sou · H3B365 · 2015-08-04 00:00:00 — Som ett led i sin analys skapade Inglehart en ”värderingskarta” som Welzel senare har utvecklat i boken där alla de länder i vilka WVS utfört undersökningar placerades in utifrån två axlar, där den ena fångade spänningen mellan ”traditionella” och ”sekulära- rationella” värderingar och den andra den mellan ”överlevnads- värderingar” och ”emancipativa frihetsvärderingar”. De emancipativa värderingarna utgör mått på bland annat tole- rans (för abort, skilsmässa, homosexualitet), jämställdhet, obero- ende som positivt värde, lydnad som mindre viktigt). De sekulära värderingarna utgör i sin tur en aggregering av frågor som rör familjevärderingar, religiositet, (blind) respekt för auktoritet, synen på nepotism och korruption, förtroende för polis och rättsapparat där de med sekulära (snarare än traditionella) värderingar inte visar på respektfull vördnad för föräldrar och andra traditionella auktori- teter, inte är religiösa men däremot har en negativ syn på nepotism och korruption och större förtroende för rättstatens institutioner. Vad denna karta tydligt visade var att verkligen är säreget: intar en extrem position i det högra hörnet på denna ”kultur- karta”. Svenskarna kännetecknas ”av den mest atypiska och avvikande värde- profilen av alla”, som den svenske forskaren ut- tryckte det i en analys av datamaterialet.4 På de flesta av livets om- råden prioriterar svenskar personlig självständighet i förhållande till familjebindningar och traditionell auktoritet. I ett europeiskt per- spektiv placerar sig i den absoluta toppen när det gäller med- borgarnas acceptans för skilsmässa, i synen på män och kvinnors lika skyldigheter att dra in pengar till hushållet, toleransen när det gäller sexuella preferenser, villighet att delta i politiska aktioner och ställningstagande för vikten av personligt ansvar. När det gäller krav 4 2006, s. 18. på att barn måste älska och vörda sina föräldrar och andelen perso- ner som anser sig vara religiösa ligger å andra sidan i botten- skiktet av enkätresultaten.5 Att framstår som ”landet annor- lunda” bekräftas i annan komparativ forskning om de värderingar, praktiker och institutioner som är förknippade med familjen. De nordiska länderna har över lag har gått längst i individualisering i ett globalt perspektiv, men sticker av även inom denna grupp. Sett ur ett svenskt perspektiv är tre aspekter av Inglehart och Welzels analys speciellt anmärkningsvärt – något som också är syn- bart i hans olika kulturkartor. För det första fortsätter att inta en extrem position vad gäller såväl emancipativa som sekulära värderingar. För det andra är trenden att detta gäller i ännu högre grad de som är födda . För det tredje är trenden att världen i sin helhet rör sig i samma riktning, det vill säga att inte bör uppfattas som en anomali eller kuriosa utan snarare som spetsen på en pil som tycka peka ut den riktning som alla världen människor rör sig i. Med andra ord är det paradoxalt så att även om sticker ut markant så representerar svenskarna icke desto mindre en universell lust efter frihet och oberoende. Och det är just detta universella begär efter frihet som är Welzel stora tema. Likt en samtida ser han en historisk rörelse, driven av viljan till frihet och autonomi. Men även om denna är i grunden universell menar att det är vissa länder, däribland de västeuropeiska, Nord- och , som av olika skäl legat i framkant. Och ingår på ett framträdande sätt i denna grupp. Värderingar är en sak men många forskare menar att det är insti- tutioner som formar värderingar, inte tvärt om. Härvidlag skiljer sig Welzel som argumenterar att det är värderingarna som driver fram institutionerna och som sedan i en positiv feedback cykel fördjupar, utvecklar och legitimerar dessa i samklang med de emancipativa värderingarns dynamik. Men även i detta perspektiv är institution- erna viktiga då de förstärker, skyddar och bevarar dessa värderingar genom att skapa optimala förutsättningar för att