sou · H3B368 · 2015-08-04 00:00:00 — Samma regel ska tillämpas för en allmän pensionsplan som inte innehåller regler om beräkning av utfallande pensionsbelopp. Överväganden finns i avsnitt 5.8.2. Paragraferna 4–är nya och innehåller bestämmelser för hur kapitalvärdet för förmånsbaserade utfästelser och pensionsbelopp för avgiftsbaserade pensionsutfästelser ska beräknas. gällande förskrifter från om beräkning av kapitalvärdet bygger på ett äldre bemyndigande som gäller med stöd av en övergångsbestämmelse till regeringsformen. Eftersom förslag läm- nas om att ändra formuleringen i 3 § faller bemyndigandet. I stället anges övergripande i paragraferna hur antagandena ska beräknas. Avsikten med den övergripande texten om respektive beräknings- antagande är att konkretisera det bakomliggande syftet med de beräkningsmodeller som finns i bilagan till föreskrifter. Avsikten är att även fortsättningsvis kunna lämna till den myndighet regeringen bestämmer att mer detaljerat redogöra för hur dessa regleringar ska tillämpas rent beräkningstekniskt genom verkställighetsföreskrifter. Det tidigare innehållet i 4 § har efter viss ändring flyttats till 5 §. Överväganden finns i avsnitt 5.9.2. Första stycket anger att vid beräkning av kapitalvärdet ska antagan- den göras om framtida ränta, dödlighet, sjuklighet, driftskostnader och osäkerhet. Samtliga dessa komponenter måste alltså bedömas. För samtliga antaganden gäller att hänsyn ska tas till både storleken på utbetalningarna och när i tiden de ska göras. Andra stycket anger att dessa antaganden ska vara betryggande. Det innebär att utgångspunkten är att dessa ska bestämmas på ett sådant sätt att det säkerställs att pensionslöftena kan infrias i fram- tiden. Ett betryggande antagande är realistiskt men har därutöver en säkerhetsbelastning. Realistiskt innebär att antagandet är direkt baserat på gjorda erfarenheter och övrig kunskap. Storleken av säkerhetsbelastningen beror på hur stor osäkerheten är i den gjorda bedömningen. Paragrafen är ny. I första stycket anges på vilka grunder antagandet om ränta ska göras. Antagandet ska grundas på tillförlitliga prognoser om utvecklingen av den riskfria räntan. Räntan används för att bedöma hur stort kapital som krävs för att trygga en framtida utfästelse. Därför preciseras också att för utfästelser där de framtida utbetal- ningarnas storlek avtalsmässigt är avhängiga det framtida penning- värdet ska också prognoser för detta tas med i beräkningen. I andra stycket anges att ränteantagandet ska reduceras för att ta hänsyn till avkastningsskatten. Avkastningsskatten påverkar storleken på det kapitalvärde som krävs för att trygga en framtida utfästelse. Paragrafen är ny. I paragrafen anges att beräkningarna för ålders- och efter- levandepension ska grundas på prognoser om framtida dödlighet, och att dessa i sin tur ska grundas på både den aktuella åldern på försäkringstagaren samt eventuella ålderskohortspecifika effekter. Paragrafen är ny. I paragrafen anges att beräkningarna för sjukpension som är under utbetalning ska grundas på prognoser om återstående sjuk- period. Dock ska risken för framtida sjuklighet hos förmånstagare som vid aktuellt tillfälle inte är kvalificerade för utbetalningar antas vara noll. Kapitalvärdet för sådana utfästelser bestäms därför också till noll. Paragrafen är ny. Innebörden i paragrafen är att kapitalvärdet ska ökas med hän- syn till framtida driftskostnader och osäkerhet, eftersom drifts- kostnader drar ner nettoavkastningstakten på pensionsmedlen och osäkerhet gör pensionsutfästelsen mindre trygg. Genom en ökning av de beräknade utbetalningsbeloppen ökar kapitalvärdet pro- portionellt med ökningen av dessa, och genom att ränteantagandet sänks tas hänsyn till att utbetalningar som ligger långt påverkas av driftskostnader . I paragrafen som är ny anges att det är tillåtet att i stället för att använda de beräkningstekniska grunder som bestäms av 4–4 d §§ använda sådana antaganden som tillämpas vid beräkning