sou · H3B394 · 2015-11-05 00:00:00 — Delade artiklar är tillgängliga för icke-prenumeranter . Prissättningen av digitala abonnemang är väsentligt lägre än för kombinationen papper och digitalt (en vanlig prissättning är respektive ). har noterat att efterfrågan på deras digitala abonnemang är låg bland betalande papperstidningsläsare. Drygt nio av tio digitala abonnenter är nya kunder och genomsnittsåldern bland dessa är lägre än papperstidningsprenumeranterna. Vid införande av de digitala abonnemangen ökade det digitala utbudet av nyhetsmaterial från till , som det infördes begränsningar i tillgång för icke-abonnenter. Sedan de digitala abonnemangen började införas har den digitala trafiken – vad avser såväl unika skärmar som antal sidvisningar - minskat kraftigt i kvantitet men enligt ökat i kvalitet. Ännu är den totala digitala trafiken lägre än före omläggningen.121 Svenska tidningsföretag är hårt pressade att finna framgångsrika vägar framåt med sin digitalt distribuerade journalistik och sin affärsverksamhet. Fem till från nu kommer många tidnings- företag att börja släcka ner pappersutgivningen. Vissa helt, andra genom att sänka utgivningstakten. Smarta mobiler har kommit att bli den primära plattformen för nyhetsanvändning för de yngre generationerna. Detta användar- beteende håller på att sprida sig till allt fler. Mobilen erbjuder många medborgare med nyheter från det att de stiger upp ur sängen , till det att de gått till sängs , och förväntas nå ytterligare spridning . Mobilen är för många redan förstahandsvalet bland plattformar. prognosticeras mobilförsäljningen fortsätta öka – om än i långsammare takt än tidigare – medan försäljningen 121 Bygger på uppgifter lämnade av . av surfplattor och datorer däremot förväntas sjunka något. Det uppskattas att de säljs 2 521 miljoner mobiler (2014), jämfört med 303 miljoner datorer (2014) och 218 miljoner surfplattor (2014).122 Mobilen är en personlig medieteknik med en snabbare uppgraderingslivscykel än datorer och surfplattor, som inte sällan delas av olika familjemedlemmar. har ultraportabla mobila enheter i form av smarta klockor så som iWatch och Gear S börjat få sprid- ning. Dessa ”wearables” förstärker beteenden av att vara ständigt uppkopplade. Därtill sker omfattande arbete med att utveckla böjbara och utfällbar skärmteknik, av exempelvis , vilket kommer att skapa nya möjligheter. Det mesta talar för att smarta mobiler – och andra bärbara medietekniker – kommer att nå ännu bredare spridning och dessutom växa i betydelse i människors vardagsliv. Med blick mot framtiden sker en utveckling av sakernas internet (”internet of things”) som kan komma att resultera ännu en omvälvning på medieområdet. Om datakällor kan prata direkt med varandra och publicera sig uppstår nya konkurrensytor. Om med- borgarna enkelt kan nå sina personliga profiler via olika saker (väggar, fönster etc.) vart de än går försvinner behovet av portabel hårdvara. Ännu ett steg i den riktningen är den uppkopplade kroppen, en annan vision som drivs mot realitet framför allt av teknikföretag. kanske det inte bara är Apples arsenal av produkter som blir ”vänner” med varandra genom synkroni- seringar, utan medborgarna kommer att kunna lägga till sina fysiska tillhörigheter som ”vänner” i sociala medier – för att enkelt kom- municera med dem, exempelvis kring var de befinner sig. 3.5.4Sociala medier allt viktigare Olika sociala medier har snabbt vunnit mark bland de flesta medborgare. Sociala medier, som Facebook och Instagram, har blivit nära integrerade med nyhetsmediernas nyhetsprocesser och medborgarnas nyhets- 122 (2015). says replacement indecision will cause device shipments to decline 1 percent in 2015, , . och digitala nyhetsmedier får drygt hälften av sin digitala trafik via sociala medier, andra får väsentligt mindre trafik den vägen, däribland också eter- medierna. Det är mindre vanligt att dela ljud- och videomaterial. Mycket talar för att sociala medier kommer att bli allt viktigare