värderingarna 5 Halman, 2005. rotar sig och sprider sig i en befolkning. Låt oss därför skifta per- spektivet från värderingar till institutioner och kort beskriva i ett jämförande perspektiv hur de svenska institutionerna ser ut och i vilken mån de drivs av de emancipativa värdena och kommer till uttryck i den statsindividualistiska logiken. För att tydliggöra skillnaderna mellan och andra länder är det till hjälp att systematiskt studera hur relationerna mellan individ, familj, civilsamhälle och stat ser ut i såväl den formella institutionella ordningen som i den moraliska logik som genom- syrar dessa institutioner. För att åskådliggöra detta kan man göra en idealtypisk klassificering i form av en triangel (se figur 3). En bild av det här slaget bygger naturligtvis på förenklingar och gene- raliseringar, men fångar ändå de olika välfärdslogikerna. Den illu- strerar tre olika utfall av ett socialpolitiskt triangeldrama: i ett fall är den primära alliansen mellan stat och individ (), i det andra mellan stat och familj/civilsamhälle () och i det tredje mellan individ och familj/civilsamhälle (). Källa: , Är svensken människa. I utgår välfärdspolitiken från familjen som såväl objekt som samarbetspartner för välfärdsstaten. Staten skyddar och under- stödjer familjen (samt andra institutioner i civilsamhället) i syfte att dessa i sin tur ska kunna sörja för individernas välfärd. Det offent- ligas ekonomiska åtagande när det gäller medborgarnas trygghet är stort, men i enlighet med subsidiaritetsprincipen har stora delar av utförandet delegerats till aktörer i det civila samhället, från hemma- fruar till religiösa nonprofit- och välgörenhetsorganisationer. Starka beroendeband i familj och civilsamhälle betraktas som naturliga även om staten erkänns ha har ett stort övergripande ansvar. präglas av en grundmurad antipati mot statlig inblandning i hela den privata sfären, såväl när det gäller individen som familjen och civilsamhället. Visserligen är den amerikanska välfärdsstaten mer omfattande än vad såväl försvarare som kritiker av den ameri- kanska modellen ibland låtsas om.6 Men utgångspunkten är att individen antingen ska stå på egna ben, inom ramen för mark- nadens spelregler eller förlita sig på familjens eller samfällighetens goda vilja och tillgängliga resurser. Det sociala skyddsnätet är främst till som en sista instans för att hjälpa medborgare som varken klarar sig på marknaden eller har nödvändigt stöd hos familjen eller i civil- samhället. Såväl tron på individens rätt att söka sin lycka som de starka familjeidealen (ofta i religiöst färgade) och betoningen på civilsamhällets primära roll gör det svårt att genomdriva en mer aktivistisk och universell välfärdspolitik. liknar när det gäller ambitionerna för välfärds- politiken. Staten uppfattas som en mer eller mindre självklar aktör när det gäller medborgarnas välbefinnande. Men synen på vad som utgör den grundläggande enheten i samhället skiljer sig åt. I riktas åtgärder och resurser mot den individuelle medborgaren, utan att gå vägen förbi familjen eller privata organisationer. Där- med skyddas den enskilde från risken att hamna i beroendeställning till föräldrar, makar eller välgörenhetsorganisationer – men leder också till att den emanciperade medborgaren blir mer rörlig på arbets- marknaden, lättare att styra genom politiska åtgärder och mer benägen att vända sig till marknaden för att tillgodose de behov som tidigare kunde tillgodoses inom familjen. Socialförsäkringar, barnbidrag, studiestöd och andra former av statlig omfördelning tar sig formen av tydliga sociala rättigheter som tillfaller den indivi- duelle medborgaren. I vissa avseenden finns det likheter mellan och när det gäller just synen på individen. I båda länderna finns ett starkt individualistisk etos som betonar självförverkligande och moder- nistisk förändringsvilja framför tradition och lojalitet mot gemen- skapen. Gifta kvinnor i ligger till exempel i topp när det gäller 6 1994, Skocpol 