sou · H3B386 · 2015-10-07 00:00:00 — Könssegregeringen efter yrke har minskat något , till följd av att kvinnor i större utsträckning än har börjat arbeta i traditionellt mansdominerande yrken. Det är företrädesvis kvinnor som har stått för förändringarna, inte män. Kvinnors löner fortsätter att vara lägre än mäns Kvinnor fortsätter att i genomsnitt ha lägre lön än män. Det gäller oavsett om man jämför den genomsnittliga lönen för alla kvinnor och män som arbetar eller om man jämför skillnaden mellan olika sek- torer och yrken. Att kvinnor förvärvsarbetar färre timmar och det faktum att kvin- nor och män i stor utsträckning arbetar i olika yrken spelar stor roll för lönegapet mellan könen. Om det i beräkningen tas med att ut- bildning, yrke, sektor, ålder och arbetstid spelar roll för vilken lön en person får, kvarstår en oförklarad löneskillnad mellan könen om sett till arbetsmarknaden som helhet. Den oför- klarade skillnaden, eller den standardvägda skillnaden, har minskat . De kvardröjande könsskillna- derna i lön och inkomst är ett tecken på att det könssegregerade arbetslivet värderar arbete som främst utförs av kvinnor och arbete som främst utförs av män olika. Kvinnor drabbas mer av arbetsrelaterad ohälsa, medan män drabbas mer av arbetsplatsolyckor Det finns tydliga skillnader mellan kvinnor och män när det gäller arbetsrelaterad ohälsa och sjukfrånvaro. Kvinnor är i större utsträck- ning än män drabbade av arbetsrelaterade hälsoproblem och är även sjukskrivna i högre grad än män. har det skett en bety- dande ökning av arbetsrelaterade besvär, framför allt bland kvinnor. Män drabbas i högre utsträckning än kvinnor i arbetsplatsolyckor som leder till sjukskrivning eller dödsfall. Flickor presterar bättre i såväl grund- som gymnasieskolan Pojkar presterar sämre än flickor i , framför allt i ämnet svenska, vilket får konsekvenser för pojkars utbildning i ett längre perspektiv. Läskunnighet och förmåga till läsförståelse är grundläg- gande för att kunna tillgodogöra sig all typ av utbildning. Även i gym- nasieskolan presterar flickor bättre än pojkar. är flickor mer stressade och mår generellt sämre i skolan. Könsuppdelningen fortfarande ojämn i gymnasieskolan vilket hänger samman med utbildningsbakgrund Könsfördelningen i gymnasieskolans olika program och inriktning- ar fortsätter att vara ojämn. Könssegregeringen är tydligare på de yrkesförberedande programmen än på de studieförberedande pro- grammen. Andelen män som läser gymnasieprogram med en tydlig kvinnodominans (kvinnor) har dock ökat, från 2014. De könsstereotypa valen till gymnasieskolan kan till stor del förklaras av föräldrarnas utbildningsbakgrund. Barn till låg- respek- tive högutbildade föräldrar väljer i stor utsträckning olika gymnasie- program. Barn till lågutbildade föräldrar återfinns ofta på yrkesför- beredande program med en tydlig kvinno- respektive mansdominans medan barn till högutbildade föräldrar ofta väljer de studieförbere- dande programmen. Den könssegregerade gymnasieskolan kan således i hög grad kopplas samman med klass. Fler kvinnor läser vidare på högskolan som utbildningsvalen fortsätter att vara könsuppdelade Fler kvinnor än män väljer att läsa vidare på högskolan. Könsfördel- ningen bland studerande vid landets lärosäten ligger på kvinnor och män. Fördelningen har varit . Kvinnor och män läser emellertid i stor utsträck- ning olika utbildningar på högskolan. Utbildningsvalen är därmed stadigt könsstereotypa och följer med under hela utbildningskarriären. Flickor och kvinnors högre utbildning har inte fått några tydliga effekter för deras ställning i arbetslivet Flickor och kvinnor, såväl inrikes som utrikes födda, har högre ut- bildning än män som detta inte har fått några tydliga effekter i termer av en bättre ställning för kvinnor på arbetsmark- naden. Det har inte heller gett ekonomisk utdelning i form av högre löner i motsvarande grad. Kvinnor får därmed sämre avkastning på sitt humankapital än vad män får. I ett arbetsliv där livslånga karriärer