sou · H3B325 · 2015-03-18 00:00:00 — Enligt 26 § och 27 § 4 säkerhetsskyddsförordningen beslutar Försvarsmakten om registerkontroll till skydd mot terrorism för sådana skyddsobjekt som avses i 5 § 1 skyddslagen (2010:305) och som huvudsakligen disponeras av Försvarsmakten, , för militära fartyg och luft- Myndigheter med uppgifter enligt säkerhetsskyddslagstiftningen fartyg som avses i nämnda bestämmelse i skyddslagen och för sådana skyddsobjekt som avses i 5 § 4 skyddslagen. Av 39 § säkerhetsskyddsförordningen framgår att Försvars- makten ska kontrollera säkerhetsskyddet när det gäller Fortifika- tionsverket och Försvarshögskolan samt de myndigheter som hör till Försvarsdepartementet utom Statens haverikommission.3 Av 42 § säkerhetsskyddsförordningen framgår vidare att För- svarsmakten kan kontrollera säkerhetsskyddet hos sådana bolag, föreningar och stiftelser över vilka staten, kommuner eller lands- ting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande samt enskilda, om verksamheten är av betydelse för rikets säkerhet eller särskilt behö- ver skyddas mot terrorism, eller enskilda som omfattas av ett säkerhetsskyddsavtal. Kontrollen ska i dessa fall utföras i samråd med de myndigheter som enligt 31 § säkerhetsskyddslagen eller 40 eller 41 § säkerhetsskyddsförordningen primärt ska kontrollera säkerhetsskyddet i dessa fall. Enligt 44 § säkerhetsskyddsförordningen får Försvarsmakten meddela närmare föreskrifter om verkställigheten av säkerhets- skyddslagen för sitt tillsynsområde. Försvarsmakten har beslutat föreskrifter om säkerhetsskydd (FFS 2003:7). Huvudelen av Försvarsmaktens uppgifter enligt säkerhetsskyddsförordningen hanteras av den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (MUST). MUST är en del av myndigheten . MUST har dock en särställning på ett sådant sätt att dess uppdragsgivare är såväl regeringen och (Försvarsdepartementet) som Försvarsmakten. Chefen för rapporterar därför även direkt till regeringen i vissa ärenden. Den militära säkerhetstjänstens uppgift är att tillvarata de säkerhetsintressen som främst berör Försvarsmakten och dess tillsynsområde enligt säkerhetsskyddslagstiftningen samt att samverka rörande skyddet av rikets säkerhet och skydd mot terrorism med Säkerhetspolisen. Den militära säkerhetstjänsten består av säkerhetsunderrättelsetjänst, säkerhetsskyddstjänst och signalskyddstjänst, där signalskyddstjänsten är att anse som en säkerhetsskyddsangelägenhet. 3 Avseende utformningen av 39 §, se not 1. Myndigheter med uppgifter enligt säkerhetsskyddslagstiftningen Säkerhetsunderrättelsetjänstens uppgift är att klarlägga, för- hindra och försvåra den säkerhetshotande verksamhetens mål, me- del och metoder. Säkerhetsskyddstjänsten inklusive signalskydds- tjänsten syftar till att förhindra eller motverka den säkerhets- hotande verksamheten mot eller mot insatta förband och insatser i andra länder. Chefen för ska även leda och samordna signalskydds- tjänsten, inklusive arbetet med säkra kryptografiska funktioner som är avsedda att skydda skyddsvärd information samt förhandla internationella säkerhetsskyddsavtal. Vid MUST finns Försvars- maktens nationella säkerhetsmyndighetsfunktion (NSA) och den nationella kryptogodkännandefunktionen (CAA/NCSA). Dessa funktioner har beskrivits i avsnitt 6.3. är en statlig myndighet som har tillsyn över de brottsbekämpande myndigheternas an- vändning av hemliga tvångsmedel och kvalificerade skyddsiden- titeter. Nämnden har också tillsyn över polisens behandling av per- sonuppgifter. Nämnden ska bidra till att värna rättssäkerheten och skyddet för den personliga integriteten i de verksamheter som nämnden har tillsyn över. Myndigheten leds av en nämnd. Vid sidan av nämnden finns det två andra beslutsorgan inom myndigheten. Det ena beslutar i frågor om utlämnande av uppgifter från olika register vid registerkontroll enligt säkerhetsskyddslagen (Registerkontrolldelegationen) och det andra beslutar i ärenden om kvalificerade skyddsidentiteter (Skyddsregistreringsdelegationen). Kanslistödet för Registerkontrolldelegationen tillhandahålls av Säkerhetspolisen med stöd av 4 § förordningen med instruktion för Säkerhetspolisen. Registerkontrolldelegationens uppgift att pröva frågor om utlämnande av uppgifter från vissa register till myndigheter som begärt kontroll framgår av 21 och 23 §§ säkerhetsskyddslagen, 29– 32 §§ säkerhetsskyddsförordningen samt av förordningen (2007:1141) med instruktion för Säkerhets- och integritetsskydds- nämnden. Myndigheter med uppgifter enligt säkerhetsskyddslagstiftningen När uppgifter om en omfrågad person förekommer i registren görs alltid en individuell bedömning huruvida uppgifterna kan antas ha betydelse för prövning av den kontrollerades pålitlighet ur säkerhetssynpunkt (relevansbedömning) och därmed kan lämnas ut för säkerhetsprövning. Registerkontrolldelegationen ska, om en uppgift kommit fram som delegationen funnit anledning att lämna ut, ge den som upp- giften avser tillfälle att yttra sig. Undantag gäller för uppgift som omfattas av sekretess i förhållande till den enskilde. har enligt 1 § förordningen (2007:854) med instruktion för till uppgift att på uppdrag av Försvarsmakten vidmakthålla, destruera och kassera varor samt upphandla byggentreprenader, varor och tjänster. Försvarets mate- rielverk ska på uppdrag av Försvarsmakten även tillhandhålla logistik i form av service-, förråds- och verkstadstjänster. Försva- rets materielverk ska vidare biträda Försvarsmakten i materiel- försörjnings- och logistikförsörjningsplanering samt med materiel- systemkunskap. är den del inom som ser till att samarbeten inom materielområdet med nationella och internationella myndigheter och företag omfattas av ett fullgott säkerhetsskydd. har ett särskilt ansvar att enligt 17 § säkerhetsskydds- förordningen träffa avtal med svenska företag om det behövs för internationellt försvarssamarbete. Certifieringsorgan för it-säkerhet (CSEC) är en själv- ständig enhet inom som etablerades efter ett regeringsbeslut . CSEC verkar som nationella cer- tifieringsorgan för it-säkerhet i produkter och system enligt stan- darden Common Criteria (CC), en internationell standard som används för att ställa krav på it-säkerhet och för opartisk gransk- ning av it-säkerhet. CC har utvecklats i nära samarbete mellan flera länders säkerhetsmyndigheter och erkänns internationellt av värl- dens ledande länder inom it-säkerhet. CC anses obligatoriskt för it- produkter i kritiska infrastrukturer i flera länder och tillämpas Myndigheter med uppgifter enligt säkerhetsskyddslagstiftningen inom flera olika sektorer, exempelvis försvar, finans, sjukvård, transport och kommunikation. I 40 § säkerhetsskyddsförordningen finns bestämmelser om kon- troll av säkerhetsskyddet hos bolag, föreningar, stiftelser och enskilda över vilka staten, kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande (1 § 2 säkerhetsskyddslagen) samt enskilda, om verksamheten är av betydelse för rikets säkerhet eller särskilt behöver skyddas mot terrorism (1 § 3 säkerhets- skyddslagen). Denna kontroll ska utföras av vissa i 19 § andra stycket säkerhetsskyddsförordningen utpekade myndigheter. Dessa myndigheter får också, vid sidan av den föreskriftsrätt som gäller för Säkerhetspolisen och Försvarsmakten enligt 43 och 44 §§ säkerhetsskyddsförordningen, meddela ytterligare föreskrifter om verkställigheten av säkerhetsskyddslagen i fråga om säkerhets- skyddet inom sina verksamhetsområden (45 § säkerhetsskydds- förordningen). Myndigheter har också i uppgift att, med vissa undantag, för nämnda verksamheter besluta om placering i säkerhetsklass 2 och 3 och om registerkontroll till följd av sådan placering (se 19 § andra stycket säkerhetsskyddsförordningen) samt även registerkontroll skydd mot terrorism i fråga om bl.a. personal som deltar i verksamhet vid flygplatser och vissa skydds- objekt (se 14 § säkerhetsskyddslagen samt 26 och 27 §§ säkerhets- skyddsförordningen). Myndigheterna och deras ansvarsområden i fråga om de uppgifter som