sou · H3B347 · 2015-05-18 00:00:00 — Enligt artikel 18.2 gäller att om en kollektiv förvaltningsorganisation tillskriver rättighets- intäkter och har medlemmar som är enheter som ansvarar för för- delningen av rättighetsintäkter till rättighetshavare, ska organisa- tionen förse dessa enheter med den information som anges i artikel 18.1, under förutsättning att de inte redan har den informationen. Enheterna ska minst en gång göra åtminstone den information som anges i artikel 18.1 tillgänglig för varje rättighets- havare till vilken de tillskrivit rättighetsintäkter eller gjort utbetal- ningar för den period som informationen avser. Underlag för tolkningen av artikel 18 ges i skäl 34 till direktivet. Av skälet framgår att för att öka tilltron hos rättighetshavare, användare och andra kollektiva förvaltningsorganisationer till den förvaltning av rättigheter som kollektiva förvaltningsorganisationer erbjuder, bör varje kollektiv förvaltningsorganisation uppfylla särskilda insynskrav. Varje kollektiv förvaltningsorganisation, eller en medlem av en sådan som är en enhet med ansvar för tillskrivning eller betalning av utestående belopp till rättighets- havare, bör därför vara skyldig att lämna viss information till enskilda rättighetshavare minst en gång , till exempel om de belopp som tillskrivs eller betalas till dem och om avdrag. Uttrycket rättighetshavare behandlas i avsnitt 6.4 och 6.6, rättig- hetsintäkter i avsnitt 6.4 och förvaltningsavgifter i avsnitt 8.2.2. Information till rättighetshavare om förvaltningen av deras rättigheter Bestämmelserna i artikel 18.1 om informationsskyldighet till rättighetshavare om förvaltningen av deras rättigheter saknar mot- svarighet i svensk rätt. Bestämmelserna om sysslomans redovisnings- skyldighet i 18 kap. HB kan visserligen ha tillämpning på relationen mellan en kollektiv förvaltningsorganisation och den rättighets- havare som har gett organisationen ett förvaltningsuppdrag, men bestämmelserna i artikel 18 är mer detaljerade och specifika för kollektiv förvaltning. Vidare är bestämmelserna i direktivet, till skillnad från bestämmelserna om sysslomans redovisningsskyldighet, inte begränsade till de rättighetshavare som representeras av organisationen, utan omfattar alla rättighetshavare till vilka organisa- tionen har tillskrivit rättighetsintäkter eller gjort utbetalningar som informationen avser. Till denna grupp hör de rättighetshavare till vilka fördelning av utestående medel skett inom ramen för artikel 13, dvs. inte endast rättighetshavare som organisationen företräder på basis av ett förvaltningsuppdrag utan också rättighetshavare som erhållit ersättning eller tillskrivits rättighetsintäkter för nyttjande som skett inom ramen för en avtalslicens eller annan bestämmelse i upphovsrättslagen om kollektiv rättighetsförvaltning (se, om omfattningen av artikel 13, avsnitt 8.3.2). Utanför tillämpningsområdet för artikel 18.1 faller dock rättighetshavare som i och för sig omfattas av en avtalslicens utsträckta verkan men som varken erhållit ersättning från organisationen eller tillskrivits rättighetsintäkter. finns inte några bestämmelser om rapporteringsskyldighet för kollektiva förvaltningsorganisationer i förhållande till rättighets- havare som erhåller ersättning för nyttjande som skett på basis av en avtalslicens. Sammanfattningsvis bör det i lagen införas bestäm- melser som genomför artikel 18.1. Information till enheter som representerar rättighetshavare m.m. Bestämmelserna i artikel 18.2 tar sikte på situationer där den kollektiva förvaltningen helt eller delvis utövas inom ramen för en s.k. paraplystruktur (se avsnitt 8.3.2). I artikeln anges att kollektiva förvaltningsorganisationer har en skyldighet att rapportera den information som avses i artikel 18.1 till sina medlemsorganisa- tioner, om de har sådana och medlemsorganisationerna ansvarar för fördelningen av rättighetsintäkter till rättighetshavare och de inte redan har