som inkörsport till nyhetskällor, såväl för etablerade nyhetsmedier som för en uppsjö av andra aktörer. Engagemang i sociala medier skiljer sig beroende på om en individ (med)skapar information som medieborgare, eller tar del av information och nyheter som nyhets- användare. Även i det senare fallet kan engagemangsnivåerna skilja sig kraftigt åt. De sociala medierna blir allt viktigare som inkörsport till nyhetskällor. Foto: Mkhmarketing. I sociala medier kan medborgaren på ett synnerligen aktivt sätt söka upp information från såväl aktörer som individer, för att uppdatera, bredda och fördjupa information kring en företeelse, rentav när denna utspelar sig. Men dessa plattformar kan också användas på ett mer passivt sätt, exempelvis genom att en person scannar sina flöden av uppdateringar från nyhetsmedier och individer och förväntar sig att få delningar av information kring de viktigaste nyheterna serverade. I kapitlet har en tudelad bild kring de sociala mediernas bety- delse för medborgarna framkommit. För somliga har sociala medier inneburit att de exponerar sig för en mångfald av perspektiv, information och nyheter, för andra har det inneburit en minskning av det utbud av nyheter och perspektiv de går till mötes. fanns ett samspel mellan journalister som tillhandahöll ett urval av nyheter till medborgarna. I dagens fragmentiserade digitala medielandskap träder de sociala mediernas in som en otroligt viktig mellanhand. Denna mellanhand styr dock i vissa fall med hela handen. Makten bottnar i den enormt omfattande användning av sociala medier som sker , liksom av att nyhetsmedier av många nyhets- användare förväntas upplåta såväl sitt innehåll som diskussionen av densamma till de sociala medierna. De digitala giganterna kommer i kraft av sina massiva användardata och den kunskap denna bygger sannolikt att få ett allt större inflytande över medborgarnas nyhetsanvändning framöver. Detta innebär att de också får större inflytande i demokratin och i relation till nyhets- medierna. 3.5.5Algoritmernas betydelse för verklighetsuppfattningen Utbudet av medier och digitala plattformar som tillgängliggör medieinnehåll har bokstavligen talat exploderat. Parallellt eller som en följd av denna ökning har skett en fragmentisering av medierna och innehållet, och en individualisering av medieanvändningen. Det utmärkande är att medborgare har större valmöjligheter än någon- sin, och många olika faktorer påverkar vad som exponeras. som individens möjligheter att påverka ökar, finns en ökande skara medie- och internetbolag som bygger en affär just runt erbjudandet att göra val åt medieanvändaren. Detta sker exempelvis genom att Google samlar in och analyserar data om flera miljarder individers beteenden för att kunna leverera personaliserat innehåll och tjänster. Detsamma gäller för en ökande skara medieföretag. Användardata och personalisering har blivit essentiella komponenter för dagens – och framtidens – fram- gångsrika medieföretag. Det som kommit att kallas filterbubbla antas uppstå när allt färre tar del av samma mediala upplevelse – men uttrycket leder felaktigt tanken till ett statiskt tillstånd som inte går att påverka. Användarna är i hög utsträckning själva delaktiga i att skapa denna på olika vis, både medvetet och omedvetet. Det utmärkande är emellertid att de digitala giganterna – och andra medieföretag – genom beslut kring algoritmernas beskaffenhet skaffar sig ett allt större inflytande över det medieutbud människor exponerar sig för på vår tids stora mediala arenor. I dessa nya massmedier finns det alltså en mängd mikroarenor som delvis skapar olika bilder av verkligheten. För att sammanfatta har det skett förskjutningar i dynamiken kring och makten över den nyhetsanvändning som sker. bedömer emellertid att den digitala utvecklingen – och medborgarnas i ökande utsträckning aktiva roll i denna – kan berika möjligheterna att möta nya, oväntade perspektiv och ta del av skildringar och åsikter från en annan krets än den medborgare har i sin direkta, analoga närhet. 