här har redovisats beskrivs i de följande avsnitten 7.2.2–7.2.4. () är ett statligt affärsverk med uppgift att förvalta och utveckla stamnät för elkraft som omfattar ledningar, stationer och utlands- förbindelser. Myndigheter med uppgifter enligt säkerhetsskyddslagstiftningen Svenska kraftnäts uppgifter anges i 1–5 §§ förordningen (2007:1119) med instruktion för . har bl.a. systemansvaret för el och ser till att det kontinuerligt råder balans mellan inmatad och uttagen el. är vidare säkerhetsskyddsmyndighet för elföreta- gen, elberedskapsmyndighet och utövar tillsynsledning över damm- säkerheten i landet. beslutar enligt 26 § och 27 § 5 säkerhets- skyddsförordningen om registerkontroll av personer som ska anställas eller på annat sätt delta i verksamhet vid sådana anlägg- ningar inom elförsörjningen som är skyddsobjekt, t.ex. vid kärn- kraftverk. För elförsörjningsverksamhet beslutar även enligt 19 § andra stycket 1 och 20 § säkerhetsskydds- förordningen i vissa fall om placering i säkerhetsklass 2 och 3 samt registerkontroll. Transportstyrelsen är en statlig myndighet som enligt 1 § förord- ningen (2008:1300) med instruktion för Transportstyrelsen har till huvuduppgift att svara för regelgivning, tillståndsprövning och tillsyn inom transportområdet. Transportstyrelsen beslutar om registerkontroll till skydd mot terrorism enligt 26 samt 27–27 a §§ säkerhetsskyddsförordningen. Enligt 27 § 1 säkerhetsskyddsförordningen beslutar Transport- styrelsen om registerkontroll för personer som ska anställas eller på annat sätt delta i verksamhet vid civila flygplatser, flygstationer och flygpassagerarterminaler. Transportstyrelsen beslutar vidare enligt 26 § 1 och 27 a § andra stycket säkerhetsskyddsförordningen om registerkontroll av personer som ska anställas eller på annat sätt ska delta i verksamhet som har betydelse för luftfartsskyddet, om det följer av en internationell överenskommelse som tillträtt eller av en bindande EU-rättsakt på området luftfartsskydd, att säkerhetsprövningen ska omfatta registerkontroll. För flyg- transportverksamhet beslutar Transportstyrelsen också enligt 19 § andra stycket 2 och 20 § säkerhetsskyddsförordningen i vissa fall om placering i säkerhetsklass 2 och 3 samt registerkontroll. Myndigheter med uppgifter enligt säkerhetsskyddslagstiftningen är en statlig myndighet som bevakar områdena elektronisk kommunikation och post i . Begreppet elektronisk kommunikation innefattar telekommuni- kationer, it och radio. är tillsynsmyndighet enligt lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Post- och arbete med säker kommunikation inne- fattar bl.a. arbete med robust och driftsäker kommunikation. Av Post- och föreskrifter framgår bl.a. att operatörerna ska förebygga avbrott och störningar genom att genomföra risk- analyser, hantera risker samt planera för att kunna hantera avbrott och störningar som kan inträffa. beslutar med stöd 26 § och 27 § 6 säkerhetsskyddsförordningen om registerkontroll av personer som ska anställas eller på annat sätt delta i verksamhet vid sådana anläggningar som används eller som är avsedda för elektronisk kommunikation och som är skyddsobjekt. För verksamhet som avser elektronisk kommunikation beslutar också enligt 19 § andra stycket 3 och 20 § säkerhetsskydds- förordningen i vissa fall om placering i säkerhetsklass 2 och 3 samt registerkontroll. I varje län finns enligt 1 § förordningen (2007:825) med läns- styrelseinstruktion en länsstyrelse som ansvarar för den statliga förvaltningen i länet. ska vidare ansvara för de tillsynsuppgifter som eller regeringen har ålagt den. i det län där skyddsobjektet finns beslutar med stöd av 26 § och 27 § 8 säkerhetsskyddsförordningen om register- kontroll av personer som ska anställas eller på annat sätt delta i verksamhet vid vissa skyddsobjekt. För andra verksamheter än sådana som avses i 19 § andra stycket 1–3 säkerhetsskyddsförord- ningen (dvs. de verksamheter som hör till Svenska kraftnäts, eller Transportstyrelsens ansvarsområde) beslutar