den information som avses. I artikeln benämns dessa medlemsorganisationer som ”enheter som representerar rättighets- havare”, varmed avses medlemsorganisationer såsom bl.a. andra kollektiva förvaltningsorganisationer, rättighetshavarsammanslut- ningar, fackföreningar eller andra organisationer (se skäl 14, avsnitt 7.3.2 och avsnitt 6.6). De nämnda enheterna har enligt artikel 18.2 en motsvarande rapporteringsskyldighet som kollektiva förvaltningsorganisationer har enligt artikel 18.1. Även om bestämmelserna i artikel 18.2, liksom dem i artikel 18.1, möjligen till viss del täcks av den rapporteringsskyldighet som följer av ett sysslomannaskap, saknas bestämmelser i svensk rätt som uttryckligen motsvarar dem i artikeln. Det gäller särskilt eftersom artikeln reglerar en rapporteringsskyldighet i mer än ett led. I lagen bör därför införas bestämmelser som genomför artikel 18.2. 11.2Information till andra kollektiva förvaltningsorganisationer om förvaltningen av rättigheter som omfattas av representationsavtal I svensk rätt finns inte några bestämmelser som specifikt reglerar skyldigheten för kollektiva förvaltningsorganisationer att tillhanda- hålla information till andra kollektiva förvaltningsorganisationer om förvaltningen av rättigheter som omfattas av representations- avtal. Liksom den redovisningsskyldighet som gäller i förhållandet mellan en kollektiv förvaltningsorganisation och rättighetshavare (se avsnitt 10.1) kan analogier möjligen dras till bestämmelserna i om sysslomans redovisningsskyldighet. Förslag: I lagen införs bestämmelser om information till andra kollektiva förvaltningsorganisationer om förvaltningen av rättig- heter som omfattas av representationsavtal. Bestämmelserna genomför artikel 19 i direktivet. Direktivet om kollektiv förvaltning I artikel 19 i direktivet finns bestämmelser som reglerar skyldig- heten för kollektiva förvaltningsorganisationer att tillhandahålla information till andra kollektiva förvaltningsorganisationer om förvaltningen av rättigheter som omfattas av representationsavtal. I artikeln anges att medlemsstaterna ska se till att varje kollektiv förvaltningsorganisation minst en gång och på elektronisk väg gör åtminstone följande information tillgänglig för kollektiva förvaltningsorganisationer för vars räkning den förvaltar rättigheter genom ett representationsavtal för den period som informationen avser: a) de rättighetsintäkter som tillskrivits, de belopp som betalats av den kollektiva förvaltningsorganisationen per kategori av rättigheter som förvaltas och per typ av användning för de rättigheter den förvaltar genom representationsavtalet, samt alla rättighetsintäkter som tillskrivits men inte har betalats för , b) avdrag som gjorts för förvaltningsavgifter, c) avdrag som gjorts annat än för förvaltningsavgifter i enlighet med artikel 15, d) information om licenser som beviljats eller vägrats rörande verk och andra alster som omfattas av representationsavtalet, e) beslut som fattats vid medlemsstämman, om dessa beslut är relevanta för förvaltningen av rättigheter genom representationsavtalet. Underlag för tolkningen av artikel 19 ges i skäl 34. Där anges att kollektiva förvaltningsorganisationer bör vara skyldiga att tillhanda- hålla tillräcklig information, inbegripet ekonomisk information, till de andra kollektiva förvaltningsorganisationer vars rättigheter de förvaltar genom representationsavtal. Uttrycket rättighetshavare behandlas i avsnitt 6.4 och 6.6, rättighetsintäkter i avsnitt 6.4, förvaltningsavgifter i avsnitt 8.2.2 och representationsavtal i avsnitt 9.2.2. Den redovisningsskyldighet som avses i artikel 19 gäller i för- hållande till andra kollektiva förvaltningsorganisationer för vilkas räkning en kollektiv förvaltningsorganisation förvaltar rättigheter. Bestämmelserna tar således sikte på situationer där förvaltningen baseras på ett representationsavtal. Artikeln omfattar inte skyldig- heter i förhållande till organisationer vars rättigheter omfattas av en avtalslicens utsträckta verkan (jfr avsnitt 6.4). De skyldigheter som anges i artikel 19 saknar motsvarighet i svensk rätt. I lagen bör därför införas bestämmelser som genomför artikel 19. 