sou · H3B372 · 2015-08-04 00:00:00 — iv.att begå eller underlätta handlingar som utgör brott enligt internationella fördrag eller protokoll om internationell organiserad brottslighet där den exporterande staten är part. Om statsparten efter denna bedömning finner att det föreligger en överhängande risk för någon av de negativa följderna som anges ovan får statsparten inte bevilja exporttillstånd.70 Härutöver ska en stats- part vid sin bedömning beakta risken för att den exporterade pro- dukten används för att begå eller underlätta handlingar som utgör grovt könsbetingat våld eller grovt våld mot kvinnor och barn.71 Det kan konstateras att Vapenhandelsfördraget, i likhet med den gemensamma ståndpunkten, anlägger ett materielspecifikt syn- sätt vid tillståndsprövningen. Det bör även noteras att det av be- stämmelsen i artikel 7.1a framgår att bedömningen även ska beakta om materielen kan ha en positiv inverkan på fred och säkerhet. Någon motsvarande bestämmelse återfinns varken i riktlinjerna eller i EU:s gemensamma ståndpunkt. 70Se artikel 7.3 Vapenhandelsfördraget. 71Artikel 7.4 Vapenhandelsfördraget. var det regeringen som prövade alla tillståndsärenden. prövas nära på alla ärenden av förvaltningsmyndigheten (). ISP är en enråds- myndighet, vilket innebär att det ytterst är generaldirektören som ansvarar för samtliga beslut som fattas av myndigheten. Regeringen har dock kvar att pröva prejudicerande och svårbedömda ärenden, att ansvara för och styra praxisutvecklingen samt att anpassa praxisutvecklingen till växlande säkerhets-, försvars- och utrikes- politiska krav. Det är regeringen som bär det politiska ansvaret för alla tillståndsbeslut som fattas, även de beslut som fattas av ISP. I vissa ärenden inhämtar ISP () syn- punkter. EKR lämnar därvid en rekommendation för hur ett visst ärende bör bedömas. Rekommendationen är inte bindande för ISP. Det är ISP:s generaldirektör som beslutar vilka ärenden som ska överlämnas till regeringen för beslut liksom i vilka ärenden EKR ska rådfrågas. Regeringen kan emellertid besluta att vissa typer av ären- den alltid ska överlämnas till regeringen, t.ex. att ärenden rörande en viss angiven region eller stat alltid ska överlämnas. Tillståndspröv- ningen sker fortlöpande – bl.a. vid tillverkning och utförsel – under en kontrollerad produkts livscykel. I samtliga ärenden som inte är av rutinkaraktär ska en skriftlig föredragningspromemoria upprät- tas. En sådan promemoria omfattar en redogörelse av ärendet, inkluderande bl.a. tidigare beslut rörande aktuell mottagarstat, land- bedömning med en redogörelse för den inrikes- och utrikespolitiska situationen, de säkerhets- och försvarspolitiska skäl som föreligger och som talar för att tillstånd ska beviljas respektive vad i utrikespolitik som talar emot. ISP och regeringen lämnar återkom- mande information om tillståndsprövningen. Bl.a. sker detta i reger- ingens årliga skrivelse om strategisk exportkontroll. var det regeringen – huvudsakligen genom krigsmateriel- inspektören – som prövade alla tillståndsärenden avseende export- kontrollen av krigsmateriel. Merparten av ärendena ansågs vara okomplicerade och av mer rutinartad karaktär. 1996 inrättades ISP, med uppgift att pröva nära på alla tillståndsärenden. Syftet med de- legeringen till ISP var att ”befria” regeringen från rutinartade för- valtningsärenden. Statsråden och departementen gavs därmed möj- lighet att ”ägna mer tid och kraft åt reformarbete, övergripande planering och prioritering och annat som kräver ett ställningstagande från regeringen som politiskt organ.”1 ISP är en enrådsmyndighet, vilket medför att det ytterst är generaldirektören som ansvarar för samtliga beslut som fattas av myndigheten. Generaldirektören har genom delegation inom myn- digheten fördelat beslutanderätten för vissa typer av beslut till sina medarbetare. I ett internationellt perspektiv intar i detta avseende en särställning. I andra stater är det nämligen som huvud- regel fortfarande regeringen (motsvarande) som beslutar i dessa frågor. Alltjämt är dock regeringen inblandad i beslutsprocessen. Av 1 a § krigsmateriellagen följer nämligen att ISP ska lämna över ett ärende till regeringens prövning i de fall ärendet har principiell be- tydelse eller annars är av särskild vikt. Avsikten bakom bestämmel- sen är att regeringen ska pröva prejudicerande och svårbedömda ärenden, att regeringen ska ansvara för och styra praxisutvecklingen samt anpassa praxisutvecklingen till växlande säkerhets-, försvars- och utrikespolitiska krav. Dessutom måste regeringen ha möjlighet att uppfylla kravet på samråd med enligt 10 kap. 11 § regeringsformen.2 Det är generaldirektören på ISP som be- stämmer vilka ärenden som ska överlämnas till regeringen. Reger- ingen kan om den så beslutar instruera ISP att myndigheten ska överlämna en viss typ av ärenden till regeringen för beslut, t.ex. att samtliga ärenden rörande en viss stat ska överlämnas. 1995/96:31 s. 18. 2Aa s. 25. En faktisk export av krigsmateriel föregås av flertalet prövningar, vilka sker vid olika tillfällen under processens gång. En följd av detta är att det sökande företaget i ett tidigt skede av processen kan få en indikation på om en viss export slutligen kan komma att beviljas eller inte. Företaget får därmed tidigt information om till vilka sta- ter som export är möjlig, liksom information om tidsaspekter avse- ende ansökningar till stater där t.ex. EKR bör höras eller om ärendet kan komma att överlämnas till regeringen för prövning. Förfarings- sättet anses medföra minskad risk för brott mot krigsmateriel- lagstiftningen.3 Vidare minskar risken att företagen marknadsför sina produkter mot stater vartill export inte skulle beviljas. Därmed undviks negativa utrikespolitiska konsekvenser och förvecklingar som skulle kunna uppstå i samband med ett avslagsbeslut. Krigs- materielutredningen (KRUT) framhöll att den gällande tillstånds- processen skapar möjlighet att i ett tidigt skede styra försvarsindu- strins verksamhet så att industrin inriktas på för acceptabla mottagarstater av svensktillverkad krigsmateriel.4 En nackdel med denna informella process är att antalet formella avslagsbeslut härigenom begränsas. Detta får till följd att det saknas skriftliga underlag avseende motiveringen till avslagen samt att dessa avslag inte återfinns i regeringens årliga redovisning avseende strategisk exportkontroll. Orsaken står att finna i att företagen inte ansöker om tillstånd i de fall de har fått kännedom om att ett avslag är att förvänta. En följd av detta är att praxisutveckling på området begränsas. Ytterligare en följd av det begränsade antalet avslags- beslut är att inte bidrar till harmoniseringen av tillämpning- en av EU:s gemensamma ståndpunkt då ”underhandbesluten” inte delges övriga medlemsstater. Som framgår av figur 5.1 består exportkontrollprocessen av olika steg. Före det att någon faktisk export av krigsmateriel aktualiseras har ISP således vanligtvis prövat exportfrågan vid återkommande tillfällen. 3SOU 1999:38, s. 58. 4SOU 2005:9, s. 107. Regelbundna möten mellan ISP och försvarsindustrin Ansökan om tillstånd (tillverka/tillhandahålla) Begäran om nedsatt tidsfrist Ansökan om utförseltillstånd (inkl. EUC) Källa: ISP. De olika momenten i exportkontrollprocessen för krigsmateriel kan närmare beskrivas enligt följande: 1.Klassificeringsbegäran: På begäran av t.ex. ett företag5 prövar och fattar ISP beslut om en viss produkt utgör krigsmateriel eller inte. Beslutet delges sökanden. Vid denna klassificering kan ISP ta hjälp av det Teknisk-vetenskapliga rådet (TVR). TVR bistår ISP vid beslut i principiellt viktiga eller komplicerade klassifice- ringsärenden. TVR lämnar vidare råd i andra väsentliga teknisk- vetenskapliga ämnen. Rådets ordförande är generaldirektören för ISP och de övriga ledamöterna innehar ledande befattningar vid skilda akademier och tekniska myndigheter. En av rådets ledamöter är ställföreträdande generaldirektör på som tillika är klassificeringsansvarig avseende krigsmateriel. Ledamöterna utses av generaldirektören. Rådet sammanträder normalt kvartalsvis men kan om så behövs sammanträda oftare. 