också enligt 19 § andra stycket 4 och 20 § säkerhets- skyddsförordningen i vissa fall om placering i säkerhetsklass 2 och 3 samt registerkontroll. Myndigheter med uppgifter enligt säkerhetsskyddslagstiftningen 7.3Övriga särskilt berörda myndigheter 7.3.1Myndigheten för samhällsskydd och beredskap Myndigheten för samhällsskydd och beredskap är en statlig myndighet som enligt 1 § i sin instruktion (2008:1002) har ansvar för frågor om skydd mot olyckor, krisberedskap och civilt försvar, i den utsträckning någon annan myndighet inte har ansvaret. Ansvaret avser åtgärder före, under och efter en olycka eller en kris. Myndigheten ska i samverkan med myndigheter, kommuner, landsting, organisationer och företag identifiera och analysera sådana sårbarheter, hot och risker i samhället som kan anses vara särskilt allvarliga. Myndigheten ska vidare tillsammans med de ansvariga myndigheterna genomföra en övergripande planering av åtgärder som bör vidtas. Myndigheten ska värdera, sammanställa och rapportera resultatet av arbetet till regeringen. Myndigheten meddelar föreskrifter om risk- och sårbarhetsanalyser för kommuner och landsting samt för statliga myndigheter. Myndig- heten ska införa, förvalta och utveckla radiokommunikations- systemet för skydd och säkerhet (Rakel-systemet). Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har vidare till uppgift att stödja och samordna arbetet med samhällets informa- tionssäkerhet samt att analysera och bedöma omvärldsutvecklingen inom området. I detta ingår att lämna råd och stöd i fråga om före- byggande arbete till andra statliga myndigheter, kommuner och landsting samt företag och organisationer. I myndigheten ingår CERT-SE, som är nationella Computer Emergency Response Team med uppgift att stödja samhället i arbetet med att hantera och förebygga it-incidenter. Inom ramen för detta ansvar ska Myndigheten för samhällsskydd och beredskap samverka med myndigheter med särskilda uppgifter inom informationssäkerhets- området och vara kontaktpunkt gentemot motsvarande funktioner i andra länder. trädde myndighetens föreskrifter om stat- liga myndigheters informationssäkerhet i kraft.4 Enligt föreskrif- terna ska statliga myndigheter tillämpa ett ledningssystem för in- 4 Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps föreskrifter om statliga myndigheters informationssäkerhet, MSBFS 2009:10. Myndigheter med uppgifter enligt säkerhetsskyddslagstiftningen formationssäkerhet (). Det innebär bl.a. krav på att myndig- heter ska klassificera sin information, identifiera och hantera risker samt fortlöpande utvärdera och förbättra sin säkerhet. Arbetet ska bedrivas enligt etablerade informationssäkerhetsstandarder. Myn- digheten för samhällsskydd och beredskap har även utfärdat före- skrifter om civila myndigheters kryptoberedskap under och utan- för ordinarie kontorstid.5 är en statlig myndighet som enligt 1 § i sin instruktion (2007:937) har till uppgift att bl.a. bedriva signal- spaning. Signalspaningen vid riktas mot vissa utländska förhållanden. Det kan till exempel handla om säkerhets- läget och aktörer i områden där det finns svensk trupp, spridning av massförstörelsevapen, internationell terrorism och it-angrepp mot känsliga informationssystem i . All signalspaning görs på uppdrag av regeringen, , , och Säkerhetspolisen. Enligt 4 § förordningen med instruktion för Försvarets radio- anstalt ska myndigheten ha teknisk kompetens inom informations- säkerhetsområdet och stödja statliga myndigheter och statligt ägda bolag som hanterar information som bedöms vara känslig från sårbarhetssynpunkt eller i ett säkerhets- eller försvarspolitiskt avseende. Stödet kan bestå i bl.a. penetrationstester, kartläggning av nätverk och teknisk rådgivning om hur informationssäkerheten kan förbättras i de berörda verksamheterna. Tjänster inom informationssäkerhet beställs främst av statliga myndigheter och statligt ägda bolag. är en huvudsakligen uppdrags- styrd myndighet vars verksamhet bidrar till det militära