sou · H3B325 · 2015-03-18 00:00:00 — Innehållet i bestämmelsen är dock i huvudsak hämtat års säkerhetsskyddslag med tillhörande förord- ning (bl.a. 5 och 30 §§ säkerhetsskyddslag). Första punkten tar sikte på säkerhetsskyddsanalysens centrala funktion för verksamhetens säkerhetsskydd. Frågan om säkerhets- skyddsanalys behandlas i avsnitt 13.2. Andra punkten behandlar behovet av ett väl avvägt och balanse- rat säkerhetsskydd där olika säkerhetsskyddsåtgärder samverkar med varandra. En liknande bestämmelse finns i 5 § säkerhetsskyddslag. En nyhet är dock att det uttryckligen anges att säkerhetsskyddet i fråga om säkerhetsskyddsklassificerade upp- gifter också ska anpassas efter uppgifternas informationssäkerhets- klass (se kommentaren till 3 §). Tredje punkten tar sikte på behovet av intern kontroll. En mot- svarande bestämmelse finns i 30 § 2 säkerhetsskyddslag. Fjärde punkten avser att ge ett tydligare stöd för att i förordning närmare ange skyldighet för kommuner, landsting och enskilda att bl.a. till den myndighet som utövar tillsyn anmäla säkerhetshotande verksamhet. Överväganden om anmälnings- och upplysningsskyl- dighet av sådant slag finns i avsnitt 21.4. Andra stycket innehåller en erinran om vikten av att utforma säkerhetsskyddet med beaktande av sådana till säkerhetsskyddet motstående intressen som skyddet av enskildas personliga integri- tet och effektivitetshänsyn. Viktigt att notera är att lagen inte inskränker allmänhetens möj- ligheter att enligt offentlighetsprincipen ta del av allmänna hand- lingar. Frågan om sådana uppgifter kan lämnas ut prövas enligt bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Säkerhetsskydd kan dock innebära hanteringskrav för att bl.a. före- bygga ett obehörigt röjande av uppgifter för vilka sekretess med hänsyn till säkerhet gäller enligt offentlighets- och sekretesslagen. 3 § Säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter ska utifrån den skada som ett röjande av uppgiften kan medföra för säkerhet delas in i en informationssäkerhetsklass enligt följande 1.Kvalificerat hemlig vid en synnerligen allvarlig skada, 2.Hemlig vid en allvarlig skada, 3.Konfidentiell vid en inte obetydlig skada, eller 4.Begränsad vid en ringa skada. Säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som omfattas av ett inter- nationellt säkerhetsskyddsåtagande ska, om de inte redan av annan stat eller mellanfolklig organisation har klassificerats, på motsvarande sätt delas in en informationssäkerhetsklass enligt första stycket utifrån den skada som ett röjande av uppgiften kan medföra för förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation. Paragrafen saknar motsvarighet säkerhetsskyddslag. Den innehåller bestämmelser om indelning i nivåer av säkerhetsskydds- klassificerade uppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 15.3. Bestämmelsen är av central betydelse för bl.a. placering i säkerhetsklass vid säkerhetsprövning enligt lagens 3 kap. 4 §. Första stycket föreskriver krav på indelning i fyra nivåer (kvalifi- cerat hemlig, hemlig, konfidentiell eller begränsad) i fråga om säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som är av betydelse för säkerhet. Indelningen ska göras utifrån den skada som ett röjande av uppgiften kan medföra för säkerhet. Bedöm- ningen ska göras endast som ett led i bestämmande av skyddsnivå för uppgiften och är således på intet sätt avgörande vid en prövning enligt offentlighets- och sekretesslagen om utlämnande av uppgift. Andra stycket innehåller bestämmelser om en motsvarande nivå- indelning av uppgifter som ska skyddas enligt internationella säkerhetsskyddsåtaganden. I regel är dock sådana uppgifter redan klassificerade på motsvarande sätt av den stat eller mellanfolkliga organisation från vilken uppgifterna härrör. En gjord klassificering ska då godtas och läggas till grund för bestämmande av skyddsnivå. I vissa internationella samarbeten förekommer det dock att en svensk myndighet upprättar handlingar som innehåller uppgifter som träffas av ett internationellt säkerhetsskyddsåtagande. Bestäm- melsen tar sikte på sådana situationer. I dessa fall kan det bli aktuellt att göra en klassificering utifrån den skada som ett röjande av uppgiften kan medföra för förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation. Det regelverk som är tillämpligt i det aktuella samarbetet kan utgöra ett stöd vid bedömningen. 