sou · H3B385 · 2015-10-05 00:00:00 — I syfte att göra det möjligt för pensionärer med låg inkomst att efterfråga en bostad som det går att bo bra i även med nedsatt funktionsförmåga, föreslår utredningen att boendeutgiftstaket i 7 Socialtjänstlag (2001:453) 3 Kap. 1–2 §§. reglerna för bostadstillägg för pensionärer höjs från nuvarande till . Pensionärer med låg inkomst och begränsade tillgångar kan få bostadstillägg (BTP) med 93 procent8 av en bostadsutgift på . Subventionsgraden är alltså mycket hög för dem som är berättigade till maximalt stöd men det gäller bara vid mycket låga inkomster och begränsad förmögenhet. Det finns ett fribelopp för inkomsten på lite före skatt för en ensamstående person. Vid högre inkomster än så räknas bidraget ner och vid en inkomst på efter skatt upphör möjligheterna att få bostadstillägg. När det gäller förmögenhet är fribeloppet . Är förmögenheten större räknas av det över- skjutande beloppet som inkomst. Och om bostadsutgiften är högre än utgår inget bostadstillägg för den överskjutande delen. Den nivån har inte ändrats . Utgångspunkten för bostadstillägget är att pensionärer, oberoende av bostadsort, ska kunna efterfråga och behålla en bostad med tillfredsställande standard även i nyproduktion9. är det svårt att hitta en bostad med god tillgänglighet för . Det räcker inte ens till en genomsnittlig etta i nyproduktionen, än mindre till en lägenhet i trygghetsboende. En höjning av taket för bostadsutgiften skulle öka möjligheterna för pensionärer med låga inkomster att vid behov flytta till en bostad med god tillgänglighet och därigenom frigöra små och billiga lägen- heter i de äldre delarna av beståndet. Redan det faktum att taket inte ändrats , medan hyrorna i genomsnitt ökat och nyproduktionshyrorna med , motiverar en justering för att motsvara förhållandena på dagens bostads- marknad. Men mot bakgrund av bristen på bostäder med god till- gänglighet i de äldre delarna av bostadsbeståndet menar utredningen att boendeutgiftstaket bör ta sikte på hyrorna i nyproduktionen och att ett rimligt riktmärke är att det ska motsvara kostnaden för en nybyggd lägenhet med två rum och kök. kostade en nybyggd tvårumslägenhet i genomsnitt i 8Höjs till från . 200/01:140 Reformerade regler för bostadstillägg till pensionärer m.fl. allmännyttan och hos privata hyresvärdar. Men genom upphandling och ramavtal kan priserna pressas och som exempel kan nämnas att i merparten av de så kallade Kombohusen10 har hyran för tvåorna legat . Utredningen föreslår att boendeutgiftstaket för bostadstillägg höjs till . Då skulle bostadstillägget göra det möjligt för pensionärer med små inkomster att efterfråga en bostad på två rum och kök som fungerar att bo i även med nedsatt funktionsförmåga. Förutom höjd livskvalitet för den enskilde skulle en sådan reform kunna bidra till lägre kostnader för hem- tjänst, fallolyckor och särskilt boende samt att små och billiga lägenheter frigjordes för andra grupper på bostadsmarknaden. Reformen bidrar också till jämställdheten mellan kvinnor och män på bostadsmarknaden (mer ingående konsekvensalyser finns i kapitel 4). Bara vid byte av bostad? Eftersom syftet är att möjliggöra en flytt till en tillgänglig bostad, och inte en allmän inkomstförstärkning, har utredningen övervägt att det höjda taket bara ska gälla efter byte av bostad. För öka träffsäkerheten ytterligare skulle det nya taket kunna avgränsas till att enbart gälla efter flytt till en nybyggd bostad. Problemet blir då att avgöra när flytten ska ha skett i förhållande till ansökan om bostadstillägg och hur nybyggd bostaden ska vara. Specifika krav påverkar också ansökningsförfarande och krav på kontroll. För att undvika svårhanterliga tröskeleffekter och ytterligare tillkrånglat regelverk väljer utredningen därför att föreslå en generell höjning av taket. 