sou · H3B35 · 2015-02-06 00:00:00 — Medlemsstaterna ska vidare dagar från kodexens tillämpningsdag till kommissionen anmäla dessa nationella bestämmelser. Bestämmelserna om tulltillägg och förseningsavgift finns i 8 kap. i den nuvarande tullagen. Tulltillägg är en sanktion som i huvudsak riktar sig mot vissa brister vid fullgörandet av anmälnings- och uppgiftsskyldigheten i tullbehandlingen av den Förslag till en ny svensk tullagstiftning kommersiella importen och tillämpas endast i det kommersiella flödet, jfr prop. 1985/86:41 s. 22 ff. Tulltillägget är av den tull som inte skulle ha påförts om en oriktig uppgift hade god- tagits. Om det gäller mervärdesskatt som får dras av vid redovis- ning av skatt enligt mervärdesskattelagen ska beräkningen av tilläg- get i stället ske efter (8 kap. 2 § andra–fjärde styckena tullagen). Tulltillägg påförs vidare när tull tas ut på grund av olaga införsel och andra olagliga förfaranden (8 kap. 3 § tullagen). Förseningsavgift kan enligt 8 kap. 9 § tullagen påföras den som deklarerat en vara för övergång till fri omsättning genom att använda ett förenklat deklarationsförfarande eller ett lokalt klare- ringsförfarande och inte har inkommit med en kompletterande tulldeklaration. Om en påmin- nelse har skickats och den kompletterande deklarationen trots detta inte inkommit inom föreskriven tid uppgår försenings- avgiften dock till . Bestämmelserna om tullförseelse finns i 10 kap. i den nuvarande tullagen. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot en föreskrift i tullagstiftningen eller mot anmälningsplikten i artikel 3 i förordningen (EG) nr 1889/2005 jämförd med 7 a kap. 2 § döms för tullförseelse till böter. Detsamma gäller den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot beslut som meddelat med stöd av tullagstiftningen om skyldighet att föra anteckningar och lämna uppgifter om varor som förvaras i tillfälligt lager, tullager, frizon eller frilager eller som är föremål för förenklat förfarande vid tillämpning av ett tullförfarande. Detta gäller även den som uppsåtligen eller av oaktsamhet, bryter mot beslut som meddelat med stöd av tullagstiftningen om skyldighet i övrigt att lämna uppgift eller handling till eller om användningen eller förbrukningen av en icke-gemenskapsvara. I ringa fall ska dock inte dömas till ansvar (10 kap 1 § tullagen). I 10 kap. 2 § tullagen anges att ansvar för tullförseelse inte ska inträda om gärningen är belagd med straff i , lagen (2000:1225) om straff för smuggling, lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall eller lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. I 10 kap. 4 § finns en bestämmelse om vitesföreläggande. Ett vitesföreläggande utgör ett tvångsmedel snarare än en sanktion, bestämmelsen behandlas därför inte närmare här. Förslag till en ny svensk tullagstiftning Med den moderniserade tullkodexen (se avsnitt 3.2) infördes ett krav på medlemsstaterna att ha sanktioner som är effektiva, proportionerliga och avskräckande, detta krav infördes därefter i unionstullkodexen. Det finns i den nuvarande tullagen bestämmel- ser om sanktioner som ska vara tillämpliga när någon inte iakttar sina skyldigheter enligt tullagstiftningen. Enligt utredningens bedömning är dessa sanktioner tillräckliga för att säkerställa att tullagstiftningen följs. Sanktionsbestämmelserna i den nuvarande tullagen är således i överensstämmelse med unionstullkodexen. Utredningen föreslår därför att bestämmelserna införs i förslaget till ny tullag. För att i möjligaste mån följa unionstullkodexens struktur föreslås att bestämmelserna om tullförseelse, tulltillägg och förseningsavgift förs samman i ett gemensamt kapitel i den nya tullagen. Utredningen föreslår vidare att förseningsavgiften höjs från och till respektive . lade fram ett förslag till direktiv om en unionsrättslig ram för tullrättsliga överträdelser och sanktioner. Förslaget innehåller en gemensam förteckning över överträdelser av reglerna i tullagstiftningen och lägger också fast gemensamma sanktionsskalor. I förslaget finns även vissa pro- cessuella frågor reglerade. Förslaget behandlas i ministerrådet. Om det antas torde en översyn av tullagens sank- tionsbestämmelser vara nödvändig. 