11.3Information som på begäran ges till rättighetshavare, andra kollektiva förvaltningsorganisationer och användare I svensk rätt finns inte någon generell skyldighet för kollektiva förvaltningsorganisationer att på begäran från rättighetshavare, andra kollektiva förvaltningsorganisationer eller användare till- handahålla information om de verk, andra alster eller rättigheter som organisationen representerar. Förslag: I lagen införs bestämmelser om information som på begäran ska ges av kollektiva förvaltningsorganisationer till rättighetshavare, andra kollektiva förvaltningsorganisationer och användare. Bestämmelserna genomför artikel 20 i direktivet. Direktivet om kollektiv förvaltning I artikel 20 i direktivet finns bestämmelser om kollektiva förvalt- ningsorganisationers skyldigheter att på begäran tillhandahålla viss information. I artikeln anges att medlemsstaterna ska se till att en kollektiv förvaltningsorganisation efter en vederbörligt motiverad begäran, utan onödigt dröjsmål gör åtminstone följande informa- tion tillgänglig på elektronisk väg för varje kollektiv förvaltnings- organisation för vars räkning de representerar rättigheter genom representationsavtal eller för varje rättighetshavare eller användare: a) de verk eller andra alster som organisationen representerar, de rättigheter som den representerar, antingen direkt eller genom representationsavtal, och de territorier som omfattas, alternativt, b) om dessa verk eller alster inte kan anges på grund av omfattningen av verksamheten hos den kollektiva förvaltningsorganisationen, de typer av verk eller andra alster som organisationen representerar, de rättigheter som den förvaltar och de territorier som omfattas. Det sagda gäller utan att det påverkar tillämpningen av artikel 25. I artikel 25 finns bestämmelser om insyn i uppgifter rörande gränsöverskridande repertoar. Artikel 20 förklaras i skäl 35 till direktivet. Där framgår att för att se till att rättighetshavare, andra kollektiva förvaltningsorganisa- tioner och användare har tillgång till information om organisationens verksamhetsområde och de verk eller andra alster som den representerar bör en kollektiv förvaltningsorganisation lämna information om dessa aspekter efter en vederbörligt motiverad begäran. I samma skäl anges att det bör vara upp till nationell rätt att avgöra frågan om och i vilken mån rimliga avgifter kan debiteras för tillhandahållande av denna tjänst. Till skillnad från artikel 18 och 19 tar artikel 20 sikte på information som ska tillhandahållas av en kollektiv förvaltnings- organisation efter en ”vederbörligt motiverad begäran” från rättig- hetshavare, användare eller en kollektiv förvaltningsorganisation för vars räkning organisationen representerar rättigheter. Informa- tionen behöver alltså tillhandahållas först efter att organisationen erhållit en sådan begäran. Eftersom artikeln refererar till ”rättig- hetshavare” omfattas inte endast sådana rättighetshavare som representeras av organisationen utan även sådana vars verk eller annat alster omfattas av en avtalslicens utsträckta verkan (se avsnitt 6.4 och 6.6). Likaså omfattas såväl användare som organisationen har ingått ett avtal med som andra användare. Däremot omfattas endast de kollektiva förvaltningsorganisationer som har ingått ett representationsavtal med den organisation som får en förfrågan om att tillhandahålla informationen. När det gäller det närmare innehållet i den information som ska tillhandahållas följer av punkten a att det är information om de verk och andra alster som organisationen representerar och rättigheter som den förvaltar – såväl indirekt eller direkt. Avgränsningen till direkt eller indirekt representation och förvaltning