4 § Vid upphandling eller ingående av ett avtal avseende varor, tjänster eller byggentreprenader där det förekommer säkerhetsskyddsklassifice- rade uppgifter i informationssäkerhetsklassen konfidentiell eller däröver, eller som i övrigt avser säkerhetskänslig verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet, ska villkor anges i ett säkerhetsskydds- avtal för hur krav på säkerhetsskydd enligt 2 § ska tillgodoses av leveran- tören. Den som ingått ett säkerhetsskyddsavtal med en leverantör ska också kontrollera att de angivna villkoren om säkerhetsskydd följs och se till att sådan anmälningsskyldighet som avses i 2 § första stycket 4 fullgörs. Paragrafen innehåller bestämmelser om säkerhetsskyddsavtal vid upphandling och anbudsförfaranden. Övervägandena finns i avsnitt 19.1–19.3. Bestämmelserna har ett vidare tillämpningsområde än motsva- rande bestämmelser om säkerhetsskyddad upphandling i 8 § säkerhetsskyddslag och ger också ett tydligare stöd för säkerhetsskyddsavtal när den upphandlande verksamheten är ett bolag, en förening eller en stiftelse som omfattas av säkerhets- skyddslagen. Med leverantör avses även anbudssökande och anbudsgivare. Ledning för tolkning av begreppet kan hämtas från upphandlingslagstiftningen. Paragrafen reglerar i vilka fall av upphandling som villkor för säkerhetsskydd ska anges i ett säkerhetsskyddsavtal. Hänvisningen till 2 § innebär att säkerhetsskyddet inte får göras mindre långtgående än vad som följer av den bestämmelsen. Kravet på säkerhetsskyddsavtal omfattar inte upphandlingar som avser säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i den lägsta informations- säkerhetsklassen. En begränsning till verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet finns också i fråga om upphandling i verksamhet som, utan att den innebär tillgång till säkerhets- skyddsklassificerade uppgifter, är att anse som säkerhetskänslig. Det kan t.ex. vara fråga om upphandling av it-system eller andra elektroniska kommunikationslösningar som avser för samhället vitala funktioner och som medför höga krav på tillgänglighet och riktighet. Ledning för vad som avses med motsvarande betydelse kan hämtas från 3 kap. 4 § första stycket 3 om placering av anställningar och annat deltagande i säkerhetsklass 3. Att krav inte ställs upp på säkerhetsskyddsavtal för alla upphandlingar vid säkerhetskänslig verksamhet innebär inget hinder mot att sådana avtal ändå ingås när det t.ex. gäller en upphandling där det förekommer säkerhets- skyddsklassificerade uppgifter i den lägsta informationssäkerhets- klassen. I andra stycket erinras också om att den som ingått ett säkerhetsskyddsavtal med en anbudsgivare ska kontrollera det överenskomna säkerhetsskyddet och att viss anmälningsskyldighet fullgörs. 5 § Ett säkerhetsskyddsavtal enligt 4 § får, om det inte finns särskilda skäl, ingås endast av staten, kommuner eller landsting. Om en upphandlande verksamhet i enlighet med första stycket inte själv får ingå ett säkerhetsskyddsavtal, ska en ansökan om ingående av säkerhetsskyddsavtal göras till den myndighet som regeringen bestämmer. Paragrafen saknar motsvarighet säkerhetsskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 19.1–19.3. I paragrafen regleras vem som får ingå ett säkerhetsskyddsavtal och anges hur en upp- handlande verksamhet som inte på egen hand får ingå sådant avtal ska gå till väga för att få till stånd ett avtal. Första stycket innebär att enskilda verksamheter som regel inte på egen hand får ingå ett säkerhetsskyddsavtal. Ordningen motsva- ras och motiveras av den ordning som gäller för beslut om place- ring i säkerhetsklass enligt 3 kap. 5 § andra stycket. Säkerhets- skyddsavtal