inom samma yrke eller bransch blir allt ovanligare understryks vikten av att ha möjlighet till ett livslångt lärande. Utbildning senare i livet kan också vara en väg till att bryta könssegregeringen på arbetsmark- naden. Det obetalda hem- och omsorgsarbetet Fortsatt stora skillnader mellan kvinnor och män i uttaget av föräldraledighet Kvinnor tar ut mer föräldraledighet än män och de tar också ut mer ledighet för tillfällig vård av barn. Kvinnor tar ut så många föräldrapenningsdagar som män. Kvinnornas andel har dock minskat från till . Kvinnor tar också ut mer ledighet för tillfällig vård av barn (VAB). Kvinnor sprider ut föräldraledigheten på ett mer omfattande sätt än män. Kvinnor är föräldralediga , varav med föräldrapenning. Motsvarande siffror för män är , varav med föräldrapenning. Det finns tendenser till att föräldraförsäkringens nuvarande ut- formning snarare hämmar än främjar jämställdhet mellan kvinnor och män. Inkomst påverkar uttaget av föräldraledighet Medelinkomsttagare tar både flest föräldrapenningsdagar och längst föräldraledighet. Pappor med låg eller ingen inkomst, eller med svag anknytning till arbetsmarknaden, tenderar att ta ut minst, om någon, föräldrapenning. Ersättningen för dessa grupper blir låg, liksom därför också drivkraften att ta ut föräldraledighet. Detta mönster gäller inte för kvinnor med låga inkomster. Kvin- nor med låg inkomst avstår inte från föräldrapenning, men de tar ofta ut kortare ledighet än genomsnittet. Förutsättningarna att ta del av flexibiliteten i föräldraförsäkringen varierar därmed mellan olika inkomstsgrupper. Skillnaden mellan den tid kvinnor och män lägger ned på hemarbete har minskat något Kvinnor och män utför ungefär lika mycket hushållsarbete innan de flyttar ihop. När de blir föräldrar ökar den totala tiden för hushålls- arbete för kvinnor betydligt. Kvinnor utför i genomsnitt betydligt mer hushållsarbete än män. I det arbetet ingår framför allt städning, tvätt och sysslor relaterade till maten, dvs. inköp av mat, matlag- ning, dukning och diskning. Skillnaden mellan den tid kvinnor och män lägger på hemarbete har dock minskat . Det beror främst på att kvinnor lägger ned allt mindre tid på dessa sysslor. Det går inte att fastslå att männen tar ett motsvarande större ansvar. Mäns våld mot kvinnor ska upphöra eller möjligen ökande våldsutsatthet bland kvinnor Kvinnors utsatthet för misshandel har legat på ungefär samma nivå . Detta gäller våldsutsatthet både i och utanför parrelationer. Det har skett en ökning av anmälda fall av misshandel mot kvinnor där misshandel i nära relation utgjort mer- parten. Andelen kvinnor som uppger att de utsätts för hot om våld har ökat. har också en högre andel av hoten kom- mit från en närstående person. Den största ökningen rör andelen kvinnor som uppger att de utsatts för sexualbrott. visar utvecklingen att mäns våldsutsatthet minskar eller är fortsatt låg. Kvinnor och flickor drabbas också i högre grad av kränkningar och hot om våld i digitala kanaler. uppger en högre andel kvinnor och män att de upplever en minskad oro och ökad trygghet i samhället. Ökat glapp mellan anmälningar och lagföringar Sammantaget ger kriminalstatistiken en bild av ett ökande antal anmälningar om brott mot kvinnor , såväl när det gäller misshandelsbrott som sexualbrott, som lagförings- besluten inte ökat i motsvarande takt. Därmed har gapet mellan anmälningar och lagföringsbeslut vuxit. En liknande utveckling syns även i fråga om ansökningar om kontaktförbud. Ett undantag är anmälningarna om grov kvinnofridskränkning där både antalet an- mälningar och beslut om lagföringar minskar. Underlag saknas om hedersrelaterat våld och förtryck Det finns ingen jämförbar statistik om hur många kvinnor och män som utsätts för hedersrelaterat våld och förtryck, vilket gör att det inte är möjligt att bedöma utvecklingen på detta område. I en studie uppskattas att av unga kvin- nor levde med begränsningar i förhållande till äktenskap och/eller att familjen ställde upp villkor