5.2.2Bestämmelser i tullagen som inte är en del av tullagstiftningen Förslag: Bestämmelserna om tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och tullkontroll av kontanta medel behålls i den nya tullagen och den nya tullförordningen. Bestämmelserna om övervakning beträffande regler om pro- duktsäkerhet behålls i den nya tullförordningen men under be- nämningen tullkontroll i samband med marknadskontroll. Den nuvarande tullagen innehåller, förutom bestämmelser som kompletterar och genomför EU:s tullagstiftning, även bestämmel- ser som rör verksamhet men som egentligen inte är en Förslag till en ny svensk tullagstiftning del av tullagstiftningen, exempelvis bestämmelserna om skönstull- taxering, tulltillägg och förseningsavgift samt annan skatt än tull som ska betalas till , jfr prop. 1999/2000:126 s. 139. Här kan också nämnas bestämmelserna om tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och tullkontroll av kontanta medel i 7 kap. respektive 7 a kap. i den nuvarande tullagen samt bestämmelserna om övervakning beträffande regler om produkt- säkerhet i den nuvarande tullförordningen. Enligt utredningsdirektiven bör det göras en bedömning av om bestämmelserna i dessa kapitel kan lyftas ut ur tullagen för att i stället ligga i separat lagstiftning. Den lag som ersätter tullagen skulle då bli mer renodlad som en del i ett nationellt genomförande av unionens tullagstiftning. Enligt utredningens uppfattning bör en sådan bedömning också omfatta bestämmelserna om övervakning beträffande regler om produktsäkerhet i den nuvarande tullförord- ningen. I den nya lagen bör det enligt direktiven kunna finnas bestäm- melser som berör andra områden där dessa på ett naturligt sätt anknyter till tullagstiftningen. Detta har därför varit utgångs- punkten för utredningens bedömning av vilka bestämmelser, som trots att de inte är en del av tullagstiftningen, bör ingå i den nya tullagen och den nya tullförordningen. I den fortsatta framställningen ligger särskilt fokus på bestäm- melserna om tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och tullkontroll av kontanta medel i den nuvarande tullagen samt bestämmelserna om övervakning beträffande regler om produktsäkerhet i den nuvarande tullförordningen. Bestämmel- serna om tulltillägg och förseningsavgift samt om roll som beskattningsmyndighet vid import berörs i avsnitten 5.2.1 och 5.9.3. Tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter När blev medlem i EU blev rådets förordning (EEG) nr 3842/86 av om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning av varumärkes- Förslag till en ny svensk tullagstiftning förfalskade varor1 gällande rätt i . Regeringen gjorde i prop. 1994/95:34 (s. 114) bedömningen att vissa utfyllande bestämmelser behövdes till rådsförordningen. Efter antagande trädde därför lagen (1994:1552) om tullkontroll av varumärkesintrång i kraft vid EU-inträdet. hade enligt sina direktiv (dir. 1996:103) i uppdrag att göra en allmän översyn av bl.a. lagen om tullkontroll av varumärkesintrång m.m.2 Översynen utmynnade i att utredningen i sitt betänkande SOU 1999:54 (s. 136) föreslog att de bestämmelser som finns i lagen om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. skulle läggas in i tullagen och att bestämmelserna i den tillhörande förord- ningen, förordningen (1994:1559) om tullkontroll av varumärkes- intrång m.m., skulle läggas in i tullförordningen. De direkta skälen bakom utredningens förslag synes ha varit dels att varken lagen eller förordningen var särskilt omfattande, de bestod vid den tid- punkten av sex respektive fyra paragrafer, dels att den kontroll utförde beträffande varumärkesintrång torde ligga mycket nära de kontroller som görs enligt tullagen. Ett annat, övergripande skäl till den