1992. förvärvsarbete och andelen barn mellan 0–i barnomsorg utan- för hemmet är högre än i de flesta länder utanför . Skillnaden är att staten förväntas understödja denna strävan till själv- ständighet i , inte bara genom att erbjuda ett brett skydds- nät, utan även tillhandahålla resurserna på ett sätt som gör indi- viden oberoende av familj, grannskap, arbetsgivare och andra kollek- tiva nätverk. Det blir naturligt att organisera välfärden med indi- videns oberoende gentemot familjen som rättesnöre både inom och utanför staten. Det är också just denna aspekt av den svenska välfärdsstaten som har väckt debatt i andra länder. När det gäller förhållandet mellan arbete och kapital är den svenska modellen inte längre särskilt unik. I mycket har och omvärlden konver- gerat: i globaliseringens spår ser inte förhållandena på den svenska arbetsmarknaden nämnvärt annorlunda ut än i andra europeiska länder. Däremot uppmärksammas det radikalindividualistiska draget i den svenska välfärdsstaten alltmer: äktenskapslagstiftning, barns rättigheter, föräldraledighet för både fäder och mödrar, förbud mot aga. har återigen blivit ett slagträ i inhemska debatter: ett avskräckande exempel för dem som ser familjeupplösning och all- män moralkollaps som en följd av statsindividualismen men ett före- gångsland för andra som ser en framtidstrategi för att möta en histo- risk rörelse mot ett alltmer atomiserat, individualistiskt samhälle. Även om den historiska rörelsen mot individualisering och fri- het är universell – något som till exempel Welzel argumenterar för och är en syn som jag också omfattar – har den kommit att ta kon- kreta uttryck på olika sätt och i en takt som skiljt sig från land till land och från kultur till kultur. Låt oss därför nu vända tillbaka till den svenska historien i syfte att komma åt vad som där gjort att just kommit att ligga i framkant i denna utveckling; att just kommit att framstå som Framtidsfolket. Svenska folkets väg: från till Framtidsfolket Svenska, fria bönder När statsminister talade på Bondens dag på läste han en dikt till ära, skriven av : När främlingsväldet låg vräkt i dyn Och herrarnas rike föll sönder Då steg som en överjordisk syn Folkets och rättens rike i skyn För och hans bönder I talet hyllade Per de svenska bönderna som genom historien burit herrarnas pålagor men också försvarat folkfrihet och med- borgarrätt ”även när det icke blott var en fråga om att taga utan att giva”. första riksdag hade också varit en ”bondens dag”. Där hade nationalmedvetandet och folkviljan funnit gemensamt uttryck. Mot slutet vädjade Per till svenska folkets intressegemenskap: ”fosterlandets värn och folkets väl är din och min och allas vår sak.”7 Politiker anpassar sina tal efter publik och omständigheter. Men statsministerns ord var inget ögonblickets smicker som han hoppades skulle passera partikamraterna förbi. Kring mitten av hade svensk socialdemokrati tagit mycket av 1800-talets nationella myter och symbolik i besittning. Den blågula flaggan, skrev den begåvade unge socialdemokraten 1934 i Folkstyre eller fogdevälde, var arbetarrörelsen lika kär som den röda; den senare symboliserade internationellt samarbete, den förra svenskarnas fri- het.8 1930-talets socialdemokratiska ledare framställde sig som arv- tagarna till den sturska, självägande bondeklass som gått till tinget med svärdet i hand (se figur 4). I mängder av tal, artiklar och pam- fletter framställde nu de forna antimilitaristerna och internatio- nalisterna som ett land där demokrati, rättvisa och jämlik- 7Hansson 1935, s. 261–67. 