3.5.6Nyhetsundvikare av traditionella medier eller upptäckare av digitala medier? De nedkopplade är de som har otillräcklig tillgång till nyhetsmedier eller de som aktivt undviker information kring nyheter och aktuella angelägenheter. Detta är en grupp av medborgare som aldrig läser, lyssnar eller tittat på nyheter.123 Det har förts en relativt livlig diskussion, bland medieforskare och i mediebranschen, kring begreppet ”nyhets- undvikare.” Inom akademin har denna diskussion funnits . En förespråkare är amerikanske professorn . Han slår i sin bok . How Media Choice Increases inequality in Political Involvement and Polarize Elections fast att allt färre amerikaner tar del av nyheter om politik eller engagerar sig i densamma. Andra medieforskare har diskuterat begreppet ”nedkopplade” medborgare som antingen inte har tillgång till nyhetsmedier eller väljer att aldrig ”läsa, lyssna till eller titta på nyheter.” Det finns ett antal studier som publicerats i internationellt erkända tidskrifter som gör storskaliga analyser av papperstidningsläsning och tv-tittande i olika länder. En uppenbar svaghet i resonemangen är emellertid att många av dessa endast studerat traditionella former av nyhetsanvändning, en empirisk bas 123 Blekesaune, , Elvestad, Eiri & Aalberg, (2012). Tuning out the world of news and current affairs: An empirical study of Europe’s disconnected citizens, , 28(1), s. 110. som med dagens fragmenterade mediekonsumtionsmönster inte fångar in hela den komplexa bilden av hur människor interagerar med medier. En medborgare kan mycket väl undvika traditionella medier, men ändå vara välinformerad genom digitala medier. Att det är oerhört svårt att utforma och genomföra studier som på ett rättvisande sätt fångar in hela det komplexa spektrumet av människors nyhetsanvändning är bortom all tvivel. leder det fel att dra alltför generella slutsatser om huruvida en befolkning håller sig informerade eller inte – i allmänhet – om man inte ser till denna svårgripbara helhet. En medborgare som inte tar del av nyheter via traditionella nyhetsmedier är inte en nyhetsundvikare, lika lite som en medborgare som inte går till biograf för att se på film är en filmundvikare. Så vore fallet i det svenska medie- landskapet , men inte i den digitala eran. Detta kapitel har visat att medborgare i stor utsträck- ning tar del av nyheter via olika digitala plattformar, och det är också allmänt känt att många ser filmer via såväl linjär-tv som streamingtjänster som Netflix (via tv-apparater, datorer, mobiler, surfplattor etc.). Att de mest engagerade samhällsmedborgarna vanligtvis söker sig till många informations- och nyhetskällor är känt. Det är dock viktigt att understryka att studier även visat att de samhälls- engagerade medborgarna också får viktig information genom att samtala med andra (lokala) medborgare. Detta kan givetvis ske på många olika sätt, såväl genom det klassiska offentliga samtalet på kaféer eller dylikt, men också genom det otroliga smörgåsbord av arenor för informationsutbyten som det framväxande digitala medielandskapet erbjuder. En enkätundersökning – på ett representativt urval av den svenska befolkningen – rapporterar att två av tre respondenter uppskattar att deras nyhetsanvändning är lika omfattande som . Mer än var femte () säger dessutom att den ökat, medan säger att den minskat. I gruppen unga vuxna (18–29-åringar), som ofta i debatten nämns som ”nyhets- undvikare”, uppger att de ökat sin nyhetsanvändning och att de minskat den.124 Dessa resultat ger emellertid endast en indikation om självupplevd förändring eller stabilitet. 