för val av partner. Motsvarande upp- gift för unga män var . Antalet individer i prostitutionen har minskat som tillgängligheten ökat Prostitutionen på gatan bedöms ha halverats , medan tillgängligheten via bl.a. annonser för sexuella tjänster på internet har ökat. Kartläggningar tyder dock på att antalet individer i prostitu- tionen inte har ökat utan endast tillgängligheten. Kvinnor av annan nationalitet än svensk utgör en majoritet bland dem som säljer sex och deras andel har ökat . Anmälningar och lagföringar röran- de köp av sexuell tjänst har ökat, men någon motsvarande trend går inte att skönja rörande människohandel för sexuella ändamål. Kvinnor mer utsatta för våld i arbetslivet Våldsutsattheten i arbetslivet har inte förändrats nämnvärt för kvin- nor och män. Kvinnor är dock mer utsatta än män för våld, hot och sexuella trakasserier oavsett yrke och bransch. Kvinnor i arbetar- yrken är särskilt utsatta. Skillnader i sjukdomar, självskattad hälsa, läkemedelsförskrivning och bemötande Kvinnor drabbas oftare än män av sjukdomar som benskörhet, lung- sjukdomar, gallsten och migrän. Kvinnor är också mer utsatta för ät- störningar, depression och fibromyalgi. Män drabbas av vissa typer av hjärtinfarkter och cancer, schizofreni och autism. Medel- livslängden ökar, men mer för män än för kvinnor. Det finns även skillnader i förskrivning av läkemedel, bland annat får män i högre grad läkemedel mot hjärt- och kärlsjukdomar. Kvinnor och flickor förskrivs i högre utsträckning lugnande medel och sömnmedel, vilket inte helt kan förklaras av motsvarande könsskillnader i rapporterade besvär. Kvinnor drabbas av biverkningar av läkemedel. Kvinnor uppger överlag en sämre hälsosituation än män. Fram- för allt uppger kvinnor med kort utbildning en dålig hälsosituation. Kvinnor rapporterar även i större utsträckning än män att de lider av ängslan, oro och ångest, särskilt unga kvinnor. Kvinnor anger i lägre grad än män att de får tillräckligt med infor- mation i mötet med vården, medan män i mindre utsträckning kom- mer till olika typer av screeningprogram. Män söker överlag vård i lägre utsträckning och i ett senare skede än kvinnor. Mäns högre självmordsfrekvens och alkoholmissbruk kan vara relaterade till en underdiagnosticering av mäns psykiska ohälsa. Normer om maskulinitet påverkar Normer kring maskulinitet och manlighet har en negativ inverkan på mäns psykiska, fysiska och sexuella hälsa, i den mån de påverkar män att söka vård i mindre utsträckning och ta större risker jämfört med kvinnor. Kön en viktig faktor för hälsoläget, även sett till andra faktorer som påverkar hälsan Kvinnors och mäns hälsoläge påverkas i hög grad av faktorer såsom utbildningsbakgrund, socioekonomisk situation, etnisk tillhörighet, sexuell läggning, könsidentitet och könsuttryck. Ytterligare en fak- tor som påverkar hälsoläget är förekomsten av våld. Kön är dock alltjämt en viktig faktor även i relation till ovan nämnda faktorer. Personer i arbetaryrken har t.ex. en sämre hälsosituation än personer i tjänstemannayrken, men inom grupperna kvarstår könsskillnader där kvinnor i både arbetar- och tjänstemannayrken har sämre hälso- situation än män i de respektive grupperna. När olika faktorer sam- varierar riskerar de dessutom att förstärka varandra, som t.ex. ut- bildning och kön där kvinnor med förgymnasial utbildning har en mycket ogynnsam hälsosituation. Regeringens jämställdhetssatsning 2007–2014 Vi redovisar i det följande en sammanfattning av utredningens analys av regeringens jämställdhetssatsning som genomfördes – 2014. Mest medel till delmål 4 Mäns våld mot kvinnor ska upphöra har nästan 70 myndigheter genomfört insatser inom ram- en för regeringens jämställdhetssatsning. Sammanlagt har ca 2,1 mil- jarder kronor förbrukats på över 200 olika insatser. Över hälften av medlen har använts för insatser för delmål 4 Mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Även organisationer har tagit del av satsningen, varav bidraget till kommuner och landsting (SKL) för