utredningens förslag torde ha varit att tullagen, som får antas vara den författning som den enskilde i första hand tar del av, bör vara den författning som inne- håller hänvisningar till de normerande EG-rättsakterna på tull- området, exempelvis gemenskapstullkodexen, jämte alla de mate- riella bestämmelser som den enskilde behöver känna till för att i tullhänseende kunna utföra sin verksamhet på ett korrekt sätt, jfr a.bet. Som framgår av prop. 1999/2000:126 (s. 110 f.) så delade rege- ringen bedömning att de bestämmelser som fanns i lagen om tullkontroll av varumärkes- intrång m.m. borde tas in i tullagen, liksom att bestämmelserna i den till lagen hörande förordningen borde tas in i tullförordningen. Regeringen föreslog därför att bestämmelserna i lagen om tull- kontroll av varumärkesintrång m.m. tas in i 7 kap. tullagen. Efter antagande trädde kapitlet i kraft, liksom den nuvarande tullagen i övrigt, . 1EGT L 357, 18.12.1986, s. 1 (svensk specialutgåva: område 2, volym 4, s. 213). 2Lagens rubrik ändrades . Förslag till en ny svensk tullagstiftning Sjunde kapitlet i tullagen har rubriken ”Tull- kontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter” och består av åtta paragrafer. Omfattande ändringar i kapitlet föreslogs i propositionen 2013/14:164 Nya bestämmelser om säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter. Efter riks- dagens antagande trädde dessa ändringar i kraft . I den nuvarande tullförordningen finns ett motsvarande avsnitt som består av fyra paragrafer. Tullkontroll av kontanta medel Bestämmelser om tullkontroll av kontanta medel infördes i 7 a kap. nuvarande tullagen genom propositionen 2006/07:68 Tullkontroll av kontanta medel, m.m. med anledning av och rådets förordning (EG) nr 1889/2005 av om kontroller av kontanta medel som förs in i eller ut ur gemen- skapen3. Efter antagande trädde kapitlet i kraft . Skälen som regeringen anförde för denna lösning ansluter till och utvecklar de skäl som regeringen anförde vid införandet av 7 kap. Skälen är således dels att tullagen, som får antas vara den författning som den enskilde i första hand tar del av, bör vara den författning som innehåller hänvisningar till de normerande EG- rättsakterna, som exempel på en sådan rättsakt nämns EU:s be- stämmelser om tullmyndigheternas ingripande mot varor som misstänks göra intrång i vissa immateriella rättigheter, dels att de åtgärder som ska vidtas i enlighet med förordning (EG) nr 1889/2005 inte skiljer sig nämnvärt från de kontroller av deklarations- och uppgiftsskyldighet som utförs med stöd av 6 kap. tullagen, jfr a.prop. 7 a kap. tullagen har rubriken ”Tullkontroll av kontanta medel” och består av sex paragrafer. Mindre ändringar har gjorts i kapitlet sedan det infördes. I den nuvarande tullförord- ningen finns ett motsvarande avsnitt som består av två paragrafer. 3 EUT L 309, 25.11.2005, s. 9. Förslag till en ny svensk tullagstiftning Övervakning beträffande regler om produktsäkerhet Ytterligare bestämmelser i den här kategorin finns i 66 och 66 a §§ i den nuvarande tullförordningen under rubriken ”Övervakning be- träffande regler om produktsäkerhet”. I 70 § tullförordningen (1994:1558) fanns en bestämmelse genom vilken kompletterande bestämmelser till rådets förordning (EEG) nr 339/93 av om kontroll av att produkter som importeras från tredje land är i överensstämmelse med reglerna för produktsäkerhet4 vad avser tullmyndighets roll vid tillämpningen av den nämnda EG-förordningen infördes i svensk rätt. Motsvarande bestämmelse infördes i den nuvarande tullförord- ningen genom 66 §. Med ikraftträdande infördes senare 66 a §. Bestämmelserna har med verkan fått ny lydelse. Vilka skäl som låg bakom att dessa bestämmelser infördes tullförordning och senare i den nuvarande tullförordningen har inte gått att klargöra. Det kan därför inte uteslutas att det var samma överväganden som senare gjorde att bestämmelserna om tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och tullkontroll av