innebär att bestämmelsen tar sikte på verk och andra alster som organisationen representerar antingen genom anslutningsavtal eller genom representationsavtal. Verk, alster eller rättigheter som omfattas av en avtalslicens utsträckta verkan omfattas alltså inte. Av punkt b följer att om omfattningen av den kollektiva förvaltningsorganisa- tionens verksamhet medför att den information som avses i punkt a inte kan anges, organisationens informationsskyldighet begränsas till de typer av verk och andra alster eller rättigheter som organisa- tionen representerar respektive förvaltar. De skyldigheter som anges i artikel 20 saknar motsvarighet i svensk rätt. I lagen bör därför införas bestämmelser som genomför artikel 20. Lagbestämmelserna bör inte gå längre än direktivets minimibestämmelser, särskilt inte i förhållande till information om verk m.m. som omfattas av en avtalslicens utsträckta verkan, eftersom det skulle medföra höga eller närmast oöverstigliga administrativa bördor för organisationerna. Ekonomiska föreningar ska registreras i föreningsregistret. Bestäm- melser om registreringen finns i föreningslagen och förordningen (1987:978) om ekonomiska föreningar. Registret förs av Bolags- verket. Registrering sker på grundval av anmälningar och under- rättelser. Dessa anmälningar och underrättelser biläggs registret. Såväl registret som bilagda handlingar hålls tillgängliga för allmän- heten (se 15 kap. föreningslagen och 15 och 15 a §§ förordningen om ekonomiska föreningar). Föreningarna registreras i föreningsregistret för de län där styrelsen enligt stadgarna ska ha sitt säte (se 15 kap. 1 § förenings- lagen). Till anmälan för registrering ska fogas föreningens stadgar, och en kopia av protokoll från sammanträde med föreningens medlemmar som visar att dessa har antagit stadgarna (se 5 § förord- ningen om ekonomiska föreningar). För registrering ska också anmälas vem som utsetts till styrelseledamot, , suppleant eller firmatecknare och hur firman ska tecknas samt ändring av sådant förhållande (6 kap. 15 § första och andra stycket föreningslagen samt 4 och 6 §§ förordningen om ekonomiska föreningar). Vidare ska föreningen anmäla ändring av stadgarnas lydelse (7 kap. 14 § fjärde stycket föreningslagen och 7 § förordningen om ekonomiska föreningar). Föreningslagen innehåller bestämmelser om hinder mot registrering; en registrering kan inte ske utan att registrerings- myndigheten gjort en legalitetsprövning i formellt och materiellt avseende (jfr 15 kap. 4 § föreningslagen). När en registrering har skett ska utan dröjsmål kungöra i Post- och det som införs i föreningsregistret (se 15 kap. 2 § föreningslagen). Det som har blivit infört i föreningsregistret ska normalt anses ha kommit till tredje mans kännedom om det har kungjorts i Post- och (15 kap. 3 § föreningslagen). För bildandet av ideella föreningar saknas krav på registrering. Om föreningen utövar eller avser att utöva näringsverksamhet ska den dock anmälas till handelsregistret enligt bestämmelser i handels- registerlagen (1974:157). Registret förs av . Registrering sker på grundval av anmälningar och underrättelser. Dessa anmäl- ningar och underrättelser biläggs registret. Skyldigheten att anmäla föreningen till handelsregistret är endast en ordningsföreskrift och har inte betydelse för föreningens bildande eller för dess rättskapacitet (jfr 22 § handelsregisterlagen). För en ideell förening ska registreringen innehålla uppgift om bl.a. den firma under vilken föreningen utövar eller avser att utöva näringsverksamhet, styrelseledamöter och eventuella suppleanter och firmatecknare (se 4 § handelsregisterlagen). Handelsregisterlagen innehåller bestämmelser om hinder mot registrering; en registrering kan inte ske utan att registrerings- myndigheten gjort en legalitetsprövning i formellt och materiellt avseende (jfr 11 § handelsregisterlagen). När en registrering har skett ska utan dröjsmål kungöra i Post- och det som införs