sou · H3B371 · 2015-08-04 00:00:00 — Syftet med tillägget var att prövningen av om förhållandena i hem- met har förbättrats så att föräldrarna kan ge barnet den omvårdnad det behöver och prövningen av om barnet tar skada av att skiljas från familjehemmet skulle kunna göras i ett sammanhang. Sam- tidigt föreslog Socialberedningen att flyttningsförbudet skulle slopas. Vid frivilliga placeringar skulle en särskild regel om tillfälligt omhändertagande hindra olämpliga återflyttningar av barnet. Fördelarna med förslaget om att samordna prövningarna av vårdens upphörande respektive flyttningsförbud ansågs vara att saken avgörs betydligt snabbare. Det ansågs också vara en fördel att ha fortsatt vård enligt LVU framför att ha ett flyttningsförbud efter- som dåvarande bestämmelse om flyttningsförbud saknade regler om omprövning och umgängesrätt m.m. 98 Den särskilde utredare som senare fick i uppdrag att göra en översyn av LVU med utgångspunkt i Socialberedningens förslag 98 SOU 1986:20 s. 335 ff. Tryggheten för långsiktigt placerade barn delade uppfattningen att dessa båda prövningar borde ske i ett sammanhang.99 Frågan togs upp i den propositionen som föregick nuvarande LVU. Prövningarna ansågs kunna samordnas genom att socialnämnden, i samband med att beslut om att vården ska upphöra överklagas, begär att förvaltningsrätten beslutar om flytt- ningsförbud om rätten finner att vården ska upphöra. Såvitt utredningen känner till förekommer inte sådana villkorade ansök- ningar. Att det skulle finnas en sådan möjlighet berörs inte heller i allmänna råd om tillämpningen av LVU.100 Även tog upp problemet med dubbla rätts- processer i samband med utredningens förslag om hur stabiliteten för långsiktigt placerade barn kunde stärkas. Ett flyttningsförbud ska inte, enligt , användas för att tillförsäkra barn och ungdomar en fortsatt placering i ett familjehem därför att de har rotat sig där.101 Flyttningsförbud i avvaktan på vårdnadsöverflyttning HFD fastställde i en dom102 ett beslut om flyttningsförbud bl.a. för att säkerställa att familjehemsvården för en femårig pojke inte avbröts innan frågan om vårdnadsöverflyttning hade prövats. Pojken hade varit frivilligt placerad i familjehemmet sedan han var och betraktade det som sitt eget hem. HFD betonade det starka sambandet mellan reglerna om flyttningsförbud och vårdnadsöverflyttning, som båda syftar till att säkerställa att bar- nets bästa tas tillvara när barnet fått starka band till ett familjehem efter att ha vistats där . Avgörandet har setts som en viktig markering av barnets bästa, tolkat som stabilitet i förhållande till familjehemmet och som ett steg bort från tanken på att biologiska barn-föräldraband ska ha företräde vid dessa bedöm- ningar.103 99Ds S 1987:3 s. 122 ff. 1989/90:28 s. 81 och s. 138; m.fl. (2015) s. 416. 101SOU 2000:77 s. 146 ff. 102HFD 2011 ref. 13. 103Schiratzki J (2013) s. 181. Tryggheten för långsiktigt placerade barn Enligt en annan dom104 i HFD, som gällde interimistiskt beslut enligt förvaltningsprocesslagen om att avbryta en inledd vård, åbe- ropas förarbetsuttalanden om att avbrott i vården och andra skad- liga flyttningar bör undvikas. LVU har som utgångspunkt att beslut enligt lagen inte kan ha något annat syfte än att åstadkomma de åtgärder som är bäst för den unge. Lagen innehåller också enligt HFD bestämmelser som uttryckligen är avsedda att kunna tilläm- pas i syfte att förebygga avbrott i vårdkedjan. Exempel på tre rättsprocesser i samma ärende Frågor om återförening och stabilitet kan aktualiseras i samma ärende i tre olika processer. I ett ärende som gällde en femårig flicka, som varit placerad i familjehem sedan hon var spädbarn, har olika domstolar tagit ställning till vårdens upphörande, flyttnings- förbud, vårdnadsöverflyttning samt även straffrättsligt ansvar för flickans föräldrar. Frågan gällde inledningsvis upphörande av vård enligt LVU. HFD fastställde i dom105 att vården skulle upphöra med motiveringen att förhållandena hade förändrats. HFD