8Lundberg 1934, s. 24. .het var särskilt djupt förankrat i myllan. Avsikten var, som his- torikern koncist har uttryckt det, att ”framställa just socialdemokratin som en naturlig fortsättning på utveck- lingshistoria”.9 Vändningen mot nationen var inte unik för . Nationalistisk och chauvinistisk retorik skallade runtom i på de flesta språk . Mer anmärkningsvärt var att den svenska arbetar- rörelsen kom att erövra kontroll över de nationella symbolerna och känslorna då de i många andra länder blev verktyg i händerna på högerradikaler och fascister. som Per kom till makten under folkhemmets banér tog över i med Volksgemeinschaft som paroll. Till en del berodde detta utan tvekan på de svenska socialdemokraternas politiska skicklighet och retoriska fingerfärdighet – den berömda förmågan att erövra ”hege- 9 Linderborg 2001, s. 324. Men framför allt var det historiska arv de hade att bearbeta fundamentalt annorlunda beskaffat än det som deras kamrater kon- fronterade i , och andra kontinentaleuropeiska länder. Det var socialdemokratins lycka att berättelsen om en svenskhet, inspirerad inte minst av , var skriven i folkfrihetens tecken och därför så väl harmonierade deras egna grund- läggande värderingar och politiska mål. Deras styrka var att se denna öppning och resolut smälta samma de röda och blågula fanorna i en hemvävd version av nationell socialism där såväl individen som nationens oberoende och frihet stod i centrum. Likt andra elever som gick i folkskolan kom Per och andra socialdemokraterna att till del formas av det de lärde sig där. Även om respekt för auktoriteter och aktning för traditionerna inpräntades i historieundervisning, präglades den svenska historia som förmedlades också av den nationella 1800-talsliberalismens demokratiska och folkliga perspektiv. i folkskolan var C.T. i historia för folkskolan från 1877.10 Odhner var professor i historia vid . Hans politiska sympatier var moderatliberala och frihandelsvänliga; vid yngre år hand han entusiastiskt anslutit sig till den skandinavis- tiska rörelsen.11 I för folkskolan fanns mycket av det geijerska perspektivet på bondefriheten: hyllades som en repre- sentant för böndernas kamp mot herrarna och aristokratiska ten- denser till att införa feodalism kritiserades.12 Enligt Odhner gav ”den svenska allmogen sin frihet och självständighet åter” och enade den svenska nationen.13 Som historikern konstaterade då han gick till angrepp mot den geijerska tolkningen av : ”historieuppfattning, präglad av djup originalitet, har gått in i eftervärldens medvetande.”14 Eller, för att använda Per ord: 10Selander 1988, s. 56–57. 11SBL 1992 (28), s. 67–77. 12Trägårdh 1993 s. 195–210. 13Odhner 1902, s. 97. 14Lönnroth 1943, s. 1. Hur bristfällig den officiella uppfostran var i tider som vi kunna kalla gamla, även om de icke äro långt avlägsna, nog lärde vi oss beundran för de män, som höjde upprorsfanan och ledde frihetskampen mot ut- ländska och inhemska fogdar och folkförtryckare.15 Gå din egen väg: Framåt När Per började vända socialdemokratin i nationell riktning skulle visa sig vara till god hjälp. Fusionen av socialism och nationalism, av svenskhet och marxism, var en aspekt av socialdemokratins förmåga att utnyttja historien och det kulturella arvet. Här hand- lade ”frihet” framför allt om nationens oberoende och hela folkets rätt till jämlikt medborgarskap: ingen var den andres undersåte, ingen var piga eller träl, herre eller fogde. Men detta var bara en sida av det frihetspatos som genomsyrade den tidiga arbetarrörelsen. I folkrörelsearbetet betonades vikten av en annan form av obero- ende, vad vi kan kalla ”existentiell frihet”: kravet att stå självstän- dig, plikten att känna egenansvar och rätten till självförverklig- ande.16 Många av de unga arbetare som drogs till arbetarrörelsen hade en dagordning som sträckte sig längre än den rent politiska eller eko- nomiska. De strävade efter att erövra sin individualitet, att bli respekterade som tänkande och kännande människor. Arbetarför- fattaren beskriver tydligt denna ambition i romanen Den breda vägen: Arbetarklassen ska räddas ur träldomen! Vi ska bli människor i ordets bästa mening och leva drägligt i både kroppsligt och andlig hänseende i världen. Inte bara en liten klick skall äga den förmånen. Ja – och blir jag för min del inte fetare, för att jag hjälper till i den riktningen – nå, så låt mig vara mager då. Min egen väg vill jag gå, och jag gör det, inte ens för lite ister under hakan viker jag bort från den. Ingen frågar jag, vart jag helst bör ställa kosan, när jag går… Gå din väg, din egen, du också.17 15Hansson 1935, s. 132–133. 