5 kan enskilda och myndigheter också vara part i export- kontrollprocessen. Även dessa subjekt kan tillverka och tillhandahålla krigsmateriel, föra ut krigsmateriel ur landet etc. För att inte tynga framställningen omnämns fortsatt endast ett av dessa subjekt, nämligen företagen. 2.Ansökan om tillstånd att tillverka eller tillhandahålla: ISP prövar ett företags ansökan om att få tillstånd att tillverka eller till- handahålla krigsmateriel samt tekniskt bistånd. Beslutet delges sökanden. Om ISP vid tillståndsprövningen behöver tillgång till registerinformation om sökanden har ISP att göra en fråga där- om till berörd polismyndighet. är enligt gäl- lande regelverk inte skyldig att ge ISP informationen. Avseende ansökningar om tillverkningstillstånd begärs även i regel ytt- rande in från () med en förfrågan om myndigheten bl.a. har kunskap om företaget ifråga. Företag kan även ansöka om att bli certifierade mottagare av komponen- ter som omfattas av generella tillstånd som utfärdats av en stat inom EES.6 3.Redovisning av marknadsföring: Marknadsföringen av krigs- materiel är i sig inte tillståndspliktig, men det föreligger en skyldighet för företagen att redovisa och rapportera marknads- föringsaktiviteter som bedrivs i utlandet i efterhand till ISP. Marknadsföringsrapporterna behandlas och redovisas vid de regelbundna möten som ISP har med berörda företag och be- rörda myndigheter. ISP för minnesanteckningar för internt bruk över mötena. Ett syfte med mötena är att ISP tidigt ska kunna informera företagen om hur tillståndsprövning kan för- väntas ta. Handläggningstiden påverkas bl.a. av till vilken stat produkten i fråga är tänkt att exporteras samt om ärendet ska behandlas i EKR och, i förekommande fall, av regeringen. Mötena ger även ISP möjlighet att hålla företagen underrättade om eventuella förändringar i regelverk och praxis. Denna infor- mation kan företagen sedan använda sig av i sin planering av marknadsföringsaktiviteter. 4.Förhandsbesked: ISP prövar och fattar beslut rörande en ansökan om s.k. förhandsbesked. Beslutet delges sökanden. Ett positivt förhandsbesked utgör ingen garanti för att företaget i ett senare skede ges tillstånd att lämna anbud avseende försäljning av krigsmateriel eller få utförseltillstånd för krigsmateriel. En fråga om förhandsbesked kan behandlas i EKR. 6 Företag som är certifierade kan erhålla komponenter som andra stater inom EES har valt att utfärda en generellt tillstånd för. möjlighet att hänskjuta frågan till regeringen. Förhandsbesked behandlas mer ingående nedan. 5.Anbudsunderrättelse: Av 12 § krigsmateriellagen följer att den som har tillstånd att tillverka eller tillhandahålla krigsmateriel och tekniskt bistånd ska underrätta ISP innan anbud lämnas eller, där anbudsförfarande inte förekommer, innan avtal ingås. ISP har på sig att ”reagera”. återkommer till företaget inom den angivna tiden är företaget oförhindrat att lämna ett bindande anbud (offert) till en pre- sumtiv köpare eller ingå avtal. I de fall företaget inte kan avvakta fyraveckorsperioden kan företaget i stället ansöka om en nedsatt tidsfrist för att lämna anbud/ingå avtal. I sådana fall fattar ISP ett enskilt beslut som delges sökanden. ISP kan, efter behandling av EKR, hänskjuta frågan till regeringen. Ett företag kan även an- söka om undantag från skyldigheten att lämna anbudsunder- rättelse.7 Därutöver föreskrivs i 18 § krigsmaterielförordningen situationer där krav på anbudsunderrättelser inte föreligger.8 6.Utförseltillstånd: Ett företag som vill föra ut krigsmateriel från ansöker hos ISP om tillstånd därtill. I det fall utförsel sker med stöd av ett generellt tillstånd9 krävs endast att en an- mälan görs till ISP innan den första utförseln sker. ISP prövar ansökan och fattar beslut som delges sökanden. Som huvudregel krävs att slutanvändarintyg har