konsta- terade att det lagts fram förslag om att risken för att ett barn skadas om det flyttas från ett hem där det vistats även ska kunna vägas in vid bedömningen av om vården ska upphöra, men att förslagen inte lett till lagstiftning. Inte heller i samband med att barnperspektivet i lagen förstärktes, bl.a. genom införande av bestämmelsen om att vad som är bäst för barnet ska vara avgörande vid alla beslut, gjordes någon ändring av 21 § LVU. Bestämmelsen i 1 § femte stycket LVU om att vad som är bäst för den unge ska vara avgörande för beslut enligt lagen innebär inte att överväganden som enbart är relaterade till risken för skada vid en separation från ett familjehem ska vägas in i bedömningen av om vården ska upphöra. Enligt HFD upprätthålls alltså en klar gräns mellan de rekvisit som krävs för vård och de som ligger till grund för vårdnadsöverflyttning och flyttningsförbud. Efter domen om vårdens upphörande i det aktuella ärendet ansökte socialnämnden om flyttningsförbud, vilket fastställdes av 104HFD 2011 ref. 5. 105HFD 2012 ref. 35. 106I domen hänvisas bl.a. till SOU 1986:20 s. 343 och DsS 1987:3 s. 122 ff. Tryggheten för långsiktigt placerade barn hade ansökt om vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrarna och rätten ansåg det uppenbart att en förändring av flickans boendeför- hållanden inte borde ske innan man visste hur denna prövning skulle utfalla. Kammarrätten gjorde dock en annan bedömning och menade att grund för flyttningsförbud inte fanns. Kammarrätten ansåg att ansökan om vårdnadsöverflyttning kan vara ett skäl bland andra att meddela flyttningsförbud, men ansökan kan inte automa- tiskt medföra att det finns förutsättningar för ett sådant förbud. Den bedömningen måste ske genom en sammanvägning av olika omständigheter.107 Tingsrätten beslutade att utse familjehemsföräldrarna till särskilt förordnade vårdnadshavare. Detta beslut har efter överklagande fastställts av . Hovrätten har enligt domen tagit fasta på yttranden från två experter som i målet har uttalat att även en successiv flyttning av flickan till mamman skulle innebära risker för flickans hälsa och utveckling. Enligt hovrätten är det, trots att flickan har haft umgänge med mamman, uppenbart bäst för flickan att en överflyttning av vårdnaden sker.108 13.13.3 Dåligt samordnade processer har med utgångspunkt från ovanstående dom i HFD i en artikel109 diskuterat återförening och stabilitet i de tre processer som aktualiserades i ärendet, nämligen upphörande av vård, flyttningsförbud och vårdnadsöverflyttning. anser att det kan framstå som förvirrande och motstridigt att processerna kan pågå eller i nära anslutning till varandra i tre dåligt samordnade processer och i två olika domstolssystem. Hon ifråga- sätter bristen på samordning av bestämmelserna och om de aktuella bestämmelserna uppfyller rimliga anspråk på rättssäkerhet och skydd mot godtycke. HFD:s avgörande kan, enligt , tolkas som att återförening ska prioriteras framför stabilitet. Avgörandet kan också få till följd att socialnämnderna inte ser någon annan 107Kammarrätten i dom med mål nr 7957-12. 108Svea Hovrätts dom med mål nr T10827-13. Två av rättens ledamöter var skiljaktiga och ansåg att mamman ska ha vårdnaden över flickan. 109Leviner P (2014). Tryggheten för långsiktigt placerade barn utväg än att ”säkra upp vården” genom att ta initiativ till den, som hon anser, mycket ingripande åtgärden vårdnadsöverflyttning. Hon anser att kriterierna för vårdnadsöverflyttning är otydliga och efter- lyser tydliggörande av vad som gäller i situationer när det inte anses uppenbart bäst för barnet att vårdnaden flyttas över till familje- hemsföräldrarna. anser att vård bör kunna fortgå även om omständigheterna som föranledde beslutet inte längre föreligger. lyfter vidare fram barnets rätt att komma till tals i detta sammanhang. I de domar som beskrivits i det aktuella ärendet, gäl- lande såväl upphörande av vård som flyttningsförbud, lyser utred- ning av och resonemang kring barnets vilja