försvarets 5 Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps föreskrifter om civila myndigheters kryptoberedskap, MSBFS 2009:11. Myndigheter med uppgifter enligt säkerhetsskyddslagstiftningen utveckling och samhällets säkerhet samt utgör ett stöd till i bl.a. vissa forsknings- och utredningsfrågor. Enligt förordningen (2007:861) med instruktion för Totalför- svarets forskningsinstitut har myndigheten till uppgift att bedriva forskning, metod- och teknikutveckling samt utredningsarbete för totalförsvaret och till stöd för nedrustning, icke-spridning och internationell säkerhet. Myndigheten får även i övrigt bedriva forskning, metod- och teknikutveckling samt utredningsarbete. ska verka för att försvars- forskningen kommer till nytta även utanför totalförsvaret. Totalförsvarets forskningsinstituts uppgift att bedriva försvars- underrättelseverksamhet ska fullgöras genom analyser av informa- tion som inhämtats från offentliga informationskällor eller som lämnats av uppdragsgivare. ska vidare särskilt verka för samverkan mellan militär och civil forskning samt mellan nationell och internationell forskning och ska på uppdrag av Försvarsexport- myndigheten bedriva exportrelaterad verksamhet inom för- svarssektorn. Försvarsmakten och är Totalförsvarets forskningsinstituts huvudkunder, men myndigheten har även upp- drag från civila myndigheter och näringslivet. är en statlig myndighet som ansvarar för att förvalta försvarsfastigheter. Verket har också till uppgift att bistå samhället med kunskap om skyddsteknik och säkerhet. uppdrag anges i förordningen (2007:758) med instruktion för . utför skydds- och sårbarhetsanalyser för andra myndigheter och företag, med fokus på skydd av värden i byggnader och anläggningar. Verket har bl.a. tagit fram ett prak- tiskt arbetssätt för att identifiera värden och hot, analysera befint- ligt skydd samt utföra riskanalyser för anläggningar med särskilda skyddskrav. Målet är att optimera skyddsåtgärderna mot angrepp av varierande art mot anläggningen och konsekvenserna av sådana angrepp. Myndigheter med uppgifter enligt säkerhetsskyddslagstiftningen 7.4Samverkan mellan olika myndigheter m.fl. mot terrorism är ett samarbete mellan 13 myndig- heter som syftar till att stärka förmåga att motverka terrorism. Till hör ett antal arbetsgrupper. En av arbetsgrupperna, Nationellt centrum för terrorhotbedömning (NCT), är permanent. I NCT finns representanter för , Försvarsmakten (MUST), och Säkerhetspolisen. Uppgifterna för det permanenta NCT är att göra strategiska terrorhotbedömningar mot och svenska intressen. NCT ska även producera strategiska analyser av händelser, trender och omvärlds- utveckling med koppling till terrorism som berör eller kan komma att beröra och svenska intressen. Samverkansforumet Nationell samverkan till skydd mot allvarliga it- hot Samverkansforumet Nationell samverkan till skydd mot allvarliga it-hot (NSIT) är en ny samverkansform mellan Säkerhetspolisen, Försvarsmakten (MUST) och . NSIT ska framför allt bedöma hot och sårbarheter när det gäller allvarliga it- angrepp mot våra mest skyddsvärda nationella civila och militära intressen. Målet med NSIT är bl.a. att skapa effektivare informa- tionsöverföring och kunskapsöverföring mellan NSIT-myndig- heterna och ett effektivt operativt användande av de kvalificerade nationella it-säkerhetskompetenserna som myndigheterna har. Nationella telesamverkansgruppen (NTSG), som bildades , är ett frivilligt samarbetsforum med syfte att stödja återställandet av den nationella infrastrukturen för elektroniska kommunikationer vid extraordinära händelser i samhället. Kriteriet för medlemskap i är att operatören eller organisationen har egen teknisk ut- rustning, kunskaper eller resurser som påverkar kritiska infrastruktur för elektronisk kommunikation. I NTSG ingår ComHem, Hi3G, IP-Only, Netnod, , , Svenska Myndigheter med uppgifter enligt säkerhetsskyddslagstiftningen Kraftnät, , , , , , , , , Försvarsmakten, Myn- digheten för samhällsskydd och