10 Småskaliga flerbostadshus som upphandlats för medlemsföretagens räkning av , till fast pris, exkl. mark (se avsnitt 6.5.1). Utredningen föreslår att hjälp att packa ner och packa upp och annan professionell hjälp i hemmet i samband med flytt för personer ska betraktas som en hushållsnära tjänst, med möjlighet till så kallat RUT-avdrag. Även själva flytten ska berättiga till RUT-avdrag. Många men inte alla kan få hjälp av anhöriga eller vänner i samband med en flytt. Det är inte självklart att det går att anpassa tid- punkten till när anhöriga har möjlighet att ställa upp. Att packa ner och packa upp är ansträngande och kan vara direkt olämpligt för äldre människor med dålig balans. Utredningen menar att hjälp med packning kan betraktas som en hushållsnära tjänst och bör vara berättigad till RUT-avdrag, åtminstone för äldre människor. Det skulle också kunna bidra till att utveckla den typen av tjänster. Själva flytten kostar ofta och gäller det en villa kan det kosta mer än femton tusen. Även om detta tekniskt sett inte är en tjänst i bostaden, vilket är ett krav för RUT-avdrag, så är den starkt förknippad med boendet och borde därför också kunna inrymmas i RUT-avdraget. RUT-avdraget förutsätter att det finns en tillräcklig skatt att dra av mot. Pensionärer med mycket låg inkomst kanske inte har det utrymmet men har då möjlighet att få ekonomiskt bistånd till flytt via kommunens socialtjänst. 3.3.3Information om den lokala bostadsmarknaden inkluderat i bostadsförsörjningsansvaret Utredningen föreslår ett nytt inledande stycke i bostads- försörjningslagen 7 §, i syfte att förtydliga kommunens ansvar att tillhandahålla information om den lokala bostadsmarknaden: ”Kommunen ska erbjuda aktuell och lättillgänglig information om nuvarande och planerat utbud av bostäder i kommunens olika delar, särskilt i fråga om bostäder med god tillgänglighet för personer med nedsatt funktionsförmåga och boendeformer som riktar sig till särskilda grupper.” Det ligger i varje kommuns intresse att invånare och andra hushåll som kan vara intresserade av att bosätta sig i kommunen kan hitta information om vad den lokala bostadsmarknaden kan erbjuda. Sådan information förekommer i varierande omfattning och med olika ambitionsnivå på kommunernas webbplatser men är ofta bristfällig och ibland saknas den helt. Eventuell information om bostäder som riktar sig till äldre personer återfinns ofta under ”Äldreomsorg”, även icke-biståndsbedömt boende. Utredningen menar att information om den lokala bostads- marknaden bör betraktas som ett led i kommunens ansvar för bostadsförsörjningen och föreslår att ett tillägg där detta framgår införs i bostadsförsörjningslagen. Det kan lämpligen göras i 7 §, enligt vilken kommunen – om det behövs – ska anordna bostads- förmedling. Det är ytterst få kommuner som har gjort det. Men även om det inte behövs en bostadsförmedling är det rimligt att kommunen tillhandahåller samlad information om vad som är på gång när det gäller bostadsbyggande och vilka möjligheter som finns att till exempel få en hyresbostad i olika delar av kommunen. Det bör också gå att få reda på var det finns bostäder med god till- gänglighet för personer med nedsatt rörlighet och vart man kan vända sig för att få tag i en sådan bostad. Kommunerna bör vidare informera om boendeformer som är särskilt inriktade på seniorer eller som har trygghet och gemenskap i boendet som en bärande idé. Detsamma gäller andra bostäder som riktar sig till särskilda grupper, till exempel student- och ungdomsbostäder. Detta innebär inte att lediga lägenheter ska utannonseras på kommunens webb- plats. Det bör däremot gå att få kontaktuppgifter till fastighets- ägare och eventuella lokala seniorhus- eller kollektivhusföreningar och liknande. Det ställer krav på att kommunen håller den typen av uppgifter uppdaterade, vilket underlättas om kommunen etablerar ett samarbete med dessa aktörer kring information om utbudet. För att främja byggemenskaper kan kommunen erbjuda en möjlighet för intresserade att hitta varandra via kommunens webbplats. Som grund för informationen behövs kunskap om bostads- beståndet, vilket rimmar väl med utredningens förslag om en förlängning av det statliga stödet till tillgänglighetsinventeringar (se avsnitt 3.1.1). 