program- met Hållbar Jämställdhet (HåJ) utgör den största insatsen. Läns- styrelserna har tilldelats mest medel, vilket hänger samman med att mest medel gått till delmål 4 Mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Inom detta område har regeringen tagit fram tre olika handlingsplaner som har legat till grund för regeringens fördelning och inriktning av in- satser. Fokus på öka kunskap och utveckla nya metoder Insatserna har i första hand syftat till att öka kunskapen om jäm- ställdhet och utveckla nya metoder i jämställdhetsarbetet. En stor del av insatserna har vänt sig till kommuner och landsting samt orga- nisationer. Oklart om effekter på samhällsnivå men däremot ökad kunskap, nya metoder och arbetssätt Det finns få, om ens några, redovisade effekter på samhällsnivå till följd av den särskilda jämställdhetssatsningen som tyder på att de olika insatserna stärkt jämställdheten mellan kvinnor och män. Detta bör ses i perspektivet att genomslag av långsiktiga effekter kan studeras först samt att det är svårt att isolera effekter från andra faktorer. Det finns flera redovisade effekter i form av ökad kunskap, nya metoder och arbetssätt i myndigheternas verksamhet. Insatserna har lett till att myndigheterna ser ett ökat behov av kunskap om jäm- ställdhet och behov av stöd i arbetet att utveckla jämställda verk- samheter. Stöd i myndigheternas arbete med jämställdhetsintegrering Stödet till myndigheterna att integrera ett jämställdhetsperspektiv i sina verksamheter har utvecklats –2014. har 41 myndigheter i uppdrag att ta fram en plan på hur de kan inte- grera ett jämställdhetsperspektiv och hur de ska bidra för att nå de jämställdhetspolitiska målen (programmet Jämställdhet i myndig- heter, JiM). Nationella sekretariatet för genusforskning vid har gett ett uppskattat stöd i myndigheternas arbete. Länsstyrelsernas arbete har stärkts En del i jämställdhetssatsningen har varit programmet Länsstyrel- serna utvecklar jämställdhet (LUJ). Programmets egen uppföljning och externa utvärderingar visar att LUJ haft positiv effekt på så sätt att länsstyrelsernas jämställdhetsuppdrag har förtydligats och utveck- lats positivt. Jämställdhetsintegrering i kommunernas verksamhet har haft effekt Genom programmet Hållbar jämställdhet (HåJ) har kommuner, landsting och regioner samt enskilda utförare fått stöd att utveckla jämställda verksamheter. Enligt utvärderingar av programmet och vår enkätundersökning har HåJ haft effekt så tillvida att kunskapen ökat, nya metoder utvecklats och kommuner som deltagit i pro- grammet ser ett fortsatt behov av att utveckla ytterligare kunskap och nya metoder. En majoritet av kommuner och landsting har dock inte medverkat i satsningen. Vi redovisar i det följande en sammanfattning av utredningens analys av styrningen jämställdhetspolitiken. Även del i myndigheternas interna arbete Flera myndigheter ser jämställdhetsarbetet som en del i myndig- hetens roll som arbetsgivare, vilket sannolikt hänger nära samman med att insatserna har haft ett tydligt fokus på att öka kunskap och utveckla metoder. Myndigheterna ser också att jämställdhetsarbetet har kopplingar till arbetet med att integrera ett mångfaldsperspektiv. Myndigheter som har deltagit i JiM-arbetet uppger i högre grad än myndigheter som inte har deltagit i detta arbete att deras jämställd- hetsarbete är integrerat i den ordinarie ledningen och styrningen av verksamheten. Tydligare återkoppling och mer analys efterfrågas Myndigheterna upplever att regeringens återkoppling brister i fråga om de uppdrag som myndigheter har getts inom jämställdhetsområ- det. En uppfattning är att regeringen inte tillräckligt har analyserat och återkopplat vilka slutsatser som regeringen drar i fråga om olika uppdrag. Myndigheterna önskar också en tydlighet i fråga om vilka resultat som uppdragen förväntas ge. Riktade uppdrag har tydliggjort jämställdhetsarbetet Myndigheterna uppger att de riktade uppdragen om jämställdhet har bidragit till att förtydliga arbetet med jämställdhet. För