i handelsregistret (18 § handelsregister- lagen). Det som har blivit infört i aktiebolagsregistret ska normalt anses ha kommit till tredje mans kännedom om det har kungjorts i Post- och (19 § handelsregisterlagen). Europakooperativ ska registreras i europakooperativsregistret. Bestämmelser om registreringen finns i SCE-förordningen, lagen om europakooperativ och förordningen (2006:922) om europakooperativ. Enligt artikel 11.1 i SCE-förordningen ska varje europakooperativ registreras i den medlemsstat där det har sitt säte ”i ett register som anges i lagstiftningen i den medlemsstaten i enlighet med tillämplig lagstiftning för publika aktiebolag”. Det innebär att bestämmelserna i aktiebolagslagen och aktiebolagsförordningen styr vilka uppgifter som ska föras in i registret (se 10 § lagen om europakooperativ, 2 § förord- ningen om europakooperativ och prop. 2005/06:150 s. 156). I andra frågor tillämpas bestämmelserna i förordningen om ekonomiska föreningar på europakooperativ, om inte annat framgår av SCE- förordningen, lagen om europakooperativ eller förordningen om europakooperativ (se 2 § andra stycket förordningen om europa- kooperativ). Registrering sker på grundval av anmälningar och underrättelser. Dessa anmälningar och underrättelser biläggs registret. Såväl registret som bilagda handlingar hålls tillgängliga för allmänheten (se artikel 11.5 SCE-förordningen, 27 kap. aktiebolagslagen och 2 kap. aktiebolagsförordningen). Till anmälan för registrering ska fogas bl.a. en kopia av europa- kooperativets stadgar (se 4 § andra stycket förordningen om europa- kooperativ). För registrering ska också anmälas bl.a. uppgifter om de som bildar europakooperativet. För dualistiskt organiserade europa- kooperativ ska också anmälas uppgifter om ordförande, ledamot och suppleant i tillsynsorganet och ledningsorganet. För monistiskt organiserade europakooperativ gäller att registreringen ska avse uppgifter om ordförande, ledamot och suppleant i förvaltningsorganet (se 4 § förordningen om europakooperativ). För anmälan om ändring av europakooperativets stadgar gäller tillämpliga bestämmelser i aktiebolagsförordningen (se 9 § förordningen om europakooperativ). Detsamma torde gälla för ändring av uppgift om personer i tillsyns- lednings- och förvaltningsorgan (jfr. 10 § lagen om europakooperativ och 2 § förordningen om europakooperativ). Bestämmelserna i aktiebolagslagen om hinder mot registrering, kungörelse i Post- och och när informationen i registret ska anses ha kommit till tredje mans kännedom, torde vara tillämpliga också på registrering av europakooperativ i europa- kooperativsregistret (jfr. 10 § lagen om europakooperativ och 2 § förordningen om europakooperativ). Aktiebolag ska registreras i aktiebolagsregistret. Bestämmelser om registreringen finns i aktiebolagslagen och aktiebolagsförordningen (2005:559). Registret förs av . Registrering sker på grundval av anmälningar och underrättelser. Dessa anmälningar och underrättelser biläggs registret. Såväl registret som bilagda hand- lingar hålls tillgängliga för allmänheten (se 27 kap. aktiebolagslagen och 2 kap. aktiebolagsförordningen). Till anmälan för registrering ska fogas bl.a. en kopia av stiftelse- urkunden, inklusive bolagsordningen (se 1 kap. 4 § aktiebolags- förordningen). För registrering ska också anmälas bl.a. uppgifter om stiftarna, styrelseledamöter, revisor samt i förekommande fall upp- gifter om bl.a. styrelseordförande, suppleant, verkställande direktör, särskild firmatecknare och om hur bolagets firma tecknas samt ändring av sådant förhållande(se 8 kap. 43 och 44 §§ aktiebolagslagen och 1 kap. 3 och 9 §§ aktiebolagsförordningen). Vidare ska föreningen anmäla ändring av stadgarnas lydelse (3 kap. 5 § aktiebolagslagen och 1 kap. 6 § aktiebolagsförordningen). Aktiebolagslagen innehåller bestämmelser om hinder mot registrering; en registrering kan inte ske utan att registrerings- myndigheten gjort en legalitetsprövning