sou · H3B381 · 2015-10-02 00:00:00 — 14 § regleras skolpliktens tidigare upphörande. Paragarafen behandlas i avsnitt 4.4.1. Paragrafen innehåller i dess nuvarande lydelse bestämmelser om senare upphörande av skolplikt. Rubriken ändras till förlängd skolplikt. Paragrafen ändras så att den reglerar under vilka förut- sättningar skolplikten förlängs för en elev som slutfört högsta årskursen och var eleven ska fullgöra sin förlängda skolplikt. Av första stycket framgår att för den elev som slutfört högsta årskursen i eller specialskolan, men som inte har de godkända betyg som krävs för behörighet till ett yrkesprogram i gymnasieskolan, förlängs skolplikten och upphör i stället om eleven inte genom prövning eller på annat sätt får god- kända betyg. För behörighet till ett yrkesprogram enligt 16 kap. 30 § skollagen krävs godkända betyg i svenska, engelska och matematik och i minst fem andra ämnen. Elever som kommer att omfattas av förlängd skolplikt är de som inte är godkända i svenska eller svenska som andraspråk, matematik och engelska samt ytterligare fem av ämnen. Förlängd skolplikt gäller under högst ett läsår från och med det att eleven har gått ut årskurs 9 i grund- skolan eller årskurs 10 i specialskolan. Om eleven under läsåret uppnår behörighet i de åtta ämnena som krävs för behörighet upp- hör skolplikten före årets utgång, annars vid läsårets slut. Under alla omständigheter upphör skolplikten när eleven fyller . En elev som är myndig när han eller hon lämnar omfattas därför inte av förlängd skolplikt. Den förlängda skolplikten gäller inte heller för elever som varaktigt vistas utomlands. Detsamma gäller elever som efter ett läsår har gått kommer tillbaka (se vidare avsnitt 4.4.2). Paragrafens andra stycke motsvarar dagens bestämmelse. Beslutet om att eleven inte är behörig och ska ha förlängd skolplikt grundar sig på objektiva uppgifter om elevens betyg i betygs- katalogen eller slutbetyget. Det är hemkommunen som beslutar att eleven ska ha förlängd skolplikt. Till skillnad från är inte beslutet om förlängd skolplikt överklagbart (se avsnitt 4.4.1 och 4.5.5). För en elev i specialskolan beslutar Specialpedagogiska skol- myndigheten att eleven ska ha förslängd skolplikt (se avsnitt 4.5.7). Tredje stycket är nytt. Övervägandena finns i avsnitt 4.4.3. Bestämmelsen innebär att huvudmannen beslutar var den förlängda skolplikten organisatoriskt ska förläggas, antingen i introduktions- program i gymnasieskolan eller i . Med huvudman avses kommunen eller den enskilda huvudman hos vilken eleven befinner sig. En enskild huvudman som enbart anordnar grundskola blir skyldig att erbjuda förlängd skolplikt i sin grundskola. En fri- stående grundskola som inte också är en fristående gymnasieskola kan inte anordna introduktionsprogram. Av 17 kap. 28–30 §§ framgår under vilka förutsättningar som en fristående skola får anordna introduktionsprogram samt skyldigheten att ta emot elever (prop. 2009/10:165 s. 815). Dessa regler gäller även för mot- tagande av elever med förlängd skolplikt. Hemkommunen fattar beslut om förlängd skolplikt för eleven enligt andra stycket. Hemkommunen ska erbjuda eleven att full- göra den förlängda skolplikten i ett introduktionsprogram i gymnasieskolan eller i utifrån sitt organisationsbeslut enligt tredje stycket. Elevens önskemål om skolform ska så långt möjligt beaktas. Ytterst är det hemkommunen som har ett ansvar för att ge eleven så goda förutsättningar som möjligt att genomföra sin skolgång med förlängd skolplikt. För elever i fristående skolor, se överväganden i avsnitt 4.4.4. För elever som har gått i specialskolan fattar SPSM beslut om att eleven ska ha förlängd skolplikt enligt andra stycket. SPSM ska erbjuda dem att fullgöra den förlängda skolplikten i specialskolan. Dessa elever kan också fullgöra skolplikten i ett introduktions- program i gymnasieskolan. Detta förutsätter att eleverna som söker till ett introduktionsprogram i en kommun, t.ex. i eller till en fristående skola som anordnar introduktionsprogram. I paragrafens första stycke görs en följdändring med anledning av att skolpliktens upphörande kopplas till utgången av högsta årskursen. Här regleras nu endast att skolplikten upphör om eleven före utgången av högsta årskursen uppnått de kunskapskrav som gäller för utbildningen. Av 13 § första stycket framgår när skol- plikten upphör för elever som har förlängd skolplikt. I paragrafen regleras möjligheten att fortsätta i efter det att skolplikten upphört. Första stycket ändras med anledning av att skolplikten som huvudregel generellt ska upphöra när eleven gått ut högsta årskursen. Det innebär att alla elever ska slutföra högsta årskursen om inte