innebär i regel villkor om att personal hos leverantören ska vara placerade i säkerhetsklass. Beslut om sådan placering får fattas av enskilda endast om det föreligger särskilda skäl. Särskilda skäl för eget beslutsfattande har ansetts kunna föreligga i fråga om bolag där starka krav på oberoende gör sig gällande t.ex. i fråga om . Sådana bolag bör på egen hand kunna ingå säkerhetsskyddsavtal. Andra stycket innehåller en anvisning till upphandlande verk- samheter som inte på egen hand får ingå ett säkerhetsskyddsavtal att ansöka hos den myndighet som regeringen bestämmer att ett sådant avtal ska träffas. Den ordningen avser att säkerställa att avtalet formellt ingås av den myndighet som beslutar om placering i säkerhetsklass för verksamheten i fråga. Undantag från bestämmelser om säkerhetsskydd 6 § För och dess myndigheter gäller endast bestämmelserna om informationssäkerhetsklasser, säkerhetsprövning och säkerhetsintyg. I övrigt gäller lagen (2006:128) om säkerhetsskydd för och dess myndigheter. Paragrafen anger i vilken utsträckning som lagen gäller för riks- dagen och dess myndigheter och motsvarar i huvudsak 2 § säkerhetsskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 22.2. För att ska kunna tillämpa bestämmelserna om place- ring i säkerhetsklass behöver även bestämmelsen i 2 kap. 3 § om informationssäkerhetsklass gälla för och dess myndig- heter. I förhållande till vad som gäller kommer således lagens tillämplighet i fråga om och dess myndigheter att utvid- Även den reglering som ger möjlighet till säkerhetsintyg för internationella behov bör gälla för och dess myndig- heter. För att ange vad som i övrigt gäller i fråga om säkerhetsskydd för och dess myndigheter har en upplysning om lagen (2006:128) om säkerhetsskydd för och dess myndigheter lagts till. 7 § Regeringen får i fråga om förordna om undantag från andra bestämmelser i lagen än sådana som gäller informations- säkerhetsklasser, säkerhetsprövning och säkerhetsintyg. Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen att i fråga om i viss utsträckning förordna om undantag från lagen och motsvarar i huvudsak 32 § säkerhetsskydds- lag. Övervägandena finns i avsnitt 22.2. Undantagets räckvidd mot- svarar vad som gäller för och dess myndigheter enligt 6 §. Det innebär bl.a. att undantaget från registerkontroll justerats till säkerhetsprövning. Särskilda bestämmelser om statsministerns tjänstebostäder 8 § I lagen (2014:514) om ansvar för vissa säkerhetsfrågor vid stats- ministerns tjänstebostäder finns särskilda bestämmelser om ansvar för fysisk säkerhet och om samrådsskyldighet inför att säkerhetsskyddsavtal ska träffas och inför beslut om placering i säkerhetsklass. Paragrafen, som i sak motsvaras av 32 a § säkerhetsskydds- lag upplyser om att det finns särskilda bestämmelser om ansvar för fysisk säkerhet och om samrådsskyldighet inför att säkerhets- skyddsavtal ska träffas och inför beslut om placering i säkerhets- klass i lagen (2014:514) om ansvar för vissa säkerhetsfrågor vid statsministerns tjänstebostäder. I övrigt gäller säkerhetsskydds- lagens bestämmelser även i verksamhet som bedrivs vid de aktuella fastigheterna. En justering har gjorts så till vida att benämningen tillträdesbe- gränsning ändrats till fysisk säkerhet. Det är en följd av motsva- rande ändring i 1 § 2. 9 § Bestämmelser om förbud mot tillträde till vissa byggnader, andra an- läggningar, områden och andra objekt finns i skyddslagen (2010:305). Paragrafen har efter viss språklig justering förts över från 10 § andra stycket säkerhetsskyddslag. Den innehåller en hän- visning till de i förhållande till säkerhetsskyddslagen mer kvalifice- rade åtgärder i fråga om fysisk säkerhet som bestämmelser i skyddslagen (2010:305) gör möjliga. Övervägandena finns i avsnitt 17.2. Vem som ska säkerhetsprövas 1 § Den som genom anställning eller på något annat sätt ska delta i säkerhetskänslig verksamhet ska säkerhetsprövas. Säkerhetspröv- ning ska dock inte göras när det gäller 1.ledamöter av regeringen, av , av