av i likartade förmåner inom tjänstepensionsförsäkring. Detta gäller dock endast under förutsättning att det beräknade kapitalvärdet inte blir lägre än vid en beräkning enligt 4–4 d §§, inklusive de eventuella preciseringar som kan göras av regeringen eller en av regeringen bestämd myndighet i enlighet med §. Det kapital- värde som beräknas enligt 4–4 d §§ och § utgör alltså det lägsta tillåtna värdet för kapitalvärdet. I paragrafen som är ny anges att för avgiftsbaserade utfästelser ska beräkningen av de utfallande pensionsbeloppen beräknas med antaganden om ränta, dödlighet, sjukperiod, driftssäkerhet och osäkerhet på samma sätt som vid beräkningen av kapitalvärdet för förmånsbaserade utfästelser. Dock ska antagandena vid beräkning av de utfallande pensionsbeloppen inte vara betryggande utan akt- samma. Ett aktsamt antagande är realistiskt utan implicit säkerhets- belastning. Även om beräkningsantagandena som ska göras är de samma kan de beräkningstekniska detaljerna som enligt § kan meddelas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer dock skilja sig från dem för beräkning av kapitalvärdet för för- månsbaserade utfästelser. Som framgår av förslaget till lydelse av 3 § femte stycket gäller paragrafen även för utfästelser enligt allmän pensionsplan. Detta förutsätter dock att regler för beräkning av pensionsbelopp saknas i de allmänna pensionsplanerna. Paragrafen som är ny innehåller en upplysning om att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer kan meddela närmare föreskrifter om hur beräkningarna enligt 4–4 e §§ och 4 f § ska göras. Möjligheten att meddela verkställighetsföreskrifter får bety- delse eftersom det hittillsvarande normgivningsbemyndigandet i 3 § upphävs. Föreskrifterna ska avse både beräkning av kapitalvärde och utfallande pensionsbelopp. Paragrafen (tidigare 4 §) innehåller en definition av allmän pensions- plan som omfattar samtliga kollektivt avtalade pensionsplaner, det vill säga även avgiftsbestämda planer. Övriga ändringar är redaktion- ella. Det tidigare innehållet i 5 § har efter ändring flyttats till 6 §. Paragrafen (tidigare 5 §) innehåller bestämmelser om en särskild redovisning av avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser och av en pensionsskuld. Terminologin i paragrafens första stycke har anpassats till redo- visningen. Ordet rubrik har ersatts med ordet post. Det anges att en pensionsutfästelse får tryggas genom en redovisning av ett pensionsåtagande som avsättning i en delpost i posten Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser eller i posten Pensioner och liknande förpliktelser. Den första posten används i årsredovis- ningslagen (1995:1554) och lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag medan den senare används i lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag. Detta tydliggörs explicit i lagtexten. Med den nya skrivningen blir 8 a § överflödig och kan därigenom upphävas. Det anges vidare att pension även kan tryggas genom att utfästelsen redovisas som skuld i delpost i posten Övriga skulder. Avgörande för om en ut- fästelse redovisas som en avsättning eller som en skuld är graden av osäkerhet som föreligger i fråga om förpliktelsens existens, belopp, eller infriandetidpunkt (se 3 kap. 9 § årsredovisningslagen). En pensionsutfästelse som tryggas genom en redovisning i balansräk- ningen med stöd av förevarande lag ska redovisas separat från andra pensionsåtaganden. Av 3 kap. 4 § årsredovisningslagen framgår att kompletterande balansposter ska ges beteckningar som tydligt anger vad som ingår i posten. Stycket har även moderniserats språkligt. Av paragrafens andra stycke framgår att förbudet att trygga pensionsutfästelser i balansräkningen till arbetstagare med bestäm- mande inflytande över företaget eller deras efterlevande har slopats under förtutsättning att utfästelsen är kreditförsäkrad. Stycket har i övrigt moderniserats språkligt och ändrats till följd av den nya lydelsen i första stycket och att