inkommit före det att utförseltillstånd beviljas. En fråga om utförseltillstånd kan behandlas i EKR. ISP har vidare möjlighet att hänskjuta frågan till regeringen. Tillstånd krävs vid all utförsel av krigsmateriel. Förutom vid export av krigsmateriel krävs tillstånd således även för bl.a. demonstration, förstörande prov, utställningsändamål och transitering genom . Inom EES krävs inte särskilt 7I beslut om undantag från anbudsunderrättelse fattar ISP beslut om att undanta produkter respektive stater från skyldighet att lämna särskilda anbudsunderrättelser i varje enskilt fall. 8Undantag föreligger ”om anbudet eller avtalet uteslutande avser försäljning eller annat till- handahållande till en tidigare köpare eller mottagare i ett visst land av reservdelar, kompo- nenter, utrustning till krigsmateriel eller tekniskt bistånd i det fall utförsel- eller lämnande- tillstånd har meddelats för krigsmaterielen eller det tekniska biståndet eller för reservdelar, komponenter eller annan utrustning till krigsmaterielen eller det tekniska biståndet” samt om ett generellt tillstånd har meddelats för utförseln eller lämnandet av tekniskt bistånd. 9Ett generellt tillstånd är ett tillstånd som utfärdas av ISP. Ett generellt tillstånd medför att en ansökan till ISP inte behöver göras utan ger rätt till utförsel av sådan krigsmateriel eller lämna sådant tekniskt bistånd som specificeras i tillståndet till mottagare i ett EES-land. tillstånd för transitering om överföringstillståndet beslutats av annan EES-stat. 7.Återkoppling: Ett företag som erhållit tillverknings- eller till- handahållandetillstånd är skyldigt att med viss regelbundenhet lämna bl.a. följande redovisningar och deklarationer till ISP: a)Leveransdeklaration över levererad och fakturerad krigsmate- riel eller tekniskt bistånd både inom och utom landet. Dekla- rationen ska lämnas halvårsvis för de som innehar tillverk- ningstillstånd och årsvis för dem som innehar tillhanda- hållandetillstånd. Dessa deklarationer ligger bl.a. till grund för den årliga redovisning som ISP upprätter åt regeringen. Regeringen i sin tur använder dessa i sin årliga skrivelse av- seende strategiska exportkontroll till . b)Avgiftsdeklaration över företagens egna tillverkade, fakture- rade och sålda produkter. Avgiftsdeklarationen ska insändas . c)Redovisning av ingångna avtal om upplåtelse av tillverknings- rätt till någon i utlandet och/eller samarbetsavtal med någon i utlandet. Redovisningen ska ske . d)Redovisning över ägande i utländska rättssubjekt. Redovis- ningen ska ske . e)Därutöver föreligger en skyldighet för den som erhållit någon form av tillstånd att anmäla ändrade förhållanden till ISP. I motsats till anbudsunderrättelsen och utförseltillståndet är för- handsbeskedet ingen lagreglerad företeelse utan i stället något som utvecklats genom praxis. Genom förhandsbeskedet kan ett företag få en tidig prövning om utförseltillstånd avseende krigs- materiel, tillhandhållande av tekniskt bistånd eller lämnande av an- bud kan beviljas eller inte. Ett positivt förhandsbesked utgör inte någon garanti för att sökanden i ett senare skede kommer att er- hålla ett sådant tillstånd. En slutlig prövning av om tillstånd ska be- viljas görs först när en ansökan om tillstånd till utförsel, tillhanda- hållande av tekniskt bistånd eller lämnande av anbud inkommit till ISP. Ett förhandsbesked gäller under de förutsättningar som rådde vid tillfället när beskedet utfärdades. Som huvudregel uppställs även ett sådant villkor i förhandsbeskedet, dvs. att beskedet endast gäller under förutsättning att inga nya omständigheter eller förut- sättningar inträder efter att beskedet meddelats. I de fall där om- ständigheterna i mottagarstaten inte förändrats kan sökanden emel- lertid som regel räkna med att ett positivt förhandsbesked medför att anbudsunderrättelse får lämnas och att utförseltillstånd erhålls. Som ovan framhållits anses förhandsbeskedet ge en tidig pröv- ning av en tänkt export till ett mottagarland, vartill