124 Hej digitalt! (2015). Det är viktigt att fråga sig vad nyhetsanvändning via sociala medier – här sett ur ett medborgarperspektiv – betyder för dessa medborgares kapacitet att hålla sig informerade och vara demokratiskt delaktiga. Det har höjts kritiska röster mot att sociala medier leder till insnävningar av verklighetsbilden, som detta kapitel tagit upp forskning som påvisat att sociala medier tvärtom resulterar i en breddning av verklighetsbilden. Forskningen har påvisat att vissa nyhetsmedier, så som morgon- tidning och nyhetssändningar i etermedier, gör att medie- användaren oavsiktligt exponerar sig för ett brett urval av nyheter och utvecklar god kunskap (den s.k. ”inadvertent learning hypothesis”).125 Det är bedömning att även sociala medier har god potential när gäller att möjliggöra oavsiktlig exponering för olika slags perspektiv, information och nyheter. Däremot finns rimligen skillnader i olika slags nyhetsanvändning, såväl mellan digitala och sociala medier som i jämförelse med och sinsemellan olika traditionella nyhetsmedier. Det är välkänt att internet används för en mängd olika syften, att ta del av – eller interagera kring – nyheter är bara en av flera aktiviteter. Inom forskning kring medier och politisk kommu- nikation har det diskuterats huruvida internet bidrar till minskande informationsklyftor (den position som framhålls i detta del- betänkande), eller om dessa klyftor reproduceras även i den digitala världen. Den senare positionen tycks vanlig inom denna forsk- ningsgren, men de studier man baserar sig på är inte sällan gamla. Detta oerhört viktiga område kräver därför fortsatta studier, med olika metodologiska ansatser. Låt oss återknyta till den s.k. OMA-modellen som presen- terades tidigare. Det har framgått att möjligheterna (opportunities) att ta del av information och nyheter varierar i olika mediesystem, mellan olika medier och , liksom mellan olika grupper av medborgare. är ett land där tillgången till nyhetsmedier och möjliggörande infrastruktur överlag är bra. I ett snabbt föränderligt och mångfacetterat medielandskapet ser medborgarnas nyhets- användning väsentligt olika ut. 125 Shehata, , , , , , . (2015). Television channel content profiles and differential knowledge growth: a test of the inadvertent learning hypothesis using panel data, , 32, s. 377–395. hänger detta samman med människors personliga motivation (motivation) och förmåga (ability). Detta kapitel har diskuterat att möjligheterna till information och nyheter överlag är goda i , även om situationen har utrymme för förbättring. Inte minst existerar dessa förbättrings- områden vad gäller tillgången till kvalitativ journalistik i resurssvaga områden och i glesbygd. Utbudet av lokal nyhetsjournalistik har på flera håll försämrats avsevärt, och har i vissa fall resulterat i vita fläckar som innebär att medborgare inte har någon tillförlitlig och uppdaterad källa kring vad som sker i lokalsamhället. Likaså finns förbättringspotential och vad gäller innehåll till medborgare utan svenska språkkunskaper. existerar också väsentliga skill- nader i nyhetsanvändning bland medborgare med liknande möjlig- heter, som mellan dagens ungdomar/unga vuxna (dotnets) och dagens medelålders (generation X), liksom mellan dem som bor i storstad respektive glesbygd. Det är oklart vad rådande förskjutningar i nyhetsanvändning har för betydelse för de nyheter och den information medborgare tar del av, och aktivt engagerar sig kring. Det är även osäkert om de nya användningsmönstren i praktiken leder till breddning och fördjupning – och därmed välinformerade medborgare. Det innehåll som medborgare möts av i traditionella medier består företrädesvis av verifierat nyhetsmaterial. Innehållet i digitala platt- former är dock väsentligt mer diversifierat, där viktig samhälls- information erbjuds vid sidan om ett helt annat slags innehåll, ofta av lättviktigare karaktär. Det verifierade innehållet blandas också med overifierat, användarna möts av fakta och rykten, om vartannat. Ur ett medborgarperspektiv är det av yttersta vikt att tillgången på verifierat, kvalitativt innehåll som möjliggör aktivt deltagande i demokratin inte stryps eller allvarligt försvagas. Men också att det är möjligt att avgöra skillnaderna gentemot den andra delen av innehållslandskapet. När reportrar kan vara köpta och