lagen uttryckligen föreslås gälla även för avgiftsbaserade utfästelser. Överväganden finns i avsnitt 5.10.2. I övrigt ändras bestämmelsen i tredje stycket så att även en arbetsgivare som inte är aktiebolag, ömsesidigt försäkringsbolag, ekonomisk förening eller sparbank ska kunna trygga även andra utfästelser än sådana som följer av en allmän pensionsplan i balansräkningen. En förutsättning för detta är dock att utfästelsen är förenad med en kreditförsäkring, en eller statlig borgen, eller en annan likvärdig anordning. Överväganden finns i avsnitt 5.10.2. Paragrafen innehåller en begränsningsregel för hur pensions- utfästelse som tryggas genom en särskild redovisning i balans- räkningen får minskas (jfr 5 §). Paragrafens första stycke har ändrats i enlighet med förslaget i promemorian Vissa frågor om tryggande av pensionsutfästelser i (se bilaga 4). Ändringen innebär att redo- visade pensionsutfästelser inte får minskas under den pensionsreserv som posten tryggar. Den eller de balansposter som utgör tryggande av pensionsutfästelse enligt tryggandelagen får alltså inte minskas under den pensionsreserv som posten tryggar. Det är dock tillåtet att minska det redovisade beloppet under den pensionsreserv som posten tryggar om det finns ett övervärde i pensionsstiftelse som lägst motsvarar minskningen. endast den del av pensionsreserven som faktiskt tryggas genom balansposten. I 8 § har en följdändring tagits in på grund av ändringen av 6 § (tidigare 5 §) med utgångspunkt i förslaget i promemorian Vissa frågor om tryggande av pensionsutfästelser. Paragrafen har även justerats redaktionellt. Ändringarna som gjorts är av redaktionell karaktär. I första stycket har de åtta sista orden slopats då dessa inte överens- stämde med en pensionsstiftelses karaktär av kollektiv pant. Genom ändringen klargörs dessutom att om minst 100 personer omfattas av en stiftelses ändamålsbeskrivning omfattas stiftelsen av de uppräknade bestämmelserna i första stycket oavsett när avsättningar till stiftelsen gjorts eller om stiftelsens förmögenhet räcker till att helt täcka värdet av de utfästa pensionerna. I andra stycket har skrivningen om att bestämmelserna i första stycket inte får tillämpas av egenföretagares tryggande i stiftelse för egen räkning slopats. Med egenföretagare avses i allmänhet en person som driver enskild näringsverksamhet eller handelsbolag. Eftersom sådana personer inte kan trygga egen pension i pensions- stiftelse fyller skrivningen ingen funktion. I fjärde stycket har ett tillägg gjorts avseende pensionsstiftelse som är gemensam för flera arbetsgivare. Det anges att de särskilda grunder som upprättas ska innehålla bestämmelser om hur arbets- givarnas respektive arbetstagarnas styrelserepresentation ska full- följas. I grunderna ska även finnas bestämmelser om hur inträde och utträde ur stiftelsen ska gå till. Det framgår också att bestäm- melserna i grunderna ska vara förenliga med övriga regler i denna lag. Övriga ändringar i paragrafen är redaktionella. 10 b–11 §§ Ändringarna som gjorts är av redaktionell karaktär. Första stycket har ändrats redaktionellt. I paragrafen har ordet pensionspost förtydligats så att det klart fram- går att det är utbetalning av pension som avses. Övriga ändringar är redaktionella. Paragrafen innehåller regler om arbetsgivares gottgörelse ur en pensionsstiftelse. Paragrafen har omarbetats språkligt. Bland annat har termen gottgörelse i första stycket ersatts med termen ersättning och ordet avgift med ordet premie. Detta innebär ingen ändring i sak. Vidare har ordet pensionspost vid punkten a) förtydligats så att det klart framgår att en arbetsgivare kan ta ersättning från en pensionsstiftelse för vad arbetsgivaren gett ut som pension. I andra stycket ersätts hänvisningen till posten Avsatt till pensioner med en hänvisning till en sådan delpost som avses i 6 §. Ändringen är i huvudsak hämtad från promemorian Vissa frågor om tryggande av pensionsutfästelser. I ett nytt femte stycke