beredskap samt . Samverkansgruppen för informationssäkerhet (SAMFI) är en grupp bestående av myndigheter med särskilda uppgifter inom om- rådet informationssäkerhet. Förutom Myndigheten för samhälls- skydd och beredskap, som är ansvarig för SAMFI, ingår i sam- verkansgruppen Försvarsmakten (MUST), (), , samt och Säkerhetspolisen i samverkan. SAMFI ska verka för säkra informationstillgångar i samhället avseende för- mågan att upprätthålla önskad konfidentialitet, riktighet och till- gänglighet samt genom informationsutbyte och samverkan stödja de medverkande myndigheternas arbete avseende samhällets informationssäkerhet. Myndigheten för samhällsskydd och bered- skap har i samverkan med SAMFI-myndigheterna samt andra myndigheter och organisationer tagit fram ett metodstöd för verk- samheters informationssäkerhetsarbete. Metodstödet ska fungera som ett stöd till alla typer av organisationer som ska införa och tillämpa med utgångspunkt i internationella standarder i ISO 27000-serien. Det ingår i utredningsuppdraget att redovisa de regler och förfa- randen som gäller i några med jämförbara länder, i första hand de nordiska och några länder inom EU som tillämpar ett system med säkerhetsklarering. Utredningen har därför sökt information om systemen i , , , och . är ett land som är väletablerat ur ett säkerhetsskyddsperspektiv och har gott internationellt renommé på området. är särskilt intressant för att lag- stiftningen på området är relativt ny och anpassad för internatio- nella åtaganden. Båda dessa länder har även intressanta lösningar när det gäller säkerhetsklarering och hur den nationella säkerhets- tjänsten organiserats. Arbetet har bedrivits främst genom undersökning av lag- stiftning och i förekommande fall förarbeten samt övrig informa- tion från officiella webbplatser. Denna undersökning har kompletterats med besök vid de nationella säkerhetsmyndigheterna med i förhand lämnade skriftliga frågor till företrädare för myndig- heterna. Skrivelserna har varit ställda direkt till berörda tjänstemän och de svar dessa lämnat representerar således inte någon formell ståndpunkt från de berörda ländernas sida. Vad gäller materialin- samlingen i övrigt bör beaktas att materialet funnits tillgängligt på originalspråk, i något fall kompletterat av mer eller mindre offi- ciella översättningar till engelska. 8.1.1Allmänt om de nordiska länderna Det är naturligt att inledningsvis redovisa vad som gäller i de nor- diska länderna med tanke på de likheter som finns mellan och de övriga nordiska länderna. På detta område har det dock visat sig att de författningstekniska konstruktionerna skiljer sig markant mellan länderna. I regleras säkerhetsskyddsfrågorna i ett sikkerhedscirkulære dvs. närmast på normnivån förordning. Detta liknar lösningen i där informationssäkerhetsfrågorna är reglerade i förordningen om informationssäkerheten inom stats- förvaltningen. I finns det dock även två separata lagar av betydelse, nämligen en säkerhetsutredningslag (motsvarar säkerhetsprövning i ) samt en lag om internationella för- pliktelser som gäller informationssäkerhet som reglerar folkrättsliga förpliktelser på informationssäkerhetsområdet. , slutligen, har en sikkerhetslov där samtliga bestämmelser om säkerhetsskydd finns samlade vilket liknar den svenska säkerhets- skyddslagen (1996:627). Vi har inte studerat lagstiftning på området. Allmänt om säkerhetsskydd i I regleras säkerhetsskyddet i ett sikkerhedscirkulære1 som rör skyddet av såväl dansk skyddsvärd information som sådan in- formation från Nato, EU och WEU samt från andra organisationer och länder som har internationella avtal med (däribland ). Cirkuläret gäller för statsministeriet, men det förutsätts att cirkuläret tillämpas även av övriga ministerier. Cirkulärets inne- håll kan göras tillämpligt på enskilda genom avtal. Politiets Efterretningstjenste (PET) och Forsvarets Efterret- ningstjenste (FE) är de två myndigheter som har huvudansvaret för säkerhetsskydd i . Verksamheterna styrs av lagen om PET