eleven uppnår de kunskapskrav som minst ska uppnås. I de fall en elev som fullgjort förlängd skolplikt utan att ha de godkända betyg som krävs för behörighet till ett nationellt yrkesprogram har eleven rätt att slutföra utbildningen i eller specialskolan på frivillig väg ytterligare ett läsår. En elev kan alltså gå ytterligare två läsår i efter det att eleven gått ut högsta årskursen, ett läsår med förlängd skolplikt och ett andra läsår frivilligt. Andra stycket ändras på så sätt att bestämmelsen enbart gäller elever i grundsärskolan. I övrigt ingen ändring i sak. Tredje stycket innehåller en följdändring av redaktionell karaktär. Hänvisningen görs till första stycket. Paragrafen innebär att vissa av specialskolans elever även i fortsättningen kan genomgå utbildning i specialskolan till och med det kalenderår eleven fyller . I paragrafen regleras elevernas skyldighet att delta i utbildningen. Paragrafen behandlas i avsnitt 3.4. Första stycket första meningen ändras på så sätt att även eleverna i förskoleklassen omfattas av närvaroplikt. Elever som fullgör förlängd skolplikt i är grundskoleelever och omfattas därmed av den närvaroplikt som gäller i . Den närmare innebörden av bestämmelsen redovisas i skollagspropositionen (prop. 2009/10:165 s. 339–341 och 706). I andra meningen, som är ny, fastslås att närvaroskyldigheten även gäller elever som fullgör förlängd skolplikt i ett introduk- tionsprogram i gymnasieskolan. Härigenom regleras närvaro- skyldigheten för elever med förlängd skolplikt samlat i 7 kap. oavsett om skolgången fullgörs i eller i ett introduk- tionsprogram i gymnasieskolan. I sak motsvarar bestämmelsen vad som föreskrivs i 15 kap. 16 § första stycket skollagen om närvaro- plikt i gymnasieskolan (prop. 2009/10:165 s. 413–414 och 782– 783). Skillnaden är dock att om en elev med förlängd skolplikt uteblir från sin utbildning på ett introduktionsprogram kan vårdnadshavarna komma att föreläggas med vite att fullgöra sin skyldighet (jfr. 7 kap. 20 § och 23 §). Eleven kan inte som en elev i en frivillig gymnasieutbildning avsluta utbildningen. Av 7 kap. 13 § framgår att skolplikten upphör senast när eleven fyller och därefter finns inga sanktionsmöjligheter för en elev som frivilligt fortsätter sin utbildning på ett introduktionsprogram. I andra stycket anges yttersta gränsen för den obligatoriska verksamheten i och motsvarande skolformer. Den enda reglering som finns för förskoleklassen är omfattningen av verksamheten. Förskoleklassen ska omfatta minst under ett läsår (9 kap. 7 §). Inget hindrar alltså att verksamheten utökas genom lokala beslut. Det andra stycket kan inte gälla för elever med förlängd skol- plikt i ett introduktionsprogram. Speciella regler om lärotider finns i 3 kap. gymnasieförordningen(2010:2039). I fjärde stycket som reglerar information om frånvaro till vårdnadshavare har tillämpningsområdet vidgats till att även omfatta en elev i förskoleklassen samt en omyndig elev som fullgör förlängd skolplikt i ett introduktionsprogram. Med obligatorisk verksamhet i förskoleklassen avses minst per läsår (se 9 kap. 7 §). För en elev på ett introduktionsprogram omfattar obligatorisk verksamhet den utbildning som anges i elevens individuella studieplan (se avsnitt 4.4.5). I paragrafen regleras ledighet. I första stycket görs en följdändring på så sätt att bestämmelsen i förhållande till dagens lydelse även ska omfatta elever i förskoleklassen och elever med förlängd skolplikt i ett introduktionsprogram. Tekniskt har orden en skolform ersatts med en hänvisning till elever som avses i 17 §. I övrigt innebär detta ingen ändring i sak. Ledighet från skolarbetet i gymnasieskolan regleras i 12 kap. 2 § gymnasieförordningen (2010:2039). Ändringen i 18 § innebär att bestämmelsen om ledighet blir tillämplig även på elever med förlängd skolplikt i ett introduktionsprogram. Paragrafen behandlas i avsnitt 3.6.4 och 4.5.1. I övrigt se för- arbetena till skollagen (prop. 2009/10:165 s. 340–341 och 707–708). I paragrafen regleras befrielse från obligatoriska inslag. På mot- svarande sätt som i 18 § görs bestämmelsen tillämplig för elever i förskoleklassen och elever med förlängd skolplikt i ett intro- duktionsprogram. Även om undervisningen i förskoleklassen inte följer kursplaner och kunskapskrav kan det finnas inslag som vårdnadshavare inte vill att deras barn ska delta i. Samma restriktiva hållning ska dock gälla även i förskoleklassen. är bestämmelsen tillämplig på och den kommer därför också att gälla elever med förlängd skolplikt i . För elever med förlängd skolplikt i ett introduktionsprogram är den tillämplig under det läsår som eleven har förlängd skolplikt. Paragrafen