16Om folkrörelserna, se 1988, 1967, 2001. 17Ambjörnsson 1988, s. 157. Ovanstående citat är hämtat från skildring av den svenska nykterhets- och bildningsrörelsen, Den skötsamme arbetaren. ger också en pregnant uttolkning av tankegång: ”Vad som betonas är alltså vikten av ett själv- ständigt fattat vägval. Hjälten kan påverkas av andra individer, men det existentiella beslutet ligger hos honom själv. Det finns en inre röst han måste lära sig lyssna till.”18 I det som Per anslöt sig till vid unga år frodades också en individualistisk och heroisk retorik, som påminde mer om än om . Socialismens mål innebar skapandet av en ny och bättre sorts människa; arbetarklassen skulle upphöjas till en ny aristokrati genom sin hjältemodiga kamp: Framåt skall du i trots av alla hinder Som dårar och narrar staplat upp Din styrka ingen slavkedja binder Dig stäcker ingen dvärgatrupp skrev på omslaget av ungdomsförbundets tidning 1905.19 Och tonen är typisk för den romantiska ungdoms- retorik som florerade bland de unga socialdemokraterna. och var dyrkade förebilder. När Strindbergs- fejden bröt ut utbrast den unga socialdemokratin i vilt jubel: ”, jätten, har åter fattat sitt ungdoms flammande svärd …”20Och när föreläste vid folkhög- skola, den första av sitt slag för unga arbetare och inte landsbygds- ungdom, möttes hon vid av entusiastiska elever som spände av hästarna från hennes släde och själva drog henne till skolan.21 Den radikalindividuella revolten mot det borgerliga samhället talade även till unga män ur arbetarklassen. 18Ambjörnsson 1988, s. 157. 21Sävström 1949, s. 61. Land ska med lag byggas När socialdemokratin anslöt sig till den geijerska svenskhetsideologin innebar det inte bara att man gjorde sig till arvtagare till de fria bönder som kämpat för demokrati och frihet. Man tog också över den föreställning om respekt för lag och ord- ning som tillskrev den svenska nationen. När den social- demokratiske skolpolitikern 1923 skildrade det svenska folklynnet i sin Medborgarkunskap för fortsättnings- och andra ung- domsskolor (vars sista upplaga kom ) lade han stor vikt vid den svenska laglydigheten: Svenskarna ha en starkt utpräglad rättskänsla. Tidigt möta vi i svensk lagstiftning strävanden att tillvarata den svagares och ringares rätt. gjorde redan under den äldre medeltiden sitt minne välsignat genom att skapa fridslagarna och giva kvinnan arvsrätt. Och sonen erhöll sitt vackra och hedrande binamn Ladulås för sin omvårdnad om allmogens rätt gentemot hänsynslösa väg- farande. Historien har under detta nävrättens och barbariets tide- varv ej många härskare av sådant kynne att uppvisa. Kravet på allas likhet inför lagen mognade hos vårt folk än ute i det övriga . De svenska domstolarna åtnjuta stort anseende för rättvisa och oväld, det svenska ämbets- och tjänstemannaståndet för omutlig redbarhet. Tror man sig i vårt land i en lagstiftning eller ett domslut kunna spåra något av klasslag eller klassdom, så gör sig det allmänna rättsmedvetandet snart gällande i kravet på rättelse.22 Och när den statliga myndigheten under skulle undervisa medborgarna i grundläggande svenskhet intog rättskänslan samma framträdande ställning i den svenska identiteten: ”Det finns något som att säga utgör ramen kring alla våra institutioners verksamhet och kring hela vårt sam- hällsliv. Det är lagen.”23 Betoningen på lagen, rätten, rättvisan och laglydigheten var inte begränsad till socialdemokratiska svenskhetsivrare. Den omfattades även av borgerliga tänkare och politiker. Lagen och friheten är, menade en konservativ skribent i , ”oförytter- liga” svenska värden.24 Och svenska historiker har kunnat visa att 22Rydén 2001, s. 153. 23Den svenska livsformen 2001, s. 312. 