sou · H3B386 · 2015-10-07 00:00:00 — i föreslår i slutrapporten för LUJ- satsningen att regeringen ska uppdra åt SCB att tillhandahålla läns- styrelserna ett basutbud av könsuppdelad regional statistik utifrån de jämställdhetspolitiska målen.31 10.5Enkätundersökning bland de särskilt sakkunniga för jämställdhet En av de enkätundersökningar som har genomförts av utredningen riktades till de särskilt sakkunniga för jämställdhet. I två fall besvarades enkäten av enhetschefen i stället för särskild sakkunnig, då tjänsterna för särskilt sakkunniga vid dessa länsstyrelser vid enkätens genomförande var vakanta. Frå- gor ställdes om de sakkunnigas roll i jämställdhetspolitikens genom- förande; bl.a. hur de upplever att deras behov av stöd från olika parter tillgodoses och hur de ser på förutsättningar för lång- siktighet och hållbarhet inom nuvarande struktur. Enkätens resultat följdes upp med de särskilt sakkunniga vid en gruppintervju, där de sakkunniga gavs möjlighet att kommentera resultaten. Uppdraget som särskild sakkunnig varierar mellan länen 12 personer () av de 21 särskilt sakkunniga har andra upp- drag vid sidan av det som sakkunnig. För dessa kan sakkunnigtjänsten variera i omfattning mellan 20–av en heltidstjänst. 9 per- soner () har inga andra uppdrag. av de sakkunniga instämmer helt och in- stämmer delvis i påståendet att uppdraget avseende jämställdhet i 31Länsstyrelsen i (2015a). 32Hela detta avsnitt grundas på resultaten från enkätundersökningen, genomförd mars–, samt på gruppintervjun med de särskilt sakkunniga, genomförd . För enkä- tens utformning, se bilaga 4. Länsstyrelsernas uppgifter och uppdrag länsstyrelseinstruktionen är tydligt. instämmer inte alls. Uppdraget anses kunna förtydligas genom att t.ex. ställa krav på att länsstyrelserna ska återrapportera utifrån fastställda indika- torer, och att rollen som särskild sakkunnig förtydligas, samt att den inte kan väljas bort. Hinder som de sakkunniga upplever i sitt arbete har bl.a. att göra med att tid och resurser inte räcker till, att jämställdhet inte ses som ett prioriterat område (inom den egna och/eller i kontakten med aktörer i länet) och att det saknas långsiktighet. Ytterligare hinder som nämns är att det finns en brist på tydlig mot- tagare och/eller samarbetspartner och att det finns en otydlig struktur internt. Samverkan och samordning inom och mellan länen Samtliga länsstyrelser samverkar med andra aktörer i länet avseende jämställdhet. Det rör sig om myndigheter (t.ex. Kriminalvården, För- säkringskassan, Arbetsförmedlingen, CSN, Winnet, Polisen och ), kommuner, landsting, näringslivet, regionför- bund, fackförbund, högskolor och universitet, kvinnojourer, civila samhället samt övriga specifika regionala samarbeten. En stor majori- tet () har även samverkat med nationella jämställdhetssats- ningar som Program för Hållbar jämställdhet (HåJ) och Jämställd- hetsintegrering i Myndigheter (JiM). Alla respondenter instämmer i påståendet att samordningen av de särskilt sakkunniga i ett eget nätverk fungerar på ett tillfredsstäl- lande vis ; instämmer helt och instäm- mer delvis. Det anses av flera vara en förutsättning för att arbetet ska hålla hög kvalitet, och ger möjligheter till kunskaps- och erfaren- hetsutbyte. Svårigheter nämns i relation till att samordna de särskilt sakkunniga när de har så olika förutsättningar, t.ex. måste de som arbetar deltid prioritera bort annat arbete om de ska kunna delta. Länsstyrelsernas uppgifter och uppdrag Genomslag för jämställdhetspolitiken på den regionala nivån Samtliga respondenter instämmer i påståendet att länsstyrelsernas arbete med jämställdhetsintegrering och att nå de jämställdhets- politiska målen får ett bra genomslag i regionen33, men bara 10 pro- cent instämmer helt och instämmer delvis. Många pekar på behovet av länsstyrelsernas arbete och att de fyller en viktig funk- tion i länet, men att det är lång väg kvar tills de respektive länen är jämställda. Flera nämner att mer resurser behövs