eller av kommun- och , eller 2.andra uppdrag som offentliga försvarare eller ombud inför domstol än sådana som avser offentligt ombud enligt 27 kap. 27 § eller integritetsskyddsombud enligt 6 § lagen (2009:966) om Försvarsunderrättelsedomstol. Paragrafen anger krav på säkerhetsprövning när en person genom anställning eller på något annat sätt ska delta i säkerhetskänslig verksamhet. Från kravet på sådan prövning undantas bl.a. riksdags- ledamöter. I huvudsak motsvarande bestämmelser finns i 11 och 13 §§ säkerhetsskyddslag. Undantagen har dock tidigare avsett endast registerkontroll. De särskilda skäl som i förarbetena till lag har redovisats för undantagen motiverar att undan- tagen utsträcks till att avse säkerhetsprövning. Vidare har i första punkten förtydligats vilka grupper som omfattas av undantaget. Undantaget från kravet på säkerhetsprövning enligt denna paragraf hindrar inte att ett säkerhetsintyg enligt 4 kap. 2 § utfärdas för att underlätta internationell samverkan. Vidare gäller undantaget endast när sådana funktioner som anges i paragrafen utövas. Om t.ex. en person som är ledamot av i någon annan egen- skap deltar i säkerhetskänslig verksamhet, ska personen säkerhets- prövas. Säkerhetsprövningens syfte och dess innehåll 2 § Säkerhetsprövningen ska klarlägga om personen kan antas vara lojal mot de intressen som skyddas i denna lag och i övrigt pålitlig från säkerhetssynpunkt. Vid säkerhetsprövningen ska beaktas sådana omständigheter som kan antas innebära sårbarheter i säkerhetshänseende. I paragrafen anges vad säkerhetsprövningen syftar till att klarlägga. I huvudsak har bestämmelsen överförts från 11 § första stycket 2 säkerhetsskyddslag. Bestämmelsen har dock gjorts tydli- gare på så sätt att det anges att omständigheter som kan innebära sårbarheter i säkerhetshänseende hos den person som prövningen avser ska beaktas. Övervägandena finns i avsnitt 18.4. 3 § En inledande säkerhetsprövning ska göras innan deltagandet i den säkerhetskänsliga verksamheten påbörjas. Prövningen ska innefatta en grundutredning samt registerkontroll och särskild personutredning i den omfattning som anges i 6, 7 och 10 §§. Om det finns särskilda skäl, får den inledande säkerhetsprövningen göras mindre omfattande. Säkerhetsprövningen ska därefter följas upp som delta- gandet i den säkerhetskänsliga verksamheten pågår. I paragrafen finns bestämmelser om när säkerhetsprövning ska göras och vilka huvudsakliga moment prövningen består av. Över- vägandena finns i avsnitt 18.4. Bestämmelserna, som i sak delvis motsvarar 11 § säkerhetsskyddslag, har utformats i syfte att tydliggöra dels att kravet på säkerhetsprövning kan aktualiseras inte bara vid ett anställningstillfälle eller liknande, utan också när t.ex. ändrade arbetsuppgifter innebär deltagande i säkerhetskänslig verksamhet, dels att säkerhetsprövning är en åtgärd som innebär ett uppföljningsansvar under hela den tid deltagandet i den säkerhets- känsliga verksamheten pågår. Bestämmelsen kompletteras av 14 § om bedömning vid säkerhetsprövning. I första stycket har uttrycket grundutredning lagts till för att understryka att säkerhetsprövningen förutsätter en mer allsidig personkännedom än den som en registerkontroll kan ge. grundutredning avses uppgifter om personliga förhållanden av betydelse för säkerhetsprövningen. Utredningen kan innebära kontroll av betyg, intyg och referenser samt att uppgifter från den som kontrollen avser hämtas in, t.ex. genom en intervju eller genom ett frågeformulär. Omfattningen av grundutredningen och utförandet av den bör anpassas till vilket slag av deltagande i säkerhetskänslig verksamhet det är fråga om. En grundutredning bör alltid ha gjorts innan en registerkontroll kan komma i fråga, men utredningen kan också behöva kompletteras om uppgifter lämnas ut efter registerkontroll. Om det mot bakgrund av vad som kommit fram vid grundutredningen står klart att det är olämpligt att den som prövningen avser deltar i den säkerhetskänsliga verk- samheten, ska inte någon ansökan om registerkontroll