när vem som helst kan kalla sig chefredaktör behöver medborgarna guidning i vem de kan lita på. Nyhetsmedierna arbetar f.n. intensivt på att ställa om allt från arbetsprocesser till erbjudanden för att fortsätta vara relevanta i en digital framtid. Hur detta delvis redan påverkat innehållet diskuteras vidare i kapitel 5. Detta kapitel har identifierat behovet av möjliggörande infra- struktur samt pekat på de vita fläckar som finns över hela landet när det gäller tillgång till snabba, säkra, öppna och neutrala nät. Utöver tillgången krävs också kompetenser för att kunna nyttja den nya tekniken och de nya plattformarna, även här har kapitlet identifierat stora, ännu otillfredsställda behov av medie- och informationskunnighet. Vidare har olika förskjutningar, allmänt men även i specifika grupper, diskuterats. De viktigaste är från traditionella medier till digitala, och då främst mobila. En rörelse som är tydligare för tidningsföretagen än för etermedieföretagen. En annan viktig förskjutning som har enorma implikationer är rörelsen från traditionella medier till sociala medier. För båda dessa förskjutningar är trenden tydligare i de unga åldersgrupperna, men märks tydligt även i samtliga åldersgruppers nyhetsanvändning, utom de allra äldsta. Utvecklingen mot sociala och mobila medier är så kraftfull att de medborgare som inte kan eller vill delta riskerar att hamna utanför många sammanhang. Detta bedöms vara en utveckling som kommer att accentueras. utgår många ifrån att alla har och använder en smart mobil och vissa sociala medier. Det tas därmed också för givet att dessa personer exempelvis håller sig uppdaterade och är nåbara. Rörelsen bort från traditionella medier har skapat en oro för att vi håller på att få en mängd ”nyhetsundvikare” som inte intresserar sig för och deltar i samhällsutvecklingen. Dessa slutsatser har dock dragits från ett underlag som i vissa fall endast omfattar användning av traditionella medier, och endast i några fall vägt in delar av den omfattande informations- och nyhetsanvändningen som sker i den växande mängden mobila och sociala plattformar. Att göra allomfattande studier av nyhetsanvändning är svårt och kostsamt. Detta kräver metoder som fångar in de breda, komplexa och snabbrörliga former av nyhetsanvändning som är möjliga – och sker – i dagens . Det är svårt men nödvändigt att finna former för den här typen av studier då vidare analys av nyhets- användningen är avgörande för en fördjupad förståelse av medie- landskapet och medborgarna i det. Det finns utländska studier som pekar på att de nya användar- beteendena via sociala medier exponerar medborgarna för flera olika åsikter och ett brett urval av innehåll. Detta kapitel har tydligt visat att samtida forskning kring nyhetsanvändning måste ta i beaktande att denna i ökande grad sker via mobila och sociala medier. Kurvorna och resultaten som presenterats indikerar att inte bara vissa utan den stora merparten av de svenska tidningsföretagen går en ytterst osäker framtid till mötes. Introduktion: All makt utgår från folket. Det är grund- principen i vår representativa demokrati. Men så här långt i historien har det inte varit möjligt för varje medborgare att nå ut brett med sina åsikter, att påverka och göra avtryck. Den digitala revolutionen innebär att den så kallade Gutenbergparentesen sluter sig. Tiden då tryckpressen gjorde att det gick att låsa in information är över och folket har mer än i historien makten över verklighetsbeskrivningarna. Medierna, som tidigare kontrollerade – eller rentav ägde – den samtida verklighetsbeskrivningen och opinionsbildningen, ser den forna publiken ta plats som underleverantörer, distribu- törer, medskapare och till och med konkurrenter. Uppkopplade individer har potentialen att lära, att medskapa lärdomar till- sammans med andra och att dela med sig av denna kunskap. När allt fler medborgare producerar och distribuerar samhälls- relevant innehåll, när allt fler blir det som valt att kalla medieborgare – ökar också sannolikheten att vi lyckas skapa tillgängliga och relevanta medier i demokratins och allmänhetens tjänst. Medier som rapporterar kring samhällets mångfald och som inspirerar till konstruktivt deltagande och bidrar till att skapa ett bättre närsamhälle och en bättre värld. Föregående kapitel analyserade mönster i hur medborgare använder olika nyhetsmedier och plattformar för att ta del av – lyssna, läsa, titta etc. – men också dela nyhetsmaterial. Det handlade alltså i huvudsak om användning av nyhetsmedier i en mer traditionell betydelse. Dessa nyhetsanvändare hänvisades till som medborgare, så även i detta kapitel. En medborgare kan också själv vara aktiv genom att producera och sprida innehåll av olika slag till andra. En person som gör detta refereras till som medieborgare. I dagens medielandskap blir dessa allt fler. Det produceras och sprids innehåll kring många olika slags ämnen, allt från matlagning till herrmode. fokuserar emellertid särskilt på de demokratifrämjande formerna av medieskapande, det vill säga pro- duktion och distribution av ämnen som ligger nära journalistikens urval. bedömer att det finns många och goda möjligheter för journalistiken och för demokratin om medie- borgare på bred front vill och kan engagera sig genom att produ- cera och sprida relevant innehåll, samt ge uttryck för en mångfald av perspektiv. De kan själva agera medier, men också stötta de traditionella medierna. I det senare fallet kan medieborgare bidra i anskaffningsprocessen, exempelvis med direktrapportering från en händelse (när journalisterna inte är på plats), föra fram andra perspektiv (än redaktionernas), addera kunskap (det finns många experter där ute, när redaktionen ofta består av generalister) osv.1 Härefter följer fem avsnitt. Det första behandlar begreppet medieborgare och hur det ska förstås (4.2). I det följande avsnittet beskrivs hur medierna på olika sätt möjliggör respektive begränsar digitalt deltagande (4.3). Det tredje avsnittet behandlar på vilka sätt och i vilken omfattning medieborgarna engagerar sin inom ramen för mediernas deltagandejournalistik (4.4), medan det fjärde redo- gör för hur medieborgare själva agerar som medier (4.5). Avslut- ningsvis redovisas några sammanfattande slutsatser (4.6). 4.2Definition av begreppet medieborgare Begreppet medieborgare tillämpas här med hänvisning till dem som använder medier för att själva producera och sprida innehåll. Alla som på så vis använder medier betecknas som medieborgare, oavsett vad det är för slags innehåll, om än att viss produktion och spridning av innehåll är mer betydelsefull för demokratin. 1 För en översikt kring forskning kring området, se exempelvis , Merel; van Hoof, , Costera , och , (2013). Constructing participatory journalism as a scholarly object, Digital Journalism, 1:1, s. 117–134. Medieborgaren skiljer sig från medieanvändare, vilket i sin tur hänvisar till människor som använder ett eller flera medier eller plattformar för att ta del av innehåll. Medieanvändning omfattar att läsa, titta, lyssna, skanna, bevaka, checka, söka, klicka och rekom- mendera innehåll. Definitionen av medieborgare ligger nära vad som inom forsk- ningen kallas för produsers, en person kan växla mellan rollerna ”producent” och ”konsument”, i olika sammanhang och med olika medier. I en given situation med ett medieslag intar produsers en aktiv roll genom att skapa och publicera innehåll, i en annan situation väljer de att endast ta del av innehåll genom att exempelvis lyssna eller läsa.2 Likt en produser kan medieborgaren växla mellan att vara ”producent” och ”konsument”. Medieborgare växlar mellan rollerna som aktiva producenter och mer bakåtlutade läsare. I dagens samhälle har relationer så som myndighet–medborgare, företag–kund, läkare–patient, lärare–elev förändrats eftersom digi- 2 Bruns, Axel (2012). Reconciling community and commerce? Collaboration between produsage communities and commercial operators. Information, , 15(6), s. 815–835.