behandlas i avsnitt 3.6.4 för förskoleklassen. I övrigt se förarbeten till skollagen (prop. 2010/09:165 s. 340–341). I paragrafen regleras en del av hemkommunens skolpliktsansvar, den s.k. skolpliktsbevakningen, att se till att skolpliktiga barn som inte går i dess grundskola eller grundsärskola på något annat sätt får föreskriven utbildning (se prop. 1985/86:10 del A s. 90 f). Hemkommunens ansvar utvidgas till att även omfatta förskole- klassen och elever med förlängd skolplikt. hemkommunen ska se till att skolpliktiga barn som inte går i dess förskoleklass eller elever med förlängd skolplikt som inte fullgör sin skolplikt i kommunens skolväsende får sin utbildning på annat sätt. Paragrafen behandlas i avsnitt 3.6.1 och 4.5.5. I paragrafen regleras kommunens ansvar för att skolpliktiga elever i den egna verksamheten fullgör sin skolgång. I första stycket ersätts begreppet kommun med huvudman så att det tydligt framgår att även enskilda huvudmän har ansvar för att elever i dess förskoleklass och skola fullgör sin skolgång. Bestämmelsen är tillämplig på elever som fullgör förlängd skolplikt i . I övrigt ändras paragrafen på motsvarande sätt som 21 §. Huvudmannens ansvar utsträcks således till att även omfatta elever som går i den egna förskoleklassen och elever med förlängd skolplikt i den egna gymnasieskolans introduktionsprogram. Om en elev fullgör förlängd skolplikt i en annan kommun eller hos en enskild huvudman är det huvudmannen för utbildningen som ansvarar för att eleven fullgör sin skolgång. Tredje stycket är nytt och reglerar en informationsskyldighet utöver vad som gäller i andra stycket. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.5.5 och 5.3.8. Hemkommunen har ansvar för en skolpliktig elevs skolgång och ska enligt 7 kap. 13 § besluta om förlängd skolplikt även om eleven har gått i en skola med annan huvudman än hemkommunen. Huvudmannen är därför skyldig att lämna uppgift till hem- kommunen om vilka elever som inte är behöriga till ett yrkes- program, när de går ut högsta årskursen. Med huvudman avses såväl enskilda huvudmän som en annan kommun, när eleven går i i en annan kommun än hemkommunen. Huvudmannen ska också lämna information om vilka elever som deltar i lovskola efter årskurs 9, eftersom det finns en koppling mellan lovskola och förlängd skolplikt. Om eleven vid prövningen för betyg efter lovskolan blir behörig till ett nationellt program i gymnasie- skolan kan eleven komma med i den slutliga antagningen till Informationen till hemkommunen ska därför omfatta vilka ämnen eleven har läst samt vilka elever som efter pröv- ning för betyg har blivit behöriga till ett program i gymnasieskolan. Av 7 kap. 13 § följer att elever som inte uppfyller kunskaps- kraven efter lovskolan ska fullgöra förlängd skolplikt. Hem- kommunen gör denna prövning. Om eleven väljer att fullgöra förlängd skolplikt i en fristående gymnasieskola ska huvudmannen informera hemkommunen om detta enligt 22 § andra stycket. Om eleven under läsåret med förlängd skolplikt är frånvarande utan giltig orsak ska huvudmannen informera hemkommunen om detta. Detsamma gäller när eleven har blivit behörig och vill sluta vid den fristående gymnasieskolan enligt samma paragraf. Paragrafen avgränsar den grupp barn som ska erbjudas förskola. Bestämmelsen ändras som en följd av att skolpliktsåldern sänks. I normalfallet ska skolplikten börja fullgöras i förskoleklassen. Skyldigheten att erbjuda förskola kommer dock att gälla så länge barnet inte har börjat fullgöra skolplikten antingen i förskole- klassen, i eller i sameskolan (jfr. 7 kap. 4 § och 11 §). Ett barn som beviljas uppskjuten skolplikt med stöd av 7 kap. 10 § andra stycket ska däremot erbjudas förskola enligt vad som anges i 8 kap. 4–7 §§. Paragrafen behandlas i avsnitt 3.8 och 6.1.2. Paragrafen reglerar att utbildningen i förskoleklassen ska vara avgiftsfri. Införandet av skolplikt i förskoleklassen får till följd att eleverna i likhet med vad som gäller i och motsvarande skolformer ska erbjudas näringsriktiga skolmåltider (prop. 2009/10:165 s. 374). Denna ordning motsvarar vad som i praktiken gäller i de flesta kommuner . Paragrafen behandlas i avsnitt 3.6.3 och 6.1.2. I paragrafen regleras skyldigheten för hemkommunen att se till att förskoleklass kommer till stånd. Regleringen är likartad med och motsvarande skolformer (prop. 2009/10:165 s. 362–363). Ändringen är en följd av att eleverna har skolplikt i förskoleklassen och motsvarar vad som gäller för (jfr. 10 kap. 24 § skollagen). Av ändringarna i första och andra styckena följer nu att hem- kommunen alltid måste vara beredd att tillhandahålla utbildning i förskoleklassen i egen regi till alla