförfarande har enbart använts (vid tillsättningen av den nuvarande generalläkaren), och detta lades till grund för Försvarsmaktens förslagsgivning. löner, lokaler och infrastruktur belastar Försvarsmakten. I regle- ringsbrevet anges även att erforderlig personal ska ställas till general- läkarens förfogande så att tillsynsuppgiften kan lösas enligt lag och andra föreskrifter (se även avsnitt 11.2 gällande utredningens för- slag om framtida medelstilldelning). Generalläkaren budgeterar även , i enlighet med formella anvisningar från Högkvarteret, sin verksamhet. Budgeteringen och driften av verksamheten ska ske med god hushållning. Generalläka- ren har för utarbetat en budget som innebär ett medels- behov på . Försvarsmakten beslutar en budgetram för generalläkaren. Försvarsmaktens budgetram för generalläkaren anges till . Generalläkarens verksamhet indelas i processerna ledning, tillsyn och verksamhetsstöd där processen tillsyn utgör kärnverksamheten. Ledning omfattar omvärldsbevakning, myndighetsinformation, strategisk inriktning, verksamhetsplanering, verksamhetsupp- följning och verksamhetsutveckling samt övergripande förvalt- ningsrättsliga frågor. Tillsyn omfattar den operativa tillsyns- och kontrollverksam- heten, inklusive föreskriftsutveckling, riskanalyser, resursbehovs- utredning och information. Verksamhetsstöd omfattar arbetsmiljö, värdegrundsarbete, av- vikelsehantering, ekonomi, personaltjänst, IT, infrastruktur, säkerhetstjänst, beredskap och expeditionstjänst. 7.3Vision, värdegrund och strategiska mål Generalläkarens vision är att främja en god hälsa och miljö för både människor och djur samt en hållbar utveckling genom att verksam- hetsutövarna på alla nivåer efterlever gällande bestämmelser. Avgörande för generalläkarens trovärdighet och effektivitet är att personalens agerande överensstämmer med värdegrunden. De centrala begreppen i värdegrunden är öppenhet, resultat och ansvar.2 Generalläkarens strategiska mål utgör verktyg för att styra till- synens utveckling. De framgår av generalläkarens strategiska styr- dokument, se bilaga 2. år fokuserar generalläkaren sär- skilt på systematisk verksamhetsplanering och verksamhetsuppfölj- ning samt strategisk kommunikation. Avsikten är att skapa ett system för strukturerad verksamhetsuppföljning som ett led i generalläkarens internkontroll. Utarbetande av nyckeltal och uppföljningsbara para- metrar för att följa upp de strategiska målen är också prioriterat. Generalläkarens behovsutredning sträcker sig och inne- håller all verksamhet som är beräknad ska uppkomma samt all verk- samhet som är planerad inom generalläkarens tre processer tillsyn, verksamhetsstöd och ledning. För att klargöra prioriteringen av tillsyn och kontroll i förhållande till tillgänglig arbetskraft görs en riskanalys. Riskanalysen och behovs- utredningen ligger sedan till grund för tillsynsplaneringen. Generalläkaren upprättar också en verksamhetsplan som sträcker sig och som översiktligt styr vad som ska göras. En ettårig tillsynsplan och en ettårig lednings- och verksamhetsstöds- plan är bilagor till verksamhetsplanen. Dessa planer innehåller den planerade verksamheten . Alla medarbetare har också en individplan som beskriver vad denna ska göra. Individplanen följs upp en gång i kvartalet. Förutom de nämnda styrdokumenten styrs det interna arbetet av en arbetsordning och andra interna dokument såsom kompe- tensutvecklingsplan, arbetsmiljö- och miljöplan samt kommunika- tionsplan. Kompetensutvecklingsplanen beskriver tillsynsmyndig- hetens kompetensbehov och sträcker sig också . Av arbetsordningen, som kompletteras av generalläkarens