med sin frånvaro. Om domstolarna inte uppfattade att barnets vilja var utrett på ett till- förlitligt sätt hade ytterligare utredning i enlighet med domstolar- nas utredningsansvar kunnat begäras in. 13.14Vårdnadsöverflyttning på talan av socialnämnden har talerätt i fråga om vårdnadsöverflyttning i föl- jande tre situationer, nämligen om en förälder vid utövandet av vårdnaden om ett barn gör sig skyldig till missbruk eller försummelse eller i övrigt brister i omsorgen om barnet på ett sätt som medför bestående fara för barnets hälsa eller utveckling (6 kap. 7 § FB), om ett barn stadigvarande vårdats och fostrats i ett annat enskilt hem än föräldrahemmet och det är uppenbart att det är bäst för barnet att det rådande förhållandet får bestå (6 kap. 8 § FB), eller om barnets föräldrar, eller en av dem, är varaktigt förhindrade att utöva vårdnaden (6 kap. 8 a § FB). kan också väcka talan om att vårdnaden från en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare bör flyttas över till någon av barnets föräldrar eller båda (6 kap. 10 § FB). Även föräld- rarna eller en av dem kan väcka talan. Barnets bästa enligt 6 kap. 2 a § FB ska vara avgörande för beslutet om föräldern ska återfå vårdnaden. Tryggheten för långsiktigt placerade barn Överflyttning av vårdnaden prövas av allmän domstol. Det betyder att i ovan nämnda tre situationer ska socialnämnden ansöka hos tingsrätten om vårdnadsöverflyttning. Den rättsliga innebörden av en vårdnadsöverflyttning Det rättsliga vårdnadsansvaret innebär ett ansvar för barnets per- sonliga förhållanden och för att barnets behov av omvårdnad, trygghet och en god fostran tillgodoses (6 kap. 1–2 §§ FB).110 De biologiska föräldrarna är fortsatt underhållsskyldiga och har som huvudprincip rätt till umgänge med barnet. Barnets arvsrätt kvar- står enligt regler. En förälder kan väcka talan enligt 6 kap. 10 § FB om att återfå vårdnaden.111 De rättsliga banden mellan barnet och vårdnadshavaren upphör . En särskilt förordnad vårdnadshavare kan dessför- innan lämna sitt uppdrag genom en begäran om entledigande med stöd av 6 kap. 10 b § FB. I följande avsnitt redogörs i korthet för vårdnadsöverflyttning enligt 6 kap. 7 § FB och 6 kap. 8 a § FB. I det här sammanhanget, tryggheten för långsiktigt placerade barn, är det framför allt vårdnadsöverflyttning enligt 6 kap. 8 § FB som är mest relevant och därför ges mest utrymme. 13.14.1 Brister i omsorgen som medför bestående fara Om en förälder vid utövandet av vårdnaden om ett barn gör sig skyldig till missbruk eller försummelse eller i övrigt brister i om- sorgen om barnet på ett sätt som medför bestående fara för barnets hälsa eller utveckling kan tingsrätten, enligt 6 kap. 7 § första stycket FB, besluta om ändring i vårdnaden. 1993/94:251 s. 192. 2004/05:136 s. 42. Tryggheten för långsiktigt placerade barn Nära samband med LVU Vårdnadsöverflyttning med stöd av denna bestämmelse har ett nära samband med LVU. En förälder kan fråntas vårdnaden om barnet befinner sig i en sådan situation att ett ingripande med stöd av 2 § LVU kan komma i fråga. Därutöver krävs att situationen ska inne- bära bestående fara för barnet. Enligt förarbetena bör socialnämn- den se till att inte vård enligt LVU inleds eller fortsätter i fall där byte av vårdnadshavare hade varit en bättre åtgärd för barnet.112 Det torde emellertid höra till undantagen att en fråga om att flytta vård- naden aktualiseras på denna grund utan en föregående placering enligt LVU.113 Underlaget för rättens bedömning är främst socialnämndens utredning som bör innehålla uppgifter om föräldrarna och barnet. Av utredningen bör också framgå tänkbar vårdnadshavare, veder- börandes situation, relation till barnet samt inställning till att bli barnets vårdnadshavare och att ge möjlighet för barnet att ha umgänge med ursprungsfamiljen.114 Kartläggning av hur bestämmelsen används Bestämmelsen används sällan. Enligt gjordes 13 ansökningar enligt denna bestämmelse –1999, dvs. drygt fyra ansökningar per år.115 uppgifter saknas. Det framgår av en kartläggning som gjort att bestämmelsen främst används då den ena föräldern dödat den andra. väcker däremot sällan talan om vårdnadsöverflytt- ning då det i övrigt förekommit allvarligt våld i familjen. Av kart- läggningen framgick att ett stort problem är att det är svårt att hitta personer att flytta över vårdnaden till. Med få undantag saknas också riktlinjer och rutiner kring hur överflyttning av vårdnaden ska hanteras i samband med att våld förekommer.116 112SoU 1979/80:44 s. 99 och prop. 1989/90:28 s. 92. 