för att nå hela vägen/längre än . Det nämns dock att det är svårt att uttala sig om genomslaget när inte allt arbete (framför allt kommunernas) ut- värderas eller följs upp tillräckligt väl. Stöd till länsstyrelserna i jämställdhetsuppdraget upplevs som bristande På frågan ”På vilka områden, om något, anser du att det finns ett behov av utökat stöd för att länsstyrelserna ska kunna genomföra uppdraget anseende jämställdhet?” svarade att regeringen behöver erbjuda ett utökat stöd till länsstyrelserna vad gäller utvär- dering och uppföljning, och ansåg att regeringen behöver erbjuda ett utökat stöd vad gäller övergripande samordning på ett nationellt plan. Gällande kompetensutveckling ansåg att de särskilt sakkunniga behöver erbjuda ett utökat stöd till aktörer i länet. Även vid svarsalternativet ”samverkan med andra aktörer regionalt och lokalt” ansåg en klar majoritet () att de sär- skilt sakkunniga behöver erbjuda ett utökat stöd till aktörer i länet. 33 Begreppet region/regionalt användes i enkätens utformning som synonymt med län/länets geografiska område, varför det också redovisas på det viset i denna text. Länsstyrelsernas uppgifter och uppdrag Diagram 10.1 Enkätresultat: stödfunktioner ledningsnivå till särskilt sakkunniga Särskilt sakkunniga till aktörer i länet Nej, inget utökat stöd behövs ledningsnivå till särskilt sakkunniga Särskilt sakkunniga till aktörer i länet Nej, inget utökat stöd behövs SAMVERKAN LOKALT OCH REGIONALT ledningsnivå till särskilt sakkunniga Särskilt sakkunniga till aktörer i länet Nej, inget utökat stöd behövs ledningsnivå till särskilt sakkunniga Särskilt sakkunniga till aktörer i länet Nej, inget utökat stöd behövs ledningsnivå till särskilt sakkunniga Särskilt sakkunniga till aktörer i länet Nej, inget utökat stöd behövs Källa: Utredningens enkätundersökning (2015). Förutsättningar för långsiktighet och hållbarhet i det regionala jämställdhetsarbetet upplevs också delvis som bristande instämmer helt i påståendet att det finns en lång- siktighet och hållbarhet i arbetet med jämställdhet och jämställd- hetsintegrering i deras region. instämmer delvis, och instämmer inte alls. Länsstyrelsernas uppgifter och uppdrag På frågan ”Anser du att långsiktigheten och hållbarheten [i arbetet med jämställdhet och jämställdhetsintegrering i din region] skulle kunna stärkas? I så fall hur?” ansåg att regeringen kan ställa tydligare krav på utvärdering och att regeringen bör erbjuda tydligare och mer samordnad uppföljning av länsstyrelser- nas arbete i länen. ansåg även att regeringen bör verka för bättre samverkan med andra aktörer nationellt, för att stärka långsiktighet och hållbarhet. ledningsnivå ansågs även kunna spela en viktig roll vad gäller att stärka långsiktighet och håll- barhet, framför allt angående samverkan med andra aktörer i regionen () och i viss mån angående en mer samordnad uppfölj- ning av länsstyrelsernas arbete (). Länsstyrelsernas uppgifter och uppdrag SOU 2015:86 Diagram 10.2 Enkätresultat: långsiktighet och hållbarhet Källa: utredningens enkätundersökning (2015). Vid uppföljningen av enkätresultaten med de särskilt sakkunniga nämndes bl.a., i relation till att ”regeringen” hade valts mest frekvent på båda de frågor som redovisas ovan i diagram 10.1 och 10.2, att detta inte borde tolkas alltför kategoriskt. Styrningen ”börjar” med regeringen och det är därför svårt att bortse från deras roll, menade de. Länsstyrelsernas uppgifter och uppdrag 21 länsstyrelser har enligt länsstyrelseinstruktionen jämställd- het som ett av sina ansvarsområden. regleras att det ska finnas en särskild sakkunnig för frågor om jämställdhet vid länssty- relserna. I kapitel 9 redogjordes för de särskilda uppdrag som länsstyrel- serna har vad gäller mäns våld mot kvinnor, prostitution och män- niskohandel samt hedersrelaterat våld och förtryck. Aktuella särskilda uppdrag utöver dessa är i läns uppdrag att stödja länsstyrelsernas arbete med jämställdhetsintegrering och samt- liga länsstyrelsers