stående stabsorder (GL SSO), följer att tillsynens krav på självständighet ska genomsyra verksamheten. Där framgår även att arbetet inom 2 Värdegrunden är densamma som för Försvarsmakten i stort. generalläkarens tillsynsavdelning ska vara processorienterat för att effektivt och med god hushållning bedriva den verksamhet som krävs för att åstadkomma en trovärdig tillsyn. I arbetsordningen nämns också att all personal ska ha övergripande kännedom om den verksamhet som bedrivs och att alla fortlöpande ska delta i utvecklingen av tillsynsavdelningens arbetssätt.3 Generalläkarens tillsyns- och kontrollverksamhet är antingen planerad (inspektioner, tillsynsbesök och kontroller som general- läkaren planerat i förväg, dvs. initierad av generalläkaren själv) eller uppkommen (dvs. initierad av verksamhetsutövaren, t.ex. genom anmälan, eller av allmänhet, t.ex. genom klagomål). Den planerade verksamheten beräknas uppgå till drygt hälften av den totala verksamheten. I tillsynsbegreppet innefattas också råd- givning och information i syfte att skapa förutsättningar för efter- levnad. Tillsyns- och kontrollverksamheten innefattar bl.a. inspektioner, kontroller, tillsynsbesök, granskning av rapporter, och revisioner. Metoderna som används varierar beroende på den aktuella verk- samhetens storlek och typ. Generalläkarens tillsyns- och kontrollfält är brett och omfattar ett stort antal vitt skilda objekt och verksamheter. Tillsyns- och kontrollobjekten är ofta komplexa. Inspektörerna kontrollerar bl.a. garnisoner, flottiljflygplatser, fartyg, skjutbanor, tillagningskök, restauranger, dricksvattenanlägg- ningar, verkstäder, drivmedelsanläggningar, skyddade naturområ- den, hundgårdar, häststall och försöksdjursverksamheter samt all hälso- och sjukvård inom Försvarsmakten. Kontrollen omfattar även hemvärnets verksamheter. Inom Försvarsmakten finns också ett antal hemliga anläggningar som också omfattas av generalläkarens tillsyn och kontroll. 3 Generalläkarens arbetsordning utgör en del av Högkvarterets arbetsordning. anläggningar registreras på särskilt sätt så att ingen handläggare äger samlad kunskap om verksamheten. När det gäller internationella samövningar i utövar general- läkaren endast tillsyn mot den svenska Försvarsmakten och inte mot den främmande nationen. Generalläkaren kontrollerar emeller- tid att relevanta avtal som träffats mellan Försvarsmakten och den främmande nationen följs. Generalläkarens uppfattning är att tillsyns- och kontrollupp- draget även omfattar Försvarsmaktens verksamhet i samband med militära insatser och övningar utomlands (se vidare utredningens överväganden härom i avsnitt 13.2). 7.4.1Hur prioriteras tillsyns- och kontrollobjekten och hur regelbunden är tillsynen? Vid val av tillsyns- och kontrollobjekt utgår generalläkaren främst från tillsynsplanen och behovsutredningen. I dessa planer ingår objekt som generalläkaren bedömer behöver återkommande tillsyn eller kontroll. Generalläkaren tar inte ut någon tillsyns- och kontrollavgift (se vidare härom i avsnitt 14.6.5). Minst en gång är målsättningen att en inspektion ska genomföras på garnisonerna. Dock bedöms inspektionsinter- vallet individuellt efter vilken typ av verksamhet det handlar om. Generellt bestäms tillsynsobjektens och verksamheternas kontroll- frekvens utifrån bedömd risk för miljö- och hälsopåverkan. De verksamheter inom Försvarsmakten som anses ha störst miljö- påverkan är buller och föroreningar från flyg, skjutningar och sprängningar (se bl.a. klassificeringen i A, B och C verksamheter i miljöprövningsförordningen [2013:251]). Efter bedömning kan tillsynsintervallet revideras. Flera