kontanta medel infördes i den nuvarande tullagen och tullförordningen. Utredningen har inte funnit anledning att göra någon annan bedömning än vad som gjordes i prop. 1999/2000:126 och prop. 2006/07:68 vad avser bestämmelserna om tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och tullkontroll av kontanta medel. Dessa bestämmelser behålls därför i den nya tullagen. Av systematiska skäl föreslår utredningen att bestämmelserna inarbe- tas i kapitlet om kontroll av varor. Därmed får man ett samman- hållet kapitel som behandlar olika kontrollfrågor. Motsvarande görs i den nya tullförordningen, i det avsnittet inarbetas också bestämmelserna om övervakning beträffande regler om produkt- säkerhet, fortsättningsvis under benämningen tullkontroll i sam- band med marknadskontroll. 4 EGT L 40, , s. 1 (svensk specialutgåva: område 15, volym 12, s. 81). Förslag till en ny svensk tullagstiftning 5.2.3Omprövning av beslut i en fråga som kan ha betydelse för tulltaxeringen Bedömning: Någon bestämmelse som motsvarar 5 kap. 2 § och 3 § första stycket den nuvarande tullagen behövs inte i den nya tullagen. Motsvarande bestämmelser finns i unionstullkodexen. Det finns i unionstullkodexen bestämmelser om bl.a. återbetalning och eftergift. innehåller den nuvarande tullagen särskilda bestämmelser om omprövning i frågor som kan ha betydelse för tulltaxeringen. Utredningen har fått i uppdrag att bedöma behovet av särskilda regler om omprövning i den nya tullagen. I unionstullkodexen finns allmänna bestämmelser om bland annat beslut som tullmyndighet fattar på ansökan från en enskild i artiklarna 22 och 23. Av artikel 23.4 framgår även att tullmyndig- heterna i särskilda fall ska ompröva ett beslut. Enligt artikel 27–30 i unionstullkodexen ska tullmyndigheterna, om samtliga i artikeln angivna villkor är uppfyllda, upphäva, återkalla eller ändra ett för- månligt beslut. Upphävande, återkallelse eller ändring av beslut kan ske efter ansökan eller på tullmyndighetens eget initiativ. Av artikel 32 i unionstullkodexen framgår att specificerade förfaranderegler om upphävande, återkallelse och ändring av förmånliga beslut ska fastställas genom genomförandeakter. I unionstullkodexen finns också i artiklarna 116–123 specifika bestämmelser om återbetalning och eftergift. Vidare finns i artikel 173 bestämmelser om möjlig- heten för en deklarant att ändra i en lämnad tulldeklaration. Själva begreppet ompröva används dock endast i samband med artikel 23.4. Omprövningsbestämmelser i den nuvarande tullagen I 5 kap. tullagen finns bestämmelser om tulltaxering och betalning av tull m.m. I 5 kap. 2 § regleras deklarantens eller gäldenärens möjlighet att begära rättelse av en uppgift. Av 5 kap. 3 § tullagen framgår när ska ompröva ett beslut. Förslag till en ny svensk tullagstiftning omprövning i 5 kap. tullagen omfattar även beslut om annan skatt än tull samt beslut om tulltillägg och förseningsavgift. I 9 kap. tullagen finns bestämmelser om överklaganden och i 9 kap. 4 § an- ges en skyldighet för att ompröva ett överklagat beslut. Dubbelreglering eller kompletterande omprövningsbestämmelser i nationell tullagstiftning? Begreppet omprövning har i den svenska tullagstiftningen använts som ett samlingsbegrepp för prövningar mot bakgrund av olika rättsgrunder, t.ex. en prövning vid begäran om återbetal- ning eller eftergift, så länge det har betydelse för tulltaxeringen eller vid anmälan om en rättelse av en felaktig uppgift i tulldeklara- tion. Begreppet används även i samband med överklaganden av tulltaxeringsbeslut, beslut om ränta, tulltillägg och förseningsavgift. Den omfattande användningen av begreppet inom den nationella tullagstiftningen kan därmed skapa en viss förvirring kring var i processen ärendet befinner sig. En del ärenden som en deklarant eller gäldenär avser att ompröva benämns överklaganden och vice versa. Ändring av en tulldeklaration enligt 5 kap. 2 § tullagen Enligt 5 kap. 2 § tullagen har en deklarant eller gäldenär möjlighet