3.3.4Vissa hemtjänstinsatser utan biståndsprövning Utredningen föreslår att regeringen ger i upp- drag att utreda vilka författningsändringar som behövs för att ge lagstöd åt förenklad handläggning av beslut om bistånd i form av hemtjänst. Inriktningen bör vara att kommunen ska ha rätt att utan biståndsprövning bevilja personer ett antal timmar för hushållsgöromål och socialt stöd, att fritt föroga över. Den hjälp som erbjuder kan delas in i hushålls- göromål, socialt stöd och personlig omvårdnad. Att kunna få hjälp med sådant som städning och att gå och handla kan för den enskilde vara avgörande för att kunna bo kvar. Utredningen menar att det inte borde behövas en fullständig biståndshandläggning, med ingående frågor om personliga förhållanden, när det gäller hushållsgöromål och socialt stöd. Alla invånare över en viss ålder borde kunna få hjälp med till exempel städning, tvätt och inköp, liksom hjälp att komma ut, utan föregående biståndsprövning. är det flera kommuner som arbetar på detta sätt men det saknas lagstöd för att förenkla biståndshandläggningen. Erfarenheter från av förenklad bistånds- prövning är att denna arbetsmetod minskar kostnaderna för admi- nistrationen av biståndsbeslut och att det inte leder till någon över- efterfrågan på hemtjänst – äldre personer vill inte ha mer hemtjänst än de faktiskt behöver. Utredningen föreslår att får i uppdrag att utreda nödvändiga författningsändringar för att ge stöd för förenklad handläggning av beslut om bistånd i form av hemtjänst. Inrikt- ningen bör vara att kommunen ska ha lagstöd för att utan bistånds- prövning bevilja personer ett antal timmar för hushållsgöromål och socialt stöd, att fritt förfoga över. Den enskilde bör så långt möjligt få inflytande över såväl innehåll i som tidpunkt för tjänsterna.11 11 Denna fråga ligger inom ramen för den tillsatta utredningen ”En nationell kvalitetsplan för äldreomsorgen”, som – om det bedöms lämpligt – ska lämna förslag som innebär att kommunerna kan besluta om omsorg och annan service till äldre på ett enklare och mer flexibelt sätt än . Men den utredningen blir inte klar förrän och det vore önskvärt om denna fråga kunde lösas snabbare. 3.4Utvärdering, forskning och utveckling Tillgänglighetsfrågorna har inte samma status i bostadssamman- hang som energi- och miljöfrågor – varken i byggbranschen, bland fastighetsägare eller hos bostadsmarknadens intresseorganisationer. Mot bakgrund av den demografiska utvecklingen uppfattar utred- ningen att det är nödvändigt att lyfta tillgänglighetsfrågorna och utveckla kunskapen om dem. Det handlar inte enbart om att kunna möta behov hos en åldrande befolkning. God tillgänglighet är också en jämställdhetsfråga och en fråga om att inte diskriminera människor som av olika anledningar och oavsett ålder har en ned- satt funktionsförmåga. 3.4.1Forskning om samspelet människa – hjälpmedel – teknik – bostad Utredningen föreslår att forskningsråden Forte och Formas avsätter sammanlagt – 2021 för forskning om utformning av bostäder och boende- miljöer ur ett tillgänglighetsperspektiv. Forskningen ska ge ökad kunskap om hur det fungerar att använda moderna hjälpmedel och tekniska lösningar i olika typer av bostäder och vilken betydelse utformningen av bostaden har för möjligheterna till kvarboende och assistens i hemmet vid en funktionsnedsättning. Den ska ge underlag för en översyn av tillgänglighetskraven i bygg- och arbetsmiljölag- stiftningen. Med hänsyn till att andelen äldre i befolkningen kommer att öka kraftigt är det angeläget att bostäder och boendemiljöer som byggs verkligen är utformade på ett sätt som gör att de fungerar för personer med nedsatt funktionsförmåga. Särskilt höga krav bör ställas på bostäder som riktar sig direkt till människor i de äldsta åldersgrupperna. De som flyttar in där ska kunna bo kvar även om hjälpbehoven skulle bli ganska omfattande och