1981/82:168 s. 68. 115SOU 2000:77 s. 255. 116Socialstyrelsen (2013b) s. 26. Tryggheten för långsiktigt placerade barn 13.14.2 Varaktigt förhinder att utöva vårdnaden infördes en regel i FB som innebär att vårdnaden kan fråntas föräldrar som är varaktigt förhindrade att utöva vård- naden (6 kap. 8 a § FB). Bestämmelsen har tillkommit eftersom det i regel är svårt att lokalisera föräldrarna till barn som av flyktingskäl eller andra skäl kommit ensamma till och fått uppe- hållstillstånd. Med varaktigt förhindrad att utöva vårdnaden menas att för- äldern inte kommer att kunna fatta beslut i frågor som rör barnet. Hindret kan bestå i att föräldern är skild från barnet och inte kan se till att barnet tas om hand eller ens ta ställning till vilka åtgärder som kan vara behövliga för att tillgodose barnets behov. Hindret kan också vara kopplat till att föräldern försvunnit, t.ex. i samband med en naturkatastrof eller olycks- händelse av något slag. Vidare kan hindret vara av medicinsk art och bestå i att föräldern på grund av t.ex. långvarig medvetslöshet eller allvarlig psykisk sjukdom är förhindrad att sörja för sitt barn. Den omständigheten att ett barn har placerats i familjehem är inte tillräcklig för att föräldern ska anses förhindrad att utöva vård- naden. För att så ska vara fallet krävs att hindret är allvarligt och att någon förbättring inte kan påräknas inom överskådlig tid. Det är alltså bara mer kvalificerade fall av praktisk oförmögenhet att sörja för barnets behov som avses med varaktigt hinder. Bestämmelsen kan bl.a. bli tillämplig när ensamkommande barn beviljas uppe- hållstillstånd här i landet.117 13.15 Vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrar Har ett barn stadigvarande vårdats och fostrats i ett annat enskilt hem än föräldrahemmet (i regel ett familjehem) och är det uppen- bart att det är bäst för barnet att det rådande förhållandet får bestå och att vårdnaden flyttas över till dem som tagit emot barnet, ska domstolen utse dessa till särskilt förordnade vårdnadshavare för barnet (6 kap. 8 § FB). 2004/05:136 s. 42, 52 och 54. Tryggheten för långsiktigt placerade barn 13.15.1 Syftar till att stärka barnets rätt Bestämmelsen om möjligheten att flytta över vårdnaden till familje- hemsföräldrar infördes . Den har som främsta syfte att för- hindra att barn som har rotat sig i ett familjehem blir uppryckta ur en miljö där de funnit sig till rätta och känner en större samhörig- het och känslomässig förankring än till sitt föräldrahem.118 I pro- positionen motiverades förändringen med behovet av att stärka barnets rättsliga ställning och markera hänsynen till barnets behov.119 Bestämmelsen innebär att föräldrar kan fråntas vårdnaden även om de inte brustit i omvårdnaden om sitt barn på ett sätt som medför bestående fara för barnet. Bestämmelsen gäller oberoende av med stöd av vilken lag (SoL, LVU eller LSS) barnet har vårdats i ett annat hem än föräldrahemmet.120 Enligt bestämmelsen ska vistelsen i ett annat enskilt hem än föräldrarnas, som regel i ett familjehem, ha varit stadigvarande. Någon absolut tidsgräns finns inte. Vårdnaden kan dock flyttas över först när barnet har rotat sig i familjehemmet och funnit sig tillrätta där.121 Uppenbart bäst för barnet att det rådande förhållandet få bestå Det andra rekvisitet, vid sidan om stadigvarande vård och fostran, är att överflyttningen av vårdnaden ska vara uppenbart bäst för barnet. Barnets bästa enligt 6 kap. 2 a § FB är ett allmänt krav avseende alla beslut enligt 6 kap. FB som fattas både av en socialnämnd och av en domstol. Genom kravet på att det ska vara uppenbart bäst för barnet att rådande förhållande få bestå markeras bestämmelsens undantagskaraktär.122 I förarbetena konstateras att en placering av ett barn i familje- hem som utgångspunkt bör inriktas på att få till stånd en återför- ening av barnet och föräldrarna även om arbetet med återförening 2012/13:10 s. 89. 