göras. I första stycket anges också att, om det finns särskilda skäl, den inledande säkerhetsprövningen får göras mindre omfattande. Bestämmelsen motsvaras närmast av det undantag från register- kontroll som finns i 16 § säkerhetsskyddslag. Särskilda skäl bör kunna föreligga om den som prövningen avser redan tidi- gare har prövats på motsvarande sätt och ytterligare utredning därför inte bedöms kunna tillföra något nytt i sak. Ett undantag bör dock inte kunna avse registerkontrollmomentet i dess helhet eftersom den kontrollen innebär att också uppgifter som tillförs registren efter den inledande säkerhetsprövningen kan komma att lämnas ut för säkerhetsprövning (se 7 § andra stycket). Andra stycket saknar direkt motsvarighet säkerhets- skyddslag och innehåller bestämmelser om uppföljande säkerhets- prövning. Bestämmelsen innebär krav på att den inledande säkerhetsprövningen, som föranleder en bedömning enligt 14 §, följs upp. Det innebär ett förtydligande om att säkerhetsprövning är en åtgärd som ska fortgå så länge deltagandet i den säkerhetskänsliga verksamheten pågår. Ett avslutningssamtal kan vara en viktig del av säkerhetsprövningen. Krav på uppföljning innebär bl.a. att uppgifterna i grundutredningen ska hållas uppdaterade. Att registerkontrollen pågår genom en bevakning förtydligas också särskilt i 7 § andra stycket. 4 § En anställning eller ett annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet ska placeras i säkerhetsklass enligt följande. 1.Säkerhetsklass 1, om den anställde eller den som på annat sätt deltar i verksamheten i en omfattning som inte är ringa får del av uppgifter i in- formationssäkerhetsklassen kvalificerat hemlig, eller på annat sätt till följd av sitt deltagande i verksamheten har möjlighet att orsaka synnerligen allvarlig skada för säkerhet. 2.Säkerhetsklass 2, om den anställde eller den som på annat sätt deltar i verksamheten i en omfattning som inte är ringa får del av uppgifter i in- formationssäkerhetsklassen hemlig eller i ringa omfattning får del av upp- gifter i informationssäkerhetsklassen kvalificerat hemlig, eller på annat sätt till följd av sitt deltagande i verksamheten har möjlighet att orsaka allvarlig skada för säkerhet. 3.Säkerhetsklass 3, om den anställde eller den som på annat sätt deltar i verksamheten får del av uppgifter i informationssäkerhetsklassen konfi- dentiell eller i ringa omfattning får del av uppgifter i informations- säkerhetsklassen hemlig, eller på annat sätt till följd av sitt deltagande i verksamheten har möjlighet att orsaka en inte obetydlig skada för säkerhet. En anställning eller ett annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet ska också i andra fall än sådana som följer av första stycket placeras i en säkerhetsklass som motsvarar de krav på säkerhetsprövning som följer av ett internationellt säkerhetsskyddsåtagande. En anställning eller ett annat deltagande får placeras i säkerhetsklass endast om behovet av säkerhetsskydd inte kan tillgodoses på annat sätt. I paragrafen finns bestämmelser om placering av anställningar eller annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet i säkerhetsklass. Övervägandena finns i avsnitt 18.5, 18.6 och 18.8. I första stycket anges grunderna för indelning i säkerhetsklass som i flera avseenden avviker från motsvarande bestämmelser om säkerhetsklasser i 17 § säkerhetsskyddslag. Tillämpnings- området är vidare dels genom övergången från hemliga uppgifter till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter, dels genom att en alter- nativ grund införs för placering i säkerhetsklass som delvis motsva- rar säkerhetsprövning med registerkontroll enligt 14 § säkerhetsskyddslag (skydd mot terrorism). I fråga om säkerhets- skyddsklassificerade uppgifter utgår bestämmelserna från den fyr- gradiga indelning i informationssäkerhetsklasser som ska göras enligt 2 kap. 3 §. Den lägsta informationssäkerhetsklassen föran- leder dock inte placering i säkerhetsklass. I andra stycket finns en bestämmelse som anger att en anställ- ning eller ett annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet också i andra fall än sådana som följer av första stycket ska placeras i en säkerhetsklass som motsvarar de krav på säkerhetsprövning som följer av ett internationellt säkerhetsskyddsåtagande. Bestämmelsen bedöms ha ett begränsat tillämpningsområde. Avsikten med bestäm- melsen, är att fullt ut kunna tillgodose bl.a. krav på säkerhetsskydd som följer av internationella konventioner och inom områdena luftfartsskydd, hamnskydd och sjöfartsskydd. I fråga om verksamhet som innebär hantering av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter är regleringen i första stycket uttömmande. Den alterna- tiva grunden för placering i säkerhetsklass enligt första stycket förutsätter en bedömning att deltagandet i verksamheten är av sådan art att det finns en möjlighet att orsaka en varierande grad av skada för säkerhet. Om deltagandet inte bedöms kunna orsaka skada för säkerhet av det slag som förutsätts i första stycket, innebär bestämmelsen i andra stycket att deltagan- det ändå ska placeras i säkerhetsklass om krav på säkerhetsprövning följer av ett internationellt säkerhetsskyddsåtagande. Tredje stycket innehåller en erinran om att en anställning eller ett annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet får placeras i säkerhetsklass endast om behovet av säkerhetsskydd inte kan tillgodoses på annat sätt. Vem som beslutar om placering i säkerhetsklass 5 § och dess myndigheter beslutar om placering i säkerhets- klass såvitt avser förvaltningsområde. I övrigt beslutar regeringen om placering i säkerhetsklass. Regeringen får föreskriva att myndigheter och andra för vilka bestämmelserna om säkerhetsprövning gäller beslutar om placering i säkerhetsklass. Denna beslutanderätt får tilldelas enskilda endast om det finns särskilda skäl. I paragrafen finns den grundläggande regleringen om vem som beslutar om placering i säkerhetsklass. Övervägandena finns i av- snitt 18.10. Bestämmelsen motsvarar i sak 20 § säkerhets- skyddslag. Viss reglering som avsåg för och dess myndig- heter interna angelägenheter har dock utgått. En skillnad är vidare att bestämmelsen endast avser beslut om placering i säkerhetsklass. I princip all registerkontroll enligt lagen ska föregås av ett beslut om placering i säkerhetsklass. Att en registerkontroll ska göras vid sådan placering följer av 7 § varför ett särskilt beslut om register- kontroll inte behövs. I den till lagen hörande förordningen regleras på ansökan av vem som Säkerhetspolisen ska utföra registerkon- troll. Av den regleringen framgår att huvudregeln är att sådan ansökan till Säkerhetspolisen endast görs av myndigheter och andra till vilka regeringen delegerat rätten att besluta om placering i säkerhetsklass. 6 § Med registerkontroll avses i denna lag att uppgifter i den omfattning som följer av 12 § hämtas från register som omfattas av lagen (1998:620) om belastningsregister, lagen (1998:621) om misstankeregister eller lagen (2010:362) om polisens allmänna spaningsregister. Med registerkontroll avses också att uppgifter som behandlas med stöd av polisdatalagen (2010:361) hämtas in. Paragrafen motsvarar 12 § säkerhetsskyddslag. Mindre redaktionella ändringar har gjorts. Någon ändring i sak är inte av- sedd. 7 § Registerkontroll ska göras om anställningen eller deltagandet i verk- samheten har placerats i säkerhetsklass. Vid registerkontroll enligt första stycket ska också uppgifter enligt 6 § löpande hämtas in deltagandet i den säkerhetskänsliga verk- samheten pågår. Paragrafen som anger när registerkontroll ska göras motsvarar delvis 13 § säkerhetsskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 18.4. Första stycket motsvarar 13 § första stycket säkerhets- skyddslag. Vissa redaktionella ändringar har gjorts i syfte att för- enkla bestämmelsen. Någon ändring i sak är inte avsedd. Av andra stycket framgår det förhållandet att registerkontollen i praktiken innebär en kontinuerlig bevakning av tillkommande upp- gifter (s.k. spontanutfall).