centrala myndigheter ger ut vägledning till kontrollmyndig- heterna angående hur kontrollbehovet och därmed frekvensen ska beräknas (se bl.a. vägledning, Riskklassificering av livsmedelsanläggningar och beräkning av kontrolltid, ). När det gäller livsmedelsanläggningar har generalläkaren riskbedömt dessa utifrån denna vägledning. Anläggningarna är klassificerade i klasserna A–F. A-anläggningar är tillagningskök med utleverans till skola eller annat (s.k. känsliga individer). Vid dessa prioriterade an- läggningar görs kontrollbesök . Även inom djur- skyddet är verksamheterna klassificerade på motsvarande sätt. Bland annat kontrolleras avelsverksamhet och försöksdjursverksamhet en gång . Generalläkaren har även som mål att tillsyna försvarshälsorna genom årliga besök. Tillsynsfrekvensen av försvarshälsorna samt övrig hälso- och sjukvårdsverksamhet kan dock variera beroende på tillsynsbehovet. genomför generalläkaren 10–12 större planerade inspek- tioner i och utomlands. Med generalläkarinspektion avses tillsyn och kontroll på plats under ledning av generalläkaren. Generalläkarinspektionerna omfattar ofta generalläkarens samt- liga tillsyns- och kontrollområden. Som exempel kan nämnas inspek- tion av en garnison. Då kontrolleras inom miljöområdet bl.a. boende- förhållanden, hygienutrymmen, gym och bastu, sjukvårdslokaler, vård/förvaring av kläder och tvätt, avfallshantering, undervisnings- lokaler, kemikaliehantering, verkstäder, drivmedelsanläggningar, fordonstvättar, panncentraler, miljöstationer och verksamhetsutöva- rens egenkontroll. Vidare kontrolleras livsmedelshantering och livs- medelssäkerhet, dricksvatten och i förekommande fall djurskydd samt hälso- och sjukvårdsverksamhet. införde generalläkaren en förändrad metodik för genomförande av generalläkarinspektionerna. Den nya metodiken har medfört en grundlig inventering av tillsynsbehovet för de garni- soner som inspekterats och fokus ligger på att tillsyn och kontroll är genomförda och rapporterade innan själva inspektionsdagen. Tillsynsbesök görs därför generalläkarinspek- tionen ska äga rum. På själva inspektionsdagen ska verksamhets- utövaren redovisa genomförda eller planerade åtgärder gällande eventuella brister som påpekats vid det tidigare genomförda till- syns- och kontrollbesöket. Påtalade brister följs sedan upp vid för- nyade tillsynsbesök, genom hemställan eller föreläggande om doku- mentation, vid telefonkontakt eller vid redovisning alternativt annan typ av dialog. Mindre brister kontrolleras ofta via telefonkontakt eller bilder. Förutom generalläkarinspektioner genomför generalläkaren cirka 400 i huvudsak planerade tillsyns- och kontrollbesök på bl.a. garnisoner, ombord på fartyg och i samband med Försvarsmaktens insatser och övningar inom och utom . Statistiken visar på en ökning av dessa tillsyns- och kontrollbesök år för år. Tillsyns- och kontrollbesöken kan vara helt oanmälda. Anmälda tillsynsbesök är dock vanligast och mest lämpligt i de flesta fall. Då säkerställs att rätt personer är tillgängliga inom verksamheten och att relevanta dokument har tagits fram. Oanmälda besök är svåra att genomföra på grund av såväl skaderisk som sekretesskäl. Oanmälda besök sker främst vid livsmedelskontroll av privata entreprenörer, utredningar av enskilda personers klagomål samt återbesök för att följa upp tidigare påtalade brister. Generalläkaren har rätt att ta del av information och dokument som behövs för att fullgöra tillsynen. Vid generalläkarinspektioner och tillsynsbesök har generalläkaren alltmer kommit att fokusera på verksamhetsutövarens egenkontroll, även benämnt processtillsyn eller systemtillsyn.