1981/82:168. 120Socialstyrelsen (2007) s. 29. 1981/82:168 s. 39. 1981/82:168 s. 39 ff. och s. 70; NJA 1993 s. 666 och HD Mål nr T602-13. Tryggheten för långsiktigt placerade barn I vissa fall kan det emellertid stå klart att det är bäst för barnet att få stanna i familjehemmet.123 menar, med hänvisning till , att re- kvisitet att överflyttning av vårdnaden ska vara uppenbart bäst för barnet utgör två delmoment. För det första ska det anses bäst för barnet att det bor kvar i familjehemmet. För det andra ska det anses bäst för barnet att familjehemsföräldrarna får det rättsliga vård- nadsansvaret. Ofta ser man sammantaget på dessa delmoment. I princip kan det vara så, enligt , att bara det förstnämnda momentet anses uppfyllt, dvs. att bedömningen är den att barnet bör bli kvar men genom andra former än en vårdnadsöverflytt- ning.124 Enligt ligger det svåra framför allt i att bedöma att de tilltänkta effekterna är uppenbart till barnets bästa, eftersom det inte finns några riktlinjer i lag eller förarbeten för hur bedöm- ningen ska göras. I brist på en sådan beskrivning får man se till lag- reformens syfte, nämligen att stärka barnets rätt. Utgångspunkten är barnets behov och intressen och en viktig informationskälla är då givetvis barnet självt, vilket också påpekas i förarbetena.125 Enligt () bör, vid prövning av vårdnads- frågan, fästas viss vikt vid att frågans betydelse ökar i och med att barnet kommit upp i skolåldern. Det får tolkas som att det är bäst för barn som påbörjar sin skolgång att familjehemsföräldrarna – med hänsyn till att ett barns skolgång medför ett omfattande beslutsfattande som kräver vårdnadshavarens medverkan ges denna självständiga möjlighet att fatta alla viktiga beslut kring barnet.126 Viktiga faktorer att utreda I propositionen anges vissa faktorer som är nödvändiga att utreda, nämligen vilken anknytning barnet har till familjehemmet och hur kontakterna mellan barnet och de biologiska föräldrarna har förlöpt. Det krävs att barnet har fått en så stark bindning till sitt nya hem att det uppfattar det som sitt eget. En överflyttning av vårdnaden ska inte heller få ske om det inte är klarlagt att familje- 1981/82:168 s. 39. 124Mattsson T (2010) s. 111 och (2000) s. 481 f. 125Mattson T (2010) s. 112 med ref. till prop. 1981/82:68 s. 70. 126NJA 2014 s. 307 punkten 17. Tryggheten för långsiktigt placerade barn hemsföräldrarna verkligen önskar att få vårdnaden anförtrodd åt sig.127 Stort avseende måste vidare alltid fästas vid barnets egen inställning.128 En dom i HD belyser betydelsen av barnets åsikter. Ärendet gällde en 14-årig pojke som hade bott i sitt familjehem och som uttryckte att han ville bo kvar. HD uttalade i domen att pojken uppnått en sådan ålder och mognad att hans egen inställ- ning i vårdnadsfrågan bör tillerkännas stor betydelse.129 Underlaget för rättens bedömning är främst socialnämndens utredning. har utfärdat allmänna råd om vad utred- ningen bör innehålla m.m. när det gäller uppgifter om barnet, för- äldrarna och familjehemsföräldrarna samt tagit fram en handbok om handläggningen av ärenden som rör vårdnadsöverflyttning.130 13.15.2 Intentionerna har förändrats Ursprungligen har lagstiftaren betonat vikten av att tillämpa bestäm- melsen med viss restriktivitet. Målet är återförening av barnet och föräldrarna. Arbetet på en återförening kan emellertid ta tid. Enbart det förhållandet att barnet varaktigt bor hos någon annan än sina föräldrar bör därför inte i sig leda till att vårdnaden om barnet kan tas ifrån föräldrarna.131 upprätthölls denna