regleras en ansluten arbetsgivares rätt att få ut ersättning från en gemensam pensionsstiftelse avseende en utgift som avses i första stycket, om förutsättningarna i 15 § för att lämna ersättning är uppfyllda. Därmed kan en arbetsgivare inte nekas utträde genom byte av tryggandeform. Överväganden finns i avsnitt 5.14.2. Övriga ändringar är redaktionella. I paragrafens andra stycke föreslås en ändring som innebär att bestämmelsen i paragrafens första stycke om att en ersättning från en pensionsstiftelse endast får tas ut ur överskottet i stiftelsen inte omfattar situationen då ersättningen avser en särskild redovisning i balansräkningen. Ett villkor för detta är dock att ersättningen avser en pensionsutfästelse som är tryggad i pensionsstiftelsen och att den stiftelsetryggade utfästelsen följer av en allmän pensionsplan. I och med detta förslag klargörs med andra ord att arbetsgivaren avseende en pensionsutfästelse enligt en allmän pensionsplan får byta tryggandeform från ett stiftelsetryggande till ett tryggande i balansräkningen. Att utfästelsen i ett sådant fall ska kreditförsäkras följer av 5 §. Överväganden finns i avsnitt 5.11.2. Bestämmelsen i paragrafens nuvarande femte stycke om att gottgörelse får tas för viss del av en avgift till försäkring för allmän tilläggspension är obsolet och har därför slopats. I ett nytt sjätte stycke tas i stället in en bestämmelse om att dagens ålders- och efterlevandepensionsavgifter som en arbets- givare betalar till det allmänna grundar rätt till ersättning. Övriga ändringar som gjorts är redaktionella. 15 a–18 a §§ Paragraferna har omarbetats redaktionellt. En ny likvidationsgrund införs som innebär att pensionsstiftelsen ska likvideras när arbetsgivaren ingår en offentlig ackordsupp- görelse. Överväganden finns i avsnitt 5.12.2. Övriga ändringar är redaktionella. Paragrafen har ändrats redaktionellt. I paragrafen regleras hur förmögenheten i en pensionsstiftelse ska användas när stiftelsen likvideras. Enligt dagens lydelse i andra stycket ska stiftelsen bland annat köpa en försäkring för en arbets- tagares och efterlevandes pensionsfordringar. Bestämmelsen ändras så att det klart framgår, avseende sådana pensionsutfästelser som uppfyller villkoren för avdragsrätt, att den försäkring som pensions- stiftelsen köper ska vara en pensionsförsäkring. Ändringsförslaget innebär en kodifiering av ett propositionsuttalande (prop. 1967:83, s. 155 och 161). Motsatsvis följer avseende en pensionsutfästelse som inte uppfyller villkoren för en pensionsförsäkring att stiftelsen i stället får köpa en kapitalförsäkring med pensionsborgenären insatt som en oåterkallelig förmånstagare. Om så sker medför inköpet emellertid en förmånsbeskattning av arbetstagaren för premierna för premiebetalningen (RÅ 2000 ref. 28). Om däremot en pensionsförsäkring införskaffas även i ett sådant fall beskattas i stället pensionsborgenären när försäkringsbeloppet faller ut. Övriga ändringar i paragrafen är redaktionella. Överväganden finns i avsnitt 5.12.2. Det klargörs att styrelsen i en gemensam pensionsstiftelse har ansvaret för att se till att adekvat permutationstillstånd finns innan beslut fattas om att ändra i förmögenhetsmassan. Övriga ändringar i paragrafen är redaktionella. Överväganden finns i avsnitt 5.14.2. I andra stycket anges att aktiebolagslagens särskilda bestämmelser om tillvaratagande av fordringsägares rätt vid delning av aktiebolag (24 kapitlet) gäller i stället för bestämmelserna i första stycket. Överväganden finns i avsnitt 5.13.2. Övriga ändringar är av redaktionell karaktär. 24–26 §§ Ändringarna som gjorts är redaktionella. I första stycket har förtydligats att med en arbetstagare avses även en tidigare arbetstagare. Övriga ändringar är redaktionella. 