uppdrag att arbeta med regionala strategier för jämställdhetsintegrering. i har i uppdrag att sam- ordna och stödja länsstyrelsernas arbete med jämställdhetsintegrering, den s.k. LUJ-satsningen. Satsningen har fokuserat på tre områden: samordning, stöd och kompetensutveckling. LUJ har tilldelats sam- manlagt av regeringen. I en intern utvärdering av satsningen framkommer att satsningens huvudsakliga resultat är att samtliga länsstyrelser har ett mer organiserat arbete med och strategier för jämställdhetsintegrering och att länsstyrelsernas arbete har fått större spridning. Kunskapsnivån har höjts och den gemensamma bilden av jämställdhetsuppdraget har stärkts. Bilden av uppdraget, och även ambitionsnivån för jämställd- hetsarbete, skiljer sig dock åt såväl inom som mellan olika länsstyrel- ser. I den externa utvärdering som har gjorts av Apel FoU konstateras att LUJ har varit uppskattat av berörda parter och att satsningen har inneburit en ny- eller omstart av jämställdhetsarbetet, såväl internt som länsstyrelsegemensamt. I både den interna och den externa utvärderingen av LUJ föreslås en fortsatt länsstyrelsegemensam stöd- och samordningsfunktion. Könsuppdelad regional statistik är något som efterfrågas i läns- styrelsernas kontakter i länen. Den nationella statistik som finns upplevs av de sakkunniga som svårtillgänglig och dyr att ta fram och sammanställa för regionalt bruk. Förekomsten av regional statistik varierar något mellan länen. i föreslår i slutrapporten för LUJ-satsningen att regeringen ska uppdra åt SCB att tillhandahålla länsstyrelserna ett basutbud av könsuppdelad regio- nal statistik utifrån de jämställdhetspolitiska målen. Länsstyrelsernas uppgifter och uppdrag Utredningen har genomfört en enkätundersökning bland de sär- skilt sakkunniga för jämställdhet. Frågor ställdes om de sakkunnigas roll i jämställdhetspolitikens genomförande, stödet till de sakkunniga och förutsättningar för lång- siktighet och hållbarhet i arbetet. En majoritet av de sakkunniga har andra uppdrag vid sidan av det som sakkunnig. För dessa kan sakkunnigtjänsten variera i omfatt- ning mellan 20–av en heltidstjänst. har inga andra uppdrag. En klar majoritet anser att uppdraget avseende jämställdhet i läns- styrelseinstruktionen är tydligt. Hinder som de sakkunniga upplever i sitt arbete är t.ex. att tid och resurser inte räcker till, att jämställdhet inte ses som ett prioriterat område och att det saknas långsiktighet. Alla respondenter instämmer i påståendet att samordningen av de särskilt sakkunniga i ett eget nätverk fungerar på ett tillfredsstäl- lande sätt. Samtliga respondenter instämmer också i påståendet att läns- styrelsernas arbete med jämställdhetsintegrering och att nå de jäm- ställdhetspolitiska målen får ett bra genomslag i regionen, men instämmer helt och instämmer delvis. Många pekar på behovet av länsstyrelsernas arbete och att de fyller en viktig funktion i länet, men att det är lång väg kvar tills de respektive länen är jämställda. När det gäller stöd till länsstyrelserna i jämställdhetsuppdraget svarade att regeringen behöver erbjuda ett utökat stöd till länsstyrelserna vad gäller utvärdering och uppföljning och 66 pro- cent vad gäller övergripande samordning på ett nationellt plan. Gällan- de kompetensutveckling ansåg att de särskilt sakkun- niga behöver erbjuda ett utökat stöd till aktörer i länet. Avseende förutsättningar för långsiktighet och hållbarhet i det regionala jämställdhetsarbetet svarade att de in- stämmer helt i påståendet att det finns en långsiktighet och hållbar- het i arbetet med jämställdhet och jämställdhetsintegrering i deras region. Angående hur långsiktigheten skulle kunna stärkas ansåg att regeringen kan ställa tydligare krav på utvärdering och att regeringen bör erbjuda tydligare och mer samordnad uppföljning av länsstyrelsernas arbete i länen. ansåg även att regeringen bör verka för bättre samverkan med andra aktörer nationellt, för att stärka långsiktighet och hållbarhet. 