restriktiva hållning. Som exempel kan nämnas att regeringen, i uppdrag till Social- styrelsen, beskrev två situationer då över- flyttning av vårdnaden kan vara aktuellt. Den ena situationen var då barn placerats som spädbarn och familjehemsföräldrarna blivit barnets psykologiska föräldrar och den andra var då äldre barn vistats i familjehem och kontakten med föräldrarna varit dålig.132 har statsmakternas alltmer uppmuntrat att genomföra vårdnadsöverflyttning. Det har kommit till uttryck i förarbeten, myndighetsuppdrag och utredningsdirektiv m.m.133 1981/82:168 s. 39 ff. och LU 1982/83:17 s. 22. 1981/82:168 s. 70. 129NJA 1993 s. 666. 130SOSFS 2006:20 och (2007). 1981/82:168 s. 39. 132Socialstyrelsen (1995) s. 10. 1989/90:28 s. 94 och prop. 2002/03:53. Tryggheten för långsiktigt placerade barn bör i högre grad aktualisera frågan om vårdnads- överflyttning när barnet efter en långvarig placering har rotat sig i familjehemmet. Enligt förarbetena har det ansetts särskilt angeläget i fall där föräldrarna begär att få hem barnet och det är uppenbart bäst för barnet att få stanna kvar i familjehemmet.134 Även har uttalat att möjligheterna att få vårdnaden om barn och ungdomar överflyttad till familjehemsföräldrar borde kunna utnyttjas i större utsträckning än vad dittills hade gjorts.135 Det förändrade synsättet har resulterat i lagändringar för att under- lätta vårdnadsöverflyttning och krav på socialnämnderna att regel- bundet överväga överflyttning av vårdnaden, se nedan. Umgänget har betydelse för bedömningen Förarbetsuttalanden har betonat att vårdnadsöverflyttning bör användas i ökad utsträckning, men råder en viss oklarhet i tillämpningen av bestämmelsen vad gäller betydelsen av kontakten mellan barn och föräldrar. En studie av ett antal hovrättsmål illustrerar, enligt , att det finns olika inställning från rätten sida i frågan om umgänge med barnet ska utgöra hinder för vårdnadsöverflyttning eller inte.136 I de ursprungliga förarbetena framhölls att det givetvis inte bör komma i fråga att flytta över vårdnaden från föräldrar som håller en god kontakt med barnet medan det vistas i ett familjehem. Föräld- rarna behöver i dessa fall inte tveka inför tanken på en familje- hemsplacering av rädsla för att bli fråntagna vårdnaden och därmed utsättas för en risk att barnet adopteras av familjehemsföräldrarna mot deras vilja.137 Enligt samma förarbeten kan vårdnadsöverflytt- ning bli aktuell om föräldrarna inte visat barnet något intresse det har vistats i familjehemmet eller om kontakterna har varit sporadiska eller skett under uppslitande former. Barnets känslor förmodas ha samband med kontakten med ursprungs- familjen. Det barn som har haft regelbunden och god kontakt med 1989/90:28 s. 94. 1351989/90:SoU15 s. 49. 136Mattson T (2010) s. 109 ff. 137LU 1982/83:17 s. 70. Tryggheten för långsiktigt placerade barn sina föräldrar antas inte få sådan hemkänsla i familjehemmet som det barn som inte haft motsvarande kontakt.138 delar den uppfattning som har gett uttryck för. En tolkning som innebär att överflyttning av vård- naden endast kan ske när någon kontakt med föräldrarna inte före- kommit skulle i alltför hög grad begränsa möjligheten till vårdnads- överflyttning. har ett ansvar att se till att umgänge faktiskt sker när barn är samhällsvårdade. Skäl kan därför finnas som talar för en överflyttning av vårdnaden även i fall då föräldrar och barn har hållit kontakt. Avgörande bör vara om barnet kommit att uppfatta familjehemmet som sitt hem. Kontakt med föräldrarna bör således inte, enligt , utgöra ett formellt hinder för överflyttning, men får betydelse vid bedömningen av vad som är bäst för barnet. Som exempel på när vårdnadsöverflyttning bör kunna ske, trots att umgänge förekommit, har nämnts att barnet har varit familjehemsplacerat sedan späd ålder och vuxit upp i familje- hemmet.139 har undersökt 77 tingsrättsdomar140 (80 barn) som behandlat mål som rör vårdnadsöverflyttningar enligt 6 kap. 8 § FB. Genomsnittsåldern för barnen var .