28–30 §§ Ändringarna som gjorts är redaktionella. Enligt ordalydelsen i bestämmelsens första stycke avser tillsynen endast pensions- och personalstiftelser. Även i fråga om pensions- utfästelser som inte tryggas i pensionsstiftelse har tillsynsmyndig- heten dock vissa uppgifter (jfr. 23 och 25 §§). Paragrafen ändras så att tillsynsansvaret inte endast omfattar pensions- och personal- stiftelser. För att lyfta fram reglerna om partssammansättning i styrelse klargörs i paragrafens tredje stycke att en anmälan om tillsyn ska innehålla uppgifter om styrelseledamoten företräder arbetsgivare eller arbetstagare. Korresponderande tillägg görs i stiftelseförord- ningen där de framgår vad ett registreringsbevis ska innehålla. Övriga ändringar är redaktionella. Överväganden finns i avsnitt 5.15.2. Genom ett tillägg i tredje stycket förstärks möjlighet och skyldighet att ingripa. ges befogenhet att utse en särskild företrädare för pensionsstiftelser. Förutsättningen för denna mer ingripande åtgärd är att pensionsborgenärens intressen riskerar att skadas. Med detta avses att pensionsstiftelsen inte förvaltas med respekt för reglerna i denna lag. Förutom åtgärden att utse en särskild företrädare ges även möjlighet att besluta om avveckling. Det anges att den utsedde företrädaren är skyldig att genomföra avvecklingen. Om fråga är om en 9 a § stiftelse krävs för att tillsynsmyndigheten ska få besluta om avveckling att yttrat sig i ärendet. Yttran- det får ses som ett komplement, och inte som en instans för god- kännande av åtgärden. Vid avvecklingen ska samma förfarande tillämpas som vid en likvidation enligt 19 §, det vill säga reglerna i 20–21 §§ ska tillämpas. I fjärde stycket görs ett tillägg om att är skyldig att avge yttrande på tillsynsmyndighetens begäran. Överväganden finns i avsnitt 5.15.2. Övriga ändringar är redaktionella. I ett nytt andra stycke klargörs att tillsynsmyndighetens extra- ordinära beslut att besluta om särskild företrädare samt besluta om avveckling är beslut som ska gälla även om det överklagas. Genom att i 32 § hänvisa till reglerna om likvidation finns möjligheten för pensionsborgenärerna och andra med ersättningsanspråk att klandra avvecklingsförslaget. Därmed kommer en viss överpröv- ning att ske även om själva beslutet om avveckling börjar gälla direkt. Även tillsynsmyndighetens extraordinära beslut att utse ordförande respektive särskild revisor gäller även om det över- klagas. Därmed förhindras oklarhet kring vem som är ordförande och vems kallelser man ska efterkomma. Överväganden finns i avsnitt 5.15.2. Paragrafen har ändrats redaktionellt. 10.2Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelag (1999:1229) Paragrafen komplettars med en ny punkt, punkten 7, där det fram- går att ersättning vid överlåtelse av pensionsförsäkring vid utmät- ning, ackord eller konkurs ska räknas till inkomstslaget tjänst. Överväganden finns i avsnitt 6.11.2. Paragrafen reglerar vad som avses med pension. Av första stycket punkten 3 framgår att med pension avses ersättning som betalas ut på grund av tidigare tjänst på annat sätt än genom försäkring. Efter tillägget i 58 kap. 2 § tredje stycket anses även avtal om tjänste- pension som inte uppfyller villkoren i 58 kap. 1 a § som kapital- försäkring. Ersättningar på grund av sådana avtal utgör således inte pension enligt punkten 3. Däremot omfattas ersättningar enligt avtal om tjänstepension som avses i 28 kap. 2 § andra stycket av punkten 3 eftersom dessa avtal inte behandlas som försäkring utan definieras särskilt i 58 kap. 1 a §. Ersättningar på grund av sådana avtal anses som pension även enligt paragrafens punkt 5. Bestäm- melsen i första stycket punkten 3 kompletteras därför med ett ytter- ligare undantag avseende ersättning enligt ett avtal om tjänste- pension som avses i 28 kap. 2 § andra stycket. Ändringen innebär att den dubbla regleringen tas bort. Däremot ingår alltjämt ersätt- ningar som betalas ut av utländska tjänstepensionsinstitut som självständigt förvaltar pensionskapitalet i former som inte är jäm- förbara med försäkringsrörelse även fortsättningsvis i punkten tre. Pension som förvaltas i ett tjänstepensionsinstitut som kan lik- ställas med en svensk pensionsstiftelse