11Kommunerna, landstingen och regionerna I detta kapitel redogör vi kortfattat för kommunernas, landstingens och regionernas ansvar för jämställdhet och vissa tidigare satsningar på lokalt jämställdhetsarbete. I särskilt fokus står den satsning på jämställdhet, Program för hållbar jämställdhet (HåJ), som Kommuner och Landsting (SKL) gjorde inom ramen för regeringens särskilda jämställdhetssatsning 2007–2014 för att stödja utvecklings- arbete kring jämställdhetsintegrering i kommuner, landsting och regioner. Kapitlet innehåller även en redogörelse för den enkätunder- sökning som utredningen har genomfört med kommundirektörer som målgrupp. Återkopplingar görs också till de intervjuer som utredningen har gjort med programansvariga för HåJ, följeforskare och externa utvärderare. 11.2Kommunernas, landstingens och regionernas ansvar för jämställdhet Möjligheterna att skapa ett jämställt samhälle är i stor utsträckning beroende av den lokala nivåns förutsättningar och förändringskraft. En särskilt viktig roll har kommunerna, landstingen och regionerna. Kommunernas verksamhet regleras främst i kommunallagen.1 Enligt 2 kap. 2 § i denna lag ska kommuner och landsting behandla alla sina medlemmar lika, om det inte finns sakliga skäl för något annat. Det innebär att det inte är tillåtet att särbehandla vissa kommunmedlemmar eller grupper av kommunmedlemmar på annat 1 Kommunallag 1991:900. Kommunerna, landstingen och regionerna än objektiv grund. Regeringsformens likhetsprincip (RF 1:9) om allas likhet inför lagen är utgångspunkten för denna likställighetsprincip.2 Kommunerna, landstingen och regionerna är ofta stora arbets- givare och har enligt diskrimineringslagen ett ansvar att arbeta fram en jämställdhetsplan med aktiva åtgärder samt åtgärder för att upp- täcka och utjämna osakliga löneskillnader.3 Diskrimineringslagen för- bjuder vidare diskriminering på grund av bl.a. kön inom områden som utbildning och hälso- och sjukvård samt socialtjänst.4 kommuner, landsting och regioner har dessutom ett stort ansvar för det praktiska genomförandet av (CEDAW) om avskaffandet av all slags diskriminering av kvinnor. Av SOU 2010:70 framgår att ”Ansvaret för att respektera de kon- ventioner om mänskliga rättigheter som har ratificerat åvilar det allmänna som helhet. Kommunerna och landstingen har en central roll för att de mänskliga rättigheterna ska förverkligas för den enskilde.”5 Kommunernas, landstingens och regionernas verksamhet styrs också i hög grad av de s.k. speciallagarna som formellt kan styra kommunernas och landstingens jämställdhetsarbete. Inom special- lagstiftningen finns det områden som mer eller mindre explicit be- rörs av de nationella jämställdhetspolitiska målen. De områden som främst berörs är skollagen, socialtjänstlagen och hälso- och sjuk- vårdslagen. Som utförare av verksamhet och service till medborgare omfattas kommunerna, landstingen och regionerna också av rege- ringens uttalade intention om jämställdhetsintegrering som strategi. Flera kommuner, landsting och regioner har fastställt övergripan- de jämställdhetsmål som överensstämmer med det nationella jäm- ställdhetsmålet. De har också tagit fram program och strategier för det interna och externa jämställdhetsarbetet. Det interna jämställd- hetsarbetet avser främst det personalinriktade arbetet med stöd i diskrimineringslagens krav om aktiva åtgärder och jämställdhets- planer. Det externa arbetet fokuserar främst på verksamheten, dvs. den service och de tjänster och/eller varor som produceras. 2Det allmännas ansvar att motverka diskriminering framgår även av regeringsformen 2 kap. se kap 3.4.1. 3Diskrimineringslag (2008:567), 3 kap. 2 kap. 13-14 §. 