i formellt och materiellt avseende (jfr 27 kap. 2 § aktiebolagslagen). När en registrering har skett ska utan dröjsmål kungöra i Post- och det som införs i aktiebolagsregistret (27 kap. 3 § aktie- bolagslagen). Det som har blivit infört i aktiebolagsregistret ska normalt anses ha kommit till tredje mans kännedom om det har kungjorts i Post- och (27 kap. 4 § aktiebolags- lagen). Europabolag ska registreras i europabolagsregistret. Bestämmelser om registreringen finns i 7 § lagen om europabolag och förordningen (2004:703) om europabolag. Registret förs av . Registrering sker på grundval av anmälningar och underrättelser. Dessa anmälningar och underrättelser biläggs registret. Såväl registret som bilagda handlingar hålls tillgängliga för allmänheten (se artikel 13 i SE-förordningen, 27 kap. aktiebolagslagen och 2 kap. aktie- bolagsförordningen). Till anmälan för registrering ska fogas bl.a. en kopia av stiftelse- urkunden, inklusive bolagsordningen (se 4 § förordningen om europa- bolag). För registrering ska också anmälas bl.a. uppgifter om europabolagets stiftare. För dualistiskt organiserade europabolag ska också anmälas uppgifter om ordförande, ledamot och suppleant i tillsynsorganet och ledningsorganet. För monistiskt organiserade europakooperativ gäller att registreringen ska avse uppgifter om ordförande, ledamot och suppleant i förvaltningsorganet (se 4 § för- ordningen om europabolag). För anmälan om ändring av europa- bolagets bolagsordning och uppgift om personer i tillsyns- lednings- och förvaltningsorgan torde motsvarande bestämmelser gälla som för aktiebolag (jfr. 7 § lagen om europabolag och 2 § förordningen om europabolag). Bestämmelserna i aktiebolagslagen om hinder mot registrering, kungörelse i Post- och och när informationen i registret ska anses ha kommit till tredje mans kännedom, torde vara tillämpliga också på registrering av europakooperativ i europa- kooperativsregistret (jfr. 7 § lagen om europabolag och 2 § förord- ningen om europabolag). Handelsbolag ska registreras i handelsregistret (se 1 § lagen om handelsbolag och enkla bolag). Bestämmelser om registreringen finns i handelsregisterlagen. Registret förs av . Registrering sker på grundval av anmälningar och underrättelser. Dessa anmälningar och underrättelser biläggs registret. Såväl registret som bilagda handlingar hålls tillgängliga för allmänheten (se 27 kap. aktiebolagslagen och 2 kap. aktiebolagsförordningen). Anmälan för registrering ska omfatta bl.a. uppgifter om bolags- männens namn och i förekommande av vem och hur firman tecknas, om firman inte får tecknas av varje bolagsman ensam, samt i vissa fall uppgift om revisor och ändring av sådant förhållande (se 4 och 13 §§ handelsregisterlagen). Aktiebolagslagen innehåller bestämmelser om hinder mot registrering; en registrering kan inte ske utan att registrerings- myndigheten gjort en legalitetsprövning i formellt och materiellt avseende (jfr 11 § handelsregisterlagen). När en registrering har skett ska utan dröjsmål kungöra i Post- och det som införs i aktiebolagsregistret (18 § handelsregisterlagen). Det som har blivit infört i handelsregistret ska normalt anses ha kommit till tredje mans kännedom om det har kungjorts i Post- och (19 § handelsregisterlagen). Europeiska ekonomiska intressegrupperingar ska registreras i registret över europeiska ekonomiska intressegrupperingar () (se artikel 6 i EEIG-förordningen och 11 § lagen om europeiska ekonomiska intressegrupperingar). Bestämmelser om registreringen finns i förordningen (1994:1933) om register över europeiska ekonomiska intressegrupperingar. Registret förs av . Registrering sker på grundval av anmälningar och underrättelser. Dessa anmälningar och underrättelser biläggs registret. Såväl registret som bilagda handlingar hålls tillgängliga för allmänheten (se artiklarna 8 och 39 i EEIG-förordningen och 3 och 5 §§ förordningen om register över europeiska ekonomiska intressegrupperingar).