flera JiM- myndigheter har de riktade uppdragen legat till grund arbetet med att ta fram en plan för jämställdhetsintegrering. Andra myndigheter uppger att de ännu inte har funnit formerna för hur arbetet ska bedrivas. Länsstyrelserna ser behov av mer uppföljning och tydligare krav på utvärdering Enligt utredningens enkätundersökning finner länsstyrelserna brister i långsiktigheten i arbetet med jämställdhet och jämställdhetsintegre- ring. Enligt länsstyrelserna kan detta stärkas genom att dels i högre grad använda länsstyrelserna i uppföljningen av jämställdhetspolitiken, dels ställa tydligare krav på att jämställdhetspolitiska insatser ska utvärderas. Återrapportering men få inslag av effektutvärdering Myndigheternas återrapportering har varit omfattande. I flera fall har särskilda uppföljningar och utvärderingar genomförts. Regeringen utgår från ett urval av jämställdhetsindikatorer i sin resultatredovis- ning till som avser utvecklingen av jämställdhet i sam- hället. Det är dock få utvärderingar som har innehållit några mer omfattande effektutvärderingar. Fortsatt stöd i arbetet efterfrågas Såväl länsstyrelser som övriga myndigheter ser behov av ett fortsatt stöd i arbetet med att integrera ett jämställdhetsperspektiv. Myn- digheterna uppger att det finns ett behov av att förankra arbetet hos chefer och medarbetare. Även företrädare för kommuner och landsting (SKL) anför ett behov av stöd i arbetet. Arbetet mot mäns våld mot kvinnor har funnit fastare former Såväl utvärderingar och tidigare utredningar som vår utredning pekar på att arbetet med att förhindra och beivra mäns våld mot kvinnor har funnit fastare former som följd av regeringens jämställdhets- satsning. Insatser som rör mäns våld mot kvinnor kräver insatser från myn- digheter inom flera områden, bl.a. rättsväsendet, hälso- och sjukvård och omsorg och utbildningsväsendet. Därtill svarar kommuner, landsting och organisationer i det civila samhället för viktiga upp- gifter. Trots bättre samverkan och ökade insatser, finns brister i bl.a. kommunernas och landstingens arbete i fråga om insatser mot mäns våld mot kvinnor. Det finns också överlappningar i det stöd och den samordning som görs av myndigheter inom området. Våra bedömningar och slutsatser Våra huvudsakliga bedömningar och slutsatser när det gäller utveck- lingen gällande jämställdhet och jämställdhetspolitiken kan samman- fattas enligt följande. Det finns framsteg i utvecklingen gällande jämställdhet som flera resultat visar att utvecklingen i vissa avseenden står still eller gått bakåt. Sammantaget visar utvecklingen inom jämställdhets- politikens delmål att målen ännu inte har nåtts. Våra viktigaste slutsatser är: –Tydliga mål för en jämnare könsfördelning får genomslag. Detta syns på politikens område och utnämningen av myndighets- chefer, men även inom näringslivet. –Det krävs ett fortsatt arbete för att nå en jämnare könsfördel- ning även på de ledande posterna och inom de viktiga områdena för att motverka den vertikala obalansen av könsfördelning. Det gäller särskilt utrikes födda som är underrepresenterade på ledande positioner. –Trots en mindre könsuppdelad arbetsmarknad behöver fortsatta insatser göras för att bryta traditionella könsmönstren på arbets- marknaden. Insatser behöver även göras för att stärka etable- ringen av utrikes födda kvinnor på arbetsmarknaden som i lägre grad än inrikes födda kvinnor och män är sysselsatta. –För att nå en mindre könsuppdelad arbetsmarknad behöver studie- valen i gymnasieskolan och högskolan bli mindre könsuppdelade. De könsstereotypa valen hänger nära samman med föräldrarnas utbildningsbakgrund. –Staten har en viktig normerande roll i att verka för att utjämna skillnader i inkomst mellan kvinnor och män. –En fortsatt utveckling som leder till ett jämnare uttag av för- äldraförsäkringen kan bidra till att stärka jämställdheten mellan kvinnor och män. är det viktigt att uppmärksamma att uttaget av föräldrapenning i hög grad påverkas av männens in- komster. –Trots