5SOU (2010:70). Kommunerna, landstingen och regionerna Flera kommuner och landsting har också undertecknat den Euro- peiska deklarationen för jämställdhet på lokal och regional nivå, CEMR-deklarationen.6 Deklarationen lanserades 2006 av de euro- peiska kommun- och regionförbundens samarbetsorganisation, () i syfte att främja jämställdhetsarbetet i kommuner och regioner i . Deklarationen är ett verktyg för kommuner, landsting och regioner att jämställdhetsintegrera processerna avseende det politiska besluts- fattandet och den praktiska verksamheten. I deklarationen finns jämställdhetspolitiska mål som är kopplade till specifika verksam- hetsområden. lanserades CEMR Observatory, som är en plattform för att främja och följa jämställdhetsarbetet på euro- peisk nivå. Jämställdhet är en prioriterad fråga för kommunernas och lands- tingens intresseorganisation, Kommuner och Landsting (SKL). Enligt SKL:s inriktningsdokument är jämställdhet ett av tre perspektiv som ska genomsyra verksamheten.7 11.3Tidigare satsningar på lokalt jämställdhetsarbete I propositionen Delad makt delat ansvar (prop. 1993/94:147) av- satte regeringen medel till lokalt jämställdhetsarbete, vilka satsades på det så kallade . Projektet drevs av i samarbete med ett antal kommuner. Inom ramen för projektet utvecklades metoder för jämställdhetsintegrering i den kommunala verksamheten. genomfördes en sammanslagning av och , och Kommuner och Landsting (SKL) bildades. be- driver SKL utbildning och olika former av utvecklingsarbete inom kommuner och landsting. SKL erbjuder expertkunskap, intresse- bevakning, stöd och särskilda åtgärder inom sakfrågor som rör jäm- ställdhetsutveckling, jämställdhetsintegrering och kvinnofridsfrågor. I egenskap av att vara kommunernas och landstingens intresseorga- nisation är SKL en viktig aktör. 6114 kommuner hade undertecknat CEMR-deklarationen per . 7De övriga två perspektiven är mångfald och EU. Kommunerna, landstingen och regionerna 11.4Program för hållbar jämställdhet, HåJ Kommuner och Landsting (SKL) beviljades – 2013 sammanlagt av regeringen för att stödja utvecklingsarbete kring jämställdhetsintegrering i kommuner, lands- ting och regioner genom Program för Hållbar Jämställdhet (HåJ). Programmet var en satsning för att stödja jämställdhetsarbete i offentligt finansierade verksamheter. Det syftade till att kommuner, landsting och regioner skulle ge invånarna en likvärdig service oavsett kön och till en jämnare resursfördelning till flickor och pojkar, kvin- nor och män. Ett delsyfte var att satsningen skulle bidra till att vidareutveckla befintliga ledningssystem och verktyg för verksamhets- och kvalitetsutveckling så att jämställdhetsperspektivet beaktades. SKL förväntades ingå i samverkan i ett nationellt utvecklingsarbete med myndigheter, länsstyrelser och högskolor.8 I sin egen precisering av uppdraget framhöll SKL att ett mål var att skapa bestående förändringar i de verksamheter som erhöll stöd för att genomföra jämställdhetsintegrering. Programmets långsiktiga mål var att: ”har av kommuner och landsting säkerställt likvärdig service oavsett kön inom verksamheter som de finansierar”.9 Målet om likvärdig service definierades enligt följande: ”Medborgare som får ta del av resurser, service och be- mötande utan osakliga skillnader som har samband med kön. Resurs- fördelning, service och bemötande utformas med hänsyn till kvinnor och mäns behov”.10 Programmet utgick till en början från fyra strategier: 1.Stöd till genomförande av jämställdhetsintegrering i form av såväl ekonomiskt stöd till utvecklingsarbeten och genom utbildningar och erfarenhetsutbyten mellan deltagarna. 2.Styrning i form av kontinuerlig uppföljning av utvecklings- arbeten och dialog med de deltagande organisationerna. 3.Strategisk påverkan för att stödja hållbarheten i de förbättringar som görs, både genom jämställdhetsintegering av SKL:s eget kansli 8IJ 2008/1467/JÄM. 9SKL (2013). Kommunerna, landstingen och regionerna och genom att påverka statliga myndigheter som sätter ramarna för verksamheten i kommuner och landsting. 