betalas ut av arbetsgivaren och ingår liksom all annan direkt utbetald pension också i punkten Punkten tre omfattar därmed efter ändringen all pension som utbetalas på annat sätt än genom försäkring eller avtal om tjänste- pension som är jämförbart med försäkring och som uppfyller vill- koren i 58 kap. 1 a §. Överväganden bakom förslaget finns i avsnitt 6.12.2. I paragrafen klargörs att även pensionsförmåner som tryggas av arbetsgivare i en verksamhet i utlandet i tryggandeformer som medger avdragsrätt i omfattas av skattefrihet. När det gäller pensionslösningar som tryggas genom försäkringar eller försäk- ringsliknande tjänstepensionsavtal innebär hänvisningen till 28 kap. 3 § att det endast är försäkringar och försäkringsliknande tjänste- pensionsavtal som uppfyller villkoren i 58 kap. som omfattas av paragrafen. Detta gäller även utländska försäkringar och avtal om tjänstepension som huvudsakligen medför rätt till ersättning som avser ålders-, sjuk- eller efterlevandepension och som tecknats under sådana förhållanden att avtalen i anses som pensions- försäkringar respektive skattegynnade avtal om tjänstepension. I den mån tjänstepensionsordningen i utlandet är kombinerad med arbetstagarens eget pensionssparande avses i paragrafen arbets- givarens del av utgiften. Genom föreslagen ändring i 58 kap. 1 a och 5 §§ kommer ut- ländska försäkringsliknande tjänstpensionsavtal och utländska försäkringar för pensionsändamål som tecknas när den försäkrade är bosatt i en utländsk stat eller förvärvsarbetar i utlandet regel- mässigt klassificeras som skattegynnade tjänstepensionsavtal respek- tive pensionsförsäkringar i . Överväganden finns i avsnitt 6.12.2. I paragrafens första stycke ersätts ordet skattskyldige med ordet försäkrade för att säkerställa att bestämmelsen även omfattar efter- levandepension. Tillägget i andra stycket görs för att klargöra att bestämmelsen också omfattar beloppsmässiga avdragsbegränsningar i utlandet. I ett nytt tredje stycke framgår att bestämmelserna även gäller ett avtal om tjänstepension som uppfyller de villkor som i fråga om försäkring anges i 58 kap. 5 §. Överväganden finns i avsnitt 6.12.2. Paragrafen har anpassats till terminologin på redovisningsområdet. Enligt redovisningslagstiftningen gäller att pensionsåtagandet ska redovisas som skuld eller som avsättning, beroende på graden av osäkerhet när det gäller förpliktelsens existens, belopp eller in- friandetidpunkt. Uttrycket avsättning i balansräkning framstår därför som mindre lämpligt och har ersatts med uttrycket trygg- ande av pensionsutfästelse genom redovisning i balansräkningen. I andra stycket regleras avtal om tjänstepension. Genom ändringen förtydligas att det är avtalets karaktär som är avgörande för bedöm- ningen genom att ordet pensionsförsäkring ersätts med försäkring. Att avtalet ska uppfylla samma kvalitativa krav som en pensions- försäkring framgår av hänvisningen till 58 kap. 1 a §. Överväganden finns i avsnitt 6.12.2. I första stycket förtydligas att reglerna även gäller tryggandekost- naden avseende pensionsutfästelser till tidigare arbetstagare. Ändringen i styckets andra strecksats är en följd av anpassningen till terminologin på redovisningsområdet. Se kommentaren till 1 §. I tredje strecksatsen ersätts ordet pensionsförsäkring med tjänste- pensionsförsäkring. Systematiken i inkomstskattelagen torde inne- bära att det är en tjänstepensionsförsäkring som avses i bestämmelsen även om det inte anges uttryckligen. Bestämmelsen förtydligas i detta avseende och därigenom sker även en anpassning till terminologin i lagen om särskild löneskatt på pensionskost- nader. I ett nytt andra stycke regleras när en pensionsutfästelse senast ska vara tryggad för att avdrag ska medges för ett beskattningsår. Regleringen är en kodifiering av praxis. Paragrafen har anpassats till den nya lydelsen i tryggandelagen som i sin tur har renodlats och anpassats till terminologin på redo- visningsområdet. Se även kommentaren till 1 §.