att göra en ändring av en tulldeklaration genom att anmäla rättelse av uppgift i tulldeklaration, om förhållandena föranlett eller kan föranleda att tull undandras eller att en vara införs eller utförs i strid mot förbud eller villkor. I paragrafen används inte begreppet omprövning men ett sådant ärende handläggs av som en omprövning. I artikel 173 i unionstullkodexen finns bestämmelser om när deklaranten kan begära en ändring av en tulldeklaration. Av artikel 176 i unionstullkodexen framgår att specificerade förfarande- regler om när en ändring av en tulldeklaration efter det att varorna frigjorts i enlighet med artikel 173.3. får ske, ska fastställas genom genomförandeakter. Bestämmelserna om rättelse kan därför anses motsvara möjligheten till ändring i tulldeklaration enligt artikel 173 i unionstullkodexen. Förslag till en ny svensk tullagstiftning Omprövning enligt 5 kap. 3 § tullagen Som tidigare angetts används inte begreppet omprövning på samma sätt i unionstullkodexen. Bestämmelserna om möjlighet till om- prövning av tulltaxeringsbeslut i 5 kap. 3 § första stycket tullagen kan dock anses motsvara bestämmelserna om möjligheten till att an- söka om återbetalning eller eftergift i artiklarna 116–121 i unions- tullkodexen. I enlighet med de förutsättningar som anges där ska tullmyndigheterna återbetala eller efterge import- eller exporttull- belopp. Återbetalning eller eftergift kan ske efter ansökan eller på tullmyndighetens eget initiativ. Av artikel 123 i unionstullkodexen framgår att specificerade förfaranderegler om återbetalning och eftergift ska fastställas genom genomförandeakter. Det kan därmed konstateras att unionstullkodexen, i likhet med gemenskapstullkodexen, innehåller bestämmelser som innebär att tulltaxeringsbeslut kan ändras på initiativ av tullmyndigheten eller efter ansökan av en deklarant eller en gäldenär. Vad som anges i 5 kap. 3 § första stycket tullagen, tycks därför utgöra en dubbel- reglering. Motivet till omprövningsinstitutet i 5 kap. 3 § tullagen, dvs. att det gav en möjlighet att snabbt rätta felaktigheter, bör anses uppfyllas genom gemenskapstullkodexens och unionstull- kodexens bestämmelser om möjligheten att ansökan om återbetal- ning och eftergift. Det finns också i artikel 23.4 b i unionstull- kodexen möjligheter för tullmyndigheterna att ompröva ett beslut. Bestämmelserna i tullkodexen och unionstullkodexen omfattar dock endast tull. Andra skatter än tull regleras i nationell lagstift- ning. Därför anges det i nuvarande 5 kap. 3 § andra stycket, att bestämmelserna i tullagstiftningen om omprövning av beslut, även gäller beslut enligt 11 § andra stycket, dvs. beslut om annan skatt än tull i fall då det inte är fråga om tulltaxering. Vidare återfinns den rättsliga grunden för återbetalning av annan skatt än tull i 5 kap. 13 § andra stycket tullagen. Det torde därmed finnas ett fortsatt behov av en reglering motsvarande 5 kap. 3 § andra stycket, som ger stöd för omprövning av annan skatt än tull. blir beskattningsmyndighet vid import när en importör är registrerad till mervärdesskatt i och agerar i egenskap av beskattningsbar person vid importen. Mervärdesskatt kommer därmed i dessa fall att tas ut enligt skatte- förfarandelagen (2011:1244). Denna förändring innebär att skatte- Förslag till en ny svensk tullagstiftning förfarandelagens regler om omprövning kommer att gälla för den importör som är registrerad till mervärdesskatt i och som vill begära ändring av ett beslut om mervärdesskatt vid import. Vidare finns det även ett fortsatt behov av möjlighet till om- prövning av beslut om ränta, tulltillägg och förseningsavgift. En ansökan om återbetalning och eftergift i enlighet med unions- tullkodexens bestämmelser omfattar, som tidigare angetts, endast import- och exporttull. Bestämmelserna i artikel 23 i unionstull- kodexen, vilka ger tullmyndigheterna rätt att ompröva ett beslut, avser beslut som i sin tur grundas på en ansökan från besluts- innehavaren. beslut om att