4.Störning i form av lärande och kritiskt ifrågasättande från exter- na forskare och experter.11 En central del i strategin var följeforskning. Följeforskningen syftade till att fortlöpande utvärdera programmet och skapa förutsättningar för ett kontinuerligt lärande i de olika projekten. Följeforskarna del- tog dels genom att löpande samspela med programledningen och de lokala utvecklingsarbetena och ge synpunkter och råd till dem som höll i genomförandet av projekten, dels genom att också producera egen forskning.12 Inom ramen för HåJ-programmet genomförde 71 organisationer (46 kommuner, 13 landsting, 9 regionala förbund och 3 privata före- tag) 87 utvecklingsarbeten under den första programperioden, 2007– 2010.13 Under den andra programperioden, 2011–2013, fördelades medel till utvecklingsarbeten i 53 organisationer (34 kommuner, 14 landsting och regioner, fyra samordningsförbund samt ett privat företag). Utvecklingsarbetena bestod bl.a. av kartläggningar av verksamheter ur ett jämställdhetsperspektiv, utbildning i genus och jämställdhet för politiker, chefer och medarbetare, samt införande av ett jämställdhetsperspektiv i styr- och ledningssystem. Ett antal konkreta förändringar av verksamheter genomfördes även som en följd av initiativen. Flera interna och externa utvärderingar har gjorts av HåJ-program- met.14 Vissa av dessa utvärderingar har varit s.k. lärande utvärdering genom följeforskning av programmet, några har varit processutvär- 11Störning innebär att externa aktörer ges möjlighet att analysera och kritisera utvecklings- processerna. Syftet är att ge upphov till ett lärande. Genom att bidra till en kritisk reflektion kan förutsättningar förändras, processer styras om och kopplingar mellan resultat och effek- ter tydliggöras, se t.ex. och (2011). 12Se exempelvis Callerstig (2014), red. (2011), Callerstig och (2013) , red. (2013). 13SKL (2014b). 14Apel (2010); Kontigo (2010); Apel (2013); Kontigo (2013); (2014); Ramböll (2015a). Kommunerna, landstingen och regionerna deringar eller renodlade effektutvärderingar, och andra har varit så kallade metaanalyser. Följeforskningen har bl.a. haft som syfte att undersöka vilka resultat och effekter i lokala verksamheter som HåJ har lett till och vad som kan ligga bakom uppnådda resultat och effekter. Process- och effektutvärderingarna har bl.a. analyserat hur medlen har använts samt hur projektverksamheten har genomförts. De har syftat till att få ökad kunskap om förutsättningarna för att nå resultat och effekter i arbetet med jämställdhet. Metaanalyserna har sammanställt resultat från befintlig dokumentation, som exem- pelvis återapporteringar, externa (och interna) utvärderingar och projektplaner, och har utifrån detta underlag redovisat en samlad bild av observerade fenomen och slutsatser. Som vi diskuterar i kapitel 9.6.2 är det komplicerat att mäta effek- ter. Svårigheterna med att mäta effekter av insatser på jämställdhets- området är av generell metodologisk karaktär och gäller all samhälls- vetenskap. De kvalitativa aspekterna inom jämställdhetsområdet är dessutom särskilt svåra att mäta.15 Givet dessa svårigheter framhåller såväl interna som externa ut- värderingar att HåJ har varit en framgångsrik satsning i flera avseen- den, givet förutsättningarna.16 Flera aktiviteter har genomförts som har lett till konkreta resultat och effekter. Som exempel på presta- tioner framhåller Ramböll i sitt underlag till utredningen att omkring 99 000 politiker, chefer, tjänstemän och medborgare/brukare har genomgått jämställdhetsutbildning inom ramen för HåJ.17 Presta- tionerna har därmed uppvisat effekter på individnivå i termer av en högre kunskapsnivå hos de primära målgrupperna. En annan presta- tion är portalen där aktuellt material om jämställd- het har samlats. Portalen, som drivs av Nationella Sekretariatet för Genusforskning, Länsstyrelserna, SKL, Svenska och , innehåller bl.a. praktiska exempel och verktyg som för- enklar och kvalitetssäkrar arbetet med jämställdhet och fungerar därmed som en kunskapsbank för praktiker inom jämställdhetsom- rådet. Ytterligare en prestation är verktyget makEQuality, som an- vänds för att redovisa, följa upp och förbättra jämställdhetsarbete. (2011); Wittbom (2009).