export inte är självklar. Förhandsbeskedet medför vidare en möjlighet att styra försvarsindustrin så att denna inte marknadsför sina produkter gentemot stater till vilka inte bör bevilja krigsmateriel- export. Förhandsbeskedet ger företagen besked om det är lönt att genomföra marknadsföringsaktiviteter gentemot en viss mottagar- stat. För företagen är förhandsbeskedsstadiet dessutom sällan tids- kritiskt, vilket i sin tur möjliggör en genomgripande tillståndspröv- ning där såväl en behandling av ärendet i EKR som överlämnande av ärendet till regeringen kan aktualiseras. Förhandsbeskedet fyller en särskild roll i fråga om exportmöjligheter till en ny mottagarstat eller i ett ärende av särskilt känslig karaktär. ISP genomför tillsynsbesök hos företag som innehar tillverknings- eller tillhandahållandetillstånd för krigsmateriel. Ett tillsynsbesök innebär att ISP besöker företaget för att kontrollera att företaget har tillräcklig kunskap om exportkontrollprocessen samt att kunskapen är införlivad i företagets arbetsprocess i syfte att säkerställa att brott mot exportkontrollagstiftningen inte sker. ISP genomför även ett särskilt fördjupat tillsynsbesök hos ett företag som ansöker om att bli certifierad mottagare av krigsmaterielkomponenter inom EES. Att ha ett effektivt och fungerande system för slutanvändar- kontroll utgör ett viktigt moment i exportkontrollen. Det yttersta syftet med slutanvändarintyget är att säkerställa att exporterad krigsmateriel inte vidareexporteras till andra stater utan godkän- nande från den exporterande staten. Krigsmateriellagen föreskriver inte att slutanvändarintyg måste finnas för att tillstånd ska med- delas. Av 8 § krigsmaterielförordningen framgår att en ansökan om ut- försel bl.a. ska innehålla uppgifter om köpare, mottagare och slut- användare. Av riktlinjerna framgår att ett slutanvändarintyg eller intyg om egen tillverkning (bearbetningsintyg) bör finnas för att en ansökan om utförseltillstånd ska godkännas.10 Slutanvändarintyg behövs dock inte: vid användande av generellt tillstånd,11 vid utförsel för prov, reparation, demonstration eller dylikt, i de fall materielen ska återföras till , vid utförsel för prov, test eller demonstration i de fall det hand- lar om små kvantiteter materiel och denna förbrukas under akti- viteten, vid transitering av materiel genom , vid återföring av utlandsägd materiel som införts till för provning, reparation, underhåll, etc., eller vid överföring av utlandsägd, i lagerhållen, materiel till det utländska rättssubjektet ägt lager i annat land. För försäljningsärenden avseende utförsel (export/överföring) av krigsmateriel krävs som huvudregel att ansökan innehåller slut- användarintyg. Intyget bör i dessa fall innehålla så specificerade uppgifter som möjligt rörande materielen och en hänvisning till 1991/92:174 s. 41. 11Ett generellt tillstånd är ett tillstånd som utfärdas av ISP och som medför att tillstånds- havaren kan föra ut sådan krigsmateriel eller lämna sådant tekniskt bistånd som specificeras i tillståndet utan ansökan till en eller flera kategorier av mottagare i ett EES-land. relevant klassificering i förteckning över krigsmateriel och tekniskt bistånd. Inom ramen för EU:s gemensamma ståndpunkt för vapenexport har medlemsstaterna i den s.k. Användarguiden12 enats om en ”bästa praxis” avseende slutanvändarintyg. Medlemsstaterna har enats om att minst följande uppgifter ska återfinnas i ett slutanvändarintyg: Uppgifter om exportören (åtminstone namn, adress och före- tagets namn). Uppgifter om slutanvändaren (åtminstone namn, adress och företagets namn). När det gäller export till ett företag som åter- försäljer varor på den lokala marknaden, kommer företaget att anses vara slutanvändare. Det land som är slutdestination. En beskrivning av de varor som exporteras (typ, kännetecken) eller hänvisning till det avtal som har ingåtts med myndig- heterna i det land som är slutdestination. Kvantitet av och/eller värde på de exporterade varorna. Slutanvändarens namnteckning, namn och ställning. Klausul om slutanvändning och/eller om förbud mot återexport, i förekommande fall. Uppgift om varornas slutanvändning. En förpliktelse, vid behov, om att de exporterade varorna inte kommer att användas för andra ändamål än det angivna. En förpliktelse, vid behov, om att varorna inte kommer att an- vändas för utveckling, tillverkning eller användning av kemiska eller biologiska vapen eller kärnvapen eller till missiler som kan bära sådana vapen. 