påföra en deklarant eller gäldenär ränta, tulltillägg och förseningsavgift torde ske på främst tullmyndighetens initiativ. Det kan konstateras att unionstullkodexen, liksom gemenskaps- tullkodexen, innehåller bestämmelser som innebär en möjlighet för en deklarant eller en gäldenär att under vissa förhållanden begära rättelse av en uppgift i en tulldeklaration. Bestämmelserna i 5 kap. 2 § och 3 § första stycket i den nuvarande tullagen torde därmed kunna anses utgöra dubbelreglering. Någon bestämmelse som mot- svarar dessa bestämmelser behövs därmed inte i den nya tullagen. Däremot kvarstår ett behov av bestämmelser som medger om- prövning av beslut om ränta, tulltillägg och förseningsavgift samt beslut om skatt för deklaranter och ombud som inte är registrerade till mervärdesskatt i . Likaså kvarstår ett behov av be- stämmelser om obligatorisk omprövning vid ett överklagat beslut, motsvarande de bestämmelser som finns i 9 kap i den nuvarande tullagen. 5.3Brev och andra förtroliga försändelser Förslag: Bestämmelserna om kontroll av postförsändelser ska även omfatta motsvarande försändelser förmedlade via kurir- företag. Ändringen ska avse tullagen och lagen om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Euro- Förslag till en ny svensk tullagstiftning Bestämmelserna om postspärr ändras inte, för- utom att ordet postkontor ersätts med brevbärarkontor. Enligt utredningens direktiv behöver det bedömas om det finns skäl att göra ändringar i reglerna om kontroll av brev och andra förtroliga försändelser så att kontrollmöjligheterna blir desamma oavsett om det rör sig om en postförsändelse eller inte. I betänkandet Kontroll av varor vid inre gräns (SOU 2006:9) föreslog inregränslagsutredningen att de bestämmelser som finns om kontroll av postförsändelser också ska gälla för försändelser som förmedlas av sådana andra befordringsföretag än postföretag som regelmässigt åtar sig att befordra brev och andra försändelser som sannolikt innehåller förtroliga meddelanden (s.k. kurirföre- tag). förslag har ännu inte lett till lag- stiftning. Utredningen har därför att ta ställning till om bestäm- melserna om kontroll av postförsändelser bör vidgas till att också omfatta försändelser som förmedlas av andra än postföretag. Enligt 2 kap. 6 § regeringsformen är varje medborgare tillförsäkrad skydd mot bland annat undersökning av brev eller annan för- sändelse som kan antas innehålla ett förtroligt meddelande. För be- gränsning av de fri- och rättigheter som anges i 2 kap. regerings- formen, krävs lagstöd. Enligt 12 § andra stycket i samma kapitel får begränsning göras endast för att tillgodose ändamål, som är godtag- bara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som föranlett begränsningen och inte heller sträcka sig så långt, att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Begränsning kan till exempel ske i syfte att beivra brott. I artiklarna 6 och 8 i om de mänskliga rättigheterna finns även bestämmelser av be- tydelse i detta avseende. I 6 kap. 11 § i den nuvarande tullagen anges att för sådan kon- troll som avses i 10 § i det kapitlet får en tulltjänsteman undersöka postförsändelser, såsom paket, brev och liknande försändelser. En sådan försändelse får öppnas, om den finns hos eller på utväxlingspostkontoret och det finns anledning att anta att den Förslag till en ny svensk tullagstiftning innehåller en vara för vilken deklarations- eller uppgiftsskyldig- heten inte fullgjorts. Beslut om att öppna brev och andra försän- delser som kan antas innehålla förtroliga meddelanden får fattas endast av en tjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen för . Om försändelsen innehåller ett förtroligt meddelande ska detta tillslutas och skickas vidare till mottagaren. I 6 kap. 12 § tullagen anges vidare att en postförsändelse som öppnats med stöd av 11 § i det kapitlet inte får undersökas närmare än vad som behövs med hänsyn till ändamålet med undersök- ningen. Protokoll ska föras över undersökningen.