då behöver lägen- heterna vara utformade så att det även blir en god arbetsmiljö för personal inom hemtjänst och hemsjukvård. är det ange- läget att de krav som ställs är relevanta och inte i onödan fördyrar De krav som gäller bygger på kunskap om hur bostäderna användes för . Det kan finnas anledning att se över gällande regler, såväl bygglagstiftningens som arbetsmiljölagstiftningens, helst i ett samlat grepp om dessa regel- verk. Men för det behövs ny forskning, som kan ge ett kunskaps- baserat underlag för eventuella förändringar i regelverken. Det handlar till exempel om att studera hur det fungerar att använda rollator i bostaden – vilket manöverutrymme som behövs i olika situationer och om förvaring. Den nuvarande standarden innehåller ingenting om rollatorer. Det gäller också hur bostaden fungerar i förhållande till de metoder och arbetssätt som tillämpas – eller som skulle kunna tillämpas – inom hemtjänst och hem- sjukvård. Och om hur utrustningen i kök och badrum kan utvecklas för att underlätta för den boende, liksom för den som ger assistens i bostaden. En annan fråga är hur bostadens utformning kan underlätta eller försvåra utnyttjandet av olika informations- teknologiska innovationer. Kunskapen på det här området skulle kunna utvecklas genom en kombination av datormodelleringar och forskning i fullskaleprojekt. Försöksverksamhet i fullskalemodeller av bostäder har ofta inriktats mot energianvändning och annan miljöpåverkan samt på att testa smarta IT-lösningar (se avsnitt 6.5.10). Utredningen har identifierat ett stort behov av forskning kring hur bostäder används , och då i synnerhet av personer med nedsatt funktions- förmåga, och om samspelet mellan moderna hjälpmedel, inklusive IT-lösningar, och bostadens utformning. Utredningen föreslår att avsätts –2021 för forskning om utformning av bostäder och boendemiljöer ur ett tillgänglighetsperspektiv. Forskningen ska ge underlag för en framtida översyn av tillgänglighetskraven i bygg- och arbetsmiljölagstiftningen. Den bör finansieras genom bidrag från dels för miljö, areella näringar och samhälls- byggande (Formas) och dels för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte), inom området forskning om åldrande och hälsa, se motivering nedan. Varför Forte och Formas? I regeringens forskningsproposition för 2013-2016 klargörs att det på Formas område finns ett behov av nytänkande inom fysisk planering och byggande. Detta mot bakgrund av att en stor del av bostadsbestånd nu är mer än och står inför omfattande upprustningsbehov. Man lyfter också fram att det behövs en helhetssyn inom hållbart samhällsbyggande och nämner den demografiska utmaningen med allt fler äldre.12 Ändå saknas ett tydligt utpekande av behovet av forskning om hur bostäder och boendemiljöer ska utformas för att tillgodose behov av fysisk till- gänglighet för en åldrande befolkning. Här behövs ett komplet- terande perspektiv. Utredningen understryker gärna det som står i propositionen om att forskningen bör genomföras i nära samarbete med bygg- och bostadssektorn. När det gäller Fortes område fastslås i forskningspropositionen att det behövs kunskap om hur den fysiska utformningen av bostäder och boendemiljöer samt teknikstöd i vardagen påverkar äldres aktivitet, delaktighet och självständighet och att forskningen bör bedrivas ur ett patient-, brukar- och anhörigperspektiv13. Ansatsen är tydligt mot vårdboende. Utredningen menar att det också behövs ett perspektiv som utgår från att den absoluta mer- parten av alla äldre kommer att bo inom det ordinarie bostads- beståndet. Det gäller även dem som behöver ganska omfattande vård- och omsorgsinsatser, till exempel som en följd av en demens- sjukdom. Detta leder också till ett arbetstagarperspektiv, med hänsyn till den förutsedda ökningen av personalinsatser i hemmiljö. Utredningen har även övervägt att föreslå att medel anslås ur anslag för forskning om åldrande och hälsa men kommit fram till att inriktningen där är mer mot grundforskning och medicinsk forskning, medan utredningen snarare är ute efter praktiskt tillämpbar och åtgärdsinriktad forskning i samarbete mellan olika discipliner. 