12Användarguide för rådets gemensamma ståndpunkt 2008/944/Gusp om fastställande av gemensamma regler för kontrollen av export av militär teknik och krigsmaterie, . Härutöver anges att medlemsstaterna, efter eget gottfinnande, kan kräva fler uppgifter, bland annat: En klausul om förbud mot återexport av varor som omfattas av slutanvändarintyget. En sådan klausul kan bland annat: –Innehålla ett kategoriskt förbud mot återexport. –Föreskriva att återexport kommer att förutsätta skriftligt av- tal med myndigheterna i det ursprungliga exportlandet. –Medge återexport utan förhandstillstånd från myndigheterna i exportlandet till vissa länder som fastställs i slutanvändar- intyget. –Fullständiga uppgifter, i förekommande fall, om mellanhanden. –Om slutanvändarintyget kommer från regeringen i det land för vilket varorna är avsedda, kommer intyget att verifieras av exportlandets myndigheter för att kontrollera att namnteck- ningen är äkta och att undertecknaren har befogenhet att göra åtaganden på regeringens vägnar. –Ett åtagande från den slutliga mottagaren att på begäran läm- na ett intyg till den exporterande staten om att leveransen har mottagits. Från har ISP infört reviderade slutanvändarintyg samt ändrat de administrativa rutinerna avseende när de olika in- tygen ska användas. Detta har skett dels i syfte att förtydliga den mottagande statens förpliktelser, dels i syfte att minska onödig byråkrati. Ett ytterligare syfte var att stärka skrivningarna som syf- tar till att minska risken för avledning (diversion). att den ex- porterade materielen hamnar hos en annan slutanvändare än den avsedda. Intygen är indelade i två kategorier: offentliga rättssubjekt och utländska privata rättssubjekt. För offentliga rättssubjekt finns följande slutanvändarintyg: Declaration by End-User (DEU) används vid export av krigs- materiel till andra stater, med undantag för EU:s medlemsstater, , , , , , och . Intyget är tryckt på sedelpapper, är av speciell typ och beställs från ISP av det exporterande företaget. Syftet med att DEU utfärdas på sedelpappersintyg är att säkerställa att intyget inte förfalskas. Det exporterande företaget ska vidarebefordra intyget till den aktuella köparen eller mottagaren. Intyget ska därefter undertecknas, dateras och förses med stämpel av be- hörig myndighetsperson vid den utländska myndighet som ut- gör köpare eller slutmottagare av krigsmaterielen. Köparen/slut- mottagaren ska därefter vidarebefordra intyget till den svenska beskickningen i mottagarlandet, som kontrollerar intyget. Bl.a. kontrolleras att intyget undertecknats av behörig person, varefter det sänds vidare till ISP. Om försäljningen avser s.k. MANPADS (bärbara luftvärnsvapen) används DEU för samt- liga stater. även EU:s medlemsstater, , , , , , och . End-Use Certificate används för försäljning till EU:s medlems- stater, , , , , , och . Vilken typ av slutanvändarintyg som används inverkar inte på de åtaganden som mottagarlandet åläggs utan dessa är de samma; dels att inte vidareexportera krigsmaterielen utan godkännande av be- hörig myndighet i , dels en skyldighet att informera om krigsmaterielen förkommer genom stöld eller på annat sätt. Vidare åtar sig mottagarstaten att, efter förfrågan från behörig svensk myndighet, bekräfta att de mottagit krigsmaterielen i fråga. Här- utöver lovar mottagarstaten att produkten inte ska användas för massförstörelsevapen. För utländska privata rättssubjekt ska följande intyg användas: End-User Undertaking används för