att mäns våld mot kvinnor inte förefaller minska finns försiktigt positiva utvecklingstendenser när det gäller ansvariga samhällsaktörers arbete på området. Fortsatta ansträngningar är avgörande för att utvecklingen ska få genomslag även i form av minskad våldsutsatthet. –Utvecklingen av det ökande glappet mellan anmälningar och lag- förda beslut behöver uppmärksammas i de rättsvårdande myn- digheters arbete. –Osakliga skillnader mellan kvinnor och män i fråga om hälso- och sjukvård behöver ges större utrymme. Det finns flera skill- nader mellan olika grupper av kvinnor och män beroende på t.ex. socioekonomisk och utbildningsmässig bakgrund, funktionsned- sättning, sexuell läggning och könsidentitet och könsuttryck. Vi vill framhålla följande utgångspunkter som enligt vår bedömning bör ligga till grund för hur jämställdhetspolitiken ska utformas. För det första bör jämställdhetspolitiken även fortsättningsvis syfta till att utjämna skillnader mellan kvinnor och män inom de områden som jämställdhetspolitikens nuvarande delmål avser. Utbild- ning och hälsa bör ges större utrymme. Det övergripande målet bör alltjämt vara att såväl reell som formell jämställdhet nås mellan kvinnor och män. För det andra behöver jämställdhetspolitiken ta fasta på de klyftor och skillnader som finns mellan olika grupper av kvinnor och män. Det handlar både om skillnader som avser socioekonomiska faktorer och andra maktrelationer som t.ex. rör funktionshinder, sexuell lägg- ning, könsidentitet och könsuttryck, ålder och etnisk tillhörighet. Det behövs ett starkare intersektionellt perspektiv i genomförande av jämställdhetspolitiken. För det tredje behöver kunskapen om normer om maskulinitet ges större utrymme i förståelsen av de skillnader som finns på olika områden. Vi menar att maskulinitetsnormer i hög grad är ett hinder i arbetet med att åstadkomma en jämnare fördelning av makt och inflytande, ekonomisk självständighet och jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet och för att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Regeringens jämställdhetssatsning 2007–2014 och regeringens styr- ning av jämställdhetspolitiken i övrigt har fått genomslag i samhället på så sätt att kunskapen om jämställdhet ökat och att metoder och arbetssätt utvecklats i jämställdhetsarbetet på olika nivåer i samhället. Det har dock inte funnits tillräckligt med underlag i form av analyser eller utvärderingar för att kunna se hur dessa påverkat jämställd- heten mellan kvinnor och män. Våra viktigaste slutsatser är: –Den samlade kunskapen om jämställdhet och jämställdhets- arbete behöver i större utsträckning tas tillvara i styrningen av jämställdhetspolitiken. –Regeringens styrning behöver bli tydligare och avse fler myndig- heter och områden än . –Myndigheter, kommuner och landsting samt regioner behöver stöd i arbetet att utveckla jämställda verksamheter. –Det behövs ett ökat fokus på resultat av jämställdhetspolitiken. –Det behövs en permanent samordning av vissa insatser inom jäm- ställdhetspolitiken. Detta rör inte minst insatser som görs för att nå delmålet Mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Sammantaget krävs det en mer sammanhållen styrning av jämställd- hetspolitiska insatser som ger förutsättningar för att följa upp och analysera utvecklingen avseende jämställdhet i samhället. Det krävs också enligt vår bedömning en utvecklad uppföljning och analys av vad olika insatser leder till och i vilken utsträckning styrningen av jämställdhetpolitiken verkar för att nå de jämställdhetspolitiska målen. Det krävs även en samordning av jämställdhetspolitiken och det krävs ett fortsatt stöd till myndigheter, kommuner och landsting samt även till övriga aktörer i arbetet att utveckla jämställda verksamheter. På så sätt kan de satsningar som har gjorts tas tillvara och utvecklas. Den ökade kunskapen och de vunna erfarenheterna av jämställdhetsarbetet kan därigenom få genomslag i samhället och bidra till att stärka jämställdheten mellan kvinnor och män.