24Cullberg 1942, s. 576. detta inte bara är en sentida romantisk konstruktion, utan en fak- tisk praktik som går långt tillbaks i tiden.25 Nyckelorden i denna definition av svensk rättskänsla är ”likhet inför lagen”, ”oväld”, ”omutlighet” och ”allmänt rättsmedvetande”. Alltså en uppfattning om rättvisa som framför allt understryker samhällelig jämlikhet – att alla ska behandlas lika – och individuellt oberoende, att rättskiparna ska var självständiga och inte kunna påverkas. I nutida forskning har flera forskare tagit sig an frågan om huru- vida ett mer lagbundet samhälle är mer eller mindre tillitsfullt. Eller annorlunda uttryckt, om det moderna samhället med dess indivi- dualism och tendens till att ”juridifiera” alla mänskliga relationer och ta konflikter till domstol undergräver och förstör den ”naturliga” tillit som sägs råda i mer traditionella samhällen. Till exempel har den amerikanske statsvetaren drivit tesen att den sjunkande tilliten i måste förstås mot bakgrund av det ökande bruket av stämningar och andra juridiska former för konflikthante- ring.26 Men om man utsätter denna tes för en mer systematisk utvär- dering kompliceras bilden påtagligt. I en grundlig analys av hur tillit och lag förhåller sig till varandra kommer den amerikanske juridikprofessorn till en rakt motsatt slutsats. Med stöd av såväl kvantitativ som kvalitativ empiri, menar han att både individualism och laglydighet (rule of law) samvarierar med tillit.27 Men Cross menar även att det är viktig att hålla isär olika typer av tillit. De moderna lagbundna samhällen som är individbaserade är förknippade med en svalare, mindre känslosam, mer rationell tillit än den heta, känslosamma och irrationella tillit som kännetecknar stam- och klansamhällen där blind tillit och lojalitet till familj kan leda till blodshämnd och hedersmord. 26Putnam , s. 145. Från heder till lag Den centrala historiska frågan blir då när, hur och varför vissa samhällen, som de nordiska, kom att röra sig från heder till lag, från blodshämnd till domstol. Detta är en stor fråga som vi inte kan reda ut här. Däremot kan vi peka på en del frågor och ansatser. Till att börja med är det uppenbart att kopplingen mellan nordisk familjekultur – till vilken jag strax kommer – och framväxten av landslagar och ting bör vara i centrum. Lagen och tingen kom att ersätta konflikthantering baserad på familjeheder och blodshämnd; där lagbunden ordning växer, får hederskulturer stå tillbaks. Den klassiska parollen ”land skall med lag byggas och inte med våld” har sina rötter i de gamla medeltidslagarna liksom tinget med de tolv bönderna från häradet som till del både skipade och skapade lagen. Även om kyrkan tog initiativet till att samla lagarna i bok- form och sprida dem, skrevs de på folkspråket svenska, inte på latin. Detta för att lagen, som det var skrivet i Upplandslagen , var stiftad ”allt folket till ledning, både rika och fattiga”.28 Med andra ord, de gamla tingen var domstolar och lagstiftande församlingar, de fria bönderna stod under lagen men skipade den också. Inte ens Kungen, när den svenska enhetsstaten sedermera upp- stod, kunde sätta sig över lagen, åtminstone inte i princip. Det intressanta med framväxten av det svenska samhällets var att det tog sin början som en decentraliserad men lagbunden ord- ning och blev inte till en stat förrän långt senare.29 Moderna teorier om staten som definierar den i termer av monopol på våld tenderar att missa denna egenhet. Lagen och statens stora legitimitet i ett land som är intimt kopplad till det faktum att lagen inte är pådyvlad uppifrån utan är en produkt av många seklers förhandling i ett samhälle där bönderna förblev fria och där den sociala och politiska jämlikheten var stor. Även det kungliga enväldet var grun- dat i en proto-demokratisk politisk ordning dvs. en förhandlings- kultur snarare än en handlingskult, som historikern pregnant har uttryckt det.30 Lagen och framför allt laglydigheten internaliserades och förvandlades till sociala normer med stor legitimitet. På detta sätt kunde en sval men bred social tillit kopplad