2012/13:30 s. 77 f. 2012/13:30 s. 89. 3.4.2Utvärdering av trygghetsbostäder som boendeform Utredningen föreslår att regeringen tar initiativ till en bred utvärdering av trygghetsbostäder som boendeform. Syftet ska vara att ge underlag för regeringen och kommunerna för utveck- ling av konceptet, planeringsstrategier och stödåtgärder. I anslutning till denna utvärdering bör en sammanställning göras av befintlig kunskap om vilken roll gemensamma lokaler kan ha för att skapa ett socialt sammanhang i boendet. Uppdraget bör gå till och och genomföras i samråd med SKL och bostadsmarknadens intresse- organisationer. Utvecklandet av trygghetsboenden runt om i landet behöver följas upp och utvärderas, inklusive betydelsen av investeringsstöden. Det gäller bland annat vilka som flyttar till trygghetsbostäder, med avseende på ålder, inkomst och livssituation i övrigt. Utredningen har visat att det finns stora skillnader mellan män och kvinnor när det gäller förutsättningarna på bostadsmarknaden och det är alltså angeläget med ett genusperspektiv vid utvärderingen. Det finns också anledning att särskilt titta på vilken roll utländsk härkomst spelar. Andra viktiga frågor är vad människor flyttar från och orsakerna till att just denna boendeform väljs samt hur detta bostadsval påverkar det framtida behovet av hemtjänst och särskilt boende. Även själva begreppet trygghetsbostäder kan behöva utvärderas. Utredningen föreslår att regeringen tar initiativ till en bred utvärdering, som kan bidra till att utveckla den här boendeformen och utgöra underlag för ställningstaganden till framtida strategier och stödåtgärder på såväl som statlig nivå. Uppdraget bör gå till och tillsammans och genom- föras i samråd med SKL och bostadsmarknadens intresseorganisa- tioner. Utvärderingen kan också dra nytta av den forskning som föreslås under 3.4.1. Möjligheter till gemenskap i boendet En genomförd studie i några trygghetsbostäder i visar att tryggheten till stor del ligger i att ha ett socialt sammanhang. Att känna sina grannar, att få nya vänner, kravlöst umgänge och en gemensam plats är exempel på kvaliteter som enligt denna studie värderas högt. Betydelsen av gemenskap för såväl den fysiska som den psykiska hälsan styrks av annan forsk- ning. Men det finns även andra boendeformer som möjliggör och främjar vardaglig samvaro och gemensamma aktiviteter i anslutning till bostaden. Bara tillgång till träfflokaler i bostadsområdet kan ha en sådan funktion. Utredningen menar att det skulle behövas en sammanställning av befintlig kunskap om vilken roll gemensamma lokaler kan ha för att skapa ett socialt sammanhang i boendet och vilka faktorer som har betydelse för att uppnå sådana sociala värden – utformning, läge, grad av öppenhet, tillgång till personal, eller annat. Utredningen bedömer att det är lämpligt att detta görs i anslutning till utvärderingen av trygghetsbostäder som boende- form. 3.4.3Smidigare lösningar för sophanteringen ”Vi betalar hemtjänsttimmar för att gå ut med soporna” , Utredningen föreslår att regeringen ger ett uppdrag att i samråd med , och Myndigheten för delaktighet utreda möjligheterna att förbättra utformningen av miljörum och sopkärl och utveckla tekniska lösningar för avfallshantering, som underlättar för personer med nedsatt funktionsförmåga. Forskning kring fysiska hinder i boendemiljöer visar att det finns ett behov av smidigare lösningar för bostadsnära avfallssortering och sophantering i befintliga fastigheter. Det handlar om tillgäng- ligheten till miljörummen och om sopkärlens placering och 14 , L (2015) Tryggt i trygghetsboenden? Det borde till exempel gå att utveckla teknik för att kunna använda igenbommande sopnedkast för matavfallet. Det gäller att kunna möta såväl behovet av tillgänglighet och använd- barhet för personer med nedsatt funktionsförmåga som kraven på arbetsmiljön för dem som ska hämta avfallet. Utredningen föreslår att får ett uppdrag att utreda möjligheterna att förbättra utformningen av miljörum och sopkärl i anslutning till bostäder och att utveckla tekniska lösningar för avfallshantering som underlättar för personer med nedsatt funktionsförmåga. Målsättningen ska vara att hitta lösningar som tillgodoser såväl rimliga krav på arbetsmiljön för sophämtarna, som behovet av tillgänglighet för personer med nedsatt funktions- förmåga. Uppdraget bör genomföras i samråd med , och Myndigheten för delaktighet. 4 Konsekvenser och finansiering De åtgärder som föreslås i kapitel 3 syftar till att dels göra det lättare för människor att ordna sitt boende på ett lämpligt sätt på äldre dar och dels förbättra förutsättningarna för kommunerna att kunna möta behovet av bostäder för det växande antalet äldre på bostadsmarknaden. Detta bör i sin tur få positiva effekter för andra grupper på bostadsmarknaden, genom att bostäder som är mindre lämpliga att åldras i men som fungerar utmärkt för barnfamiljer eller ungdomar frigörs. I detta kapitel analyseras konsekvenserna av de föreslagna åtgärderna lite närmare, med tonvikt på ekonomiska effekter för olika aktörer. För åtgärder som innebär kostnads- ökningar för staten lämnas förslag till finansiering. Analysen här bygger delvis på en ekonomisk konsekvensanalys som utredningen låtit göra och som finns tillgänglig i en särskild rapport på utredningens webbplats1. Men rubrikerna ”kostnader” respektive ”vinster” i detta avsnitt handlar inte enbart om effekter som kan mätas i pengar utan också om minus- respektive plus- poster, som det inte går att sätta en prislapp på. Förslagen behandlas var för sig, men eftersom möjlighet till kvarboende löper som en röd tråd genom åtgärdsförslagen diskuteras först de kom- munalekonomiska konsekvenserna av kvarboende mer övergrip- ande. Avslutningsvis lämnas förslag till finansiering. 1 (2015) Hissar, trygghetsbostäder och bostadstillägg – analysunderlag till Utred- ningen om bostäder för äldre. 4.1.1Kommunalekonomiska konsekvenser av ett ökat kvarboende Äldreomsorgen är den enskilt största verksamheten i de flesta kommunerna och står i genomsnitt för nästan en femtedel av kommunernas kostnader. Men skillnaderna är mycket stora. I glesbygdskommunerna avser i genomsnitt av kost- naderna äldreomsorg och i en del små kommuner är andelen ännu en bra bit högre.2 Det finns alltså mycket att vinna rent ekonomiskt på att äldre människor bor kvar i det ordinarie bostadsbeståndet . som det för den enskilde innebär en trygghet att bo kvar i sin invanda miljö. Kostnaden för en person på ett vård- och omsorgboende kan för uppskattas till i genomsnitt 650 000 kronor3. Motsvarande siffra för hemtjänst 2015 uppskattas till i genomsnitt per person och år. Kommunerna gör alltså teoretiskt sett en besparing på i storleksordningen för varje äldre person som kan klara sig med hemtjänst i stället för särskilt boende. Ett exempel från tyder på att kommunen kan spara per person som bor kvar i det ordinarie bostadsbeståndet längre4. Ett generellt syfte med de åtgärder som utredningen föreslår är därför att fler äldre personer ska kunna bo i en bostad på den ordinarie bostadsmarknaden och kunna klara sig utan eller med ganska lite hjälp i hemmet. Insatserna ska bidra till att hålla nere behovet av särskilt boende och sådant stöd i hemmet som beror på att bostaden eller omgivningen inte är tillgänglig för personer med nedsatt rörlighet eller på bristande möjligheter till samvaro och gemenskap. Behovet av att flytta till särskilt boende uppstår vanligen tidigast men det är skillnader beroende på hur man bor. I är de som flyttar till särskilt boende från småhus i snitt tio år 2Sundström, (2012) Statens bostadsomvandling AB (Sbo) skapar värden och ser till att uttryckta samhällsintressen infrias. 3Enligt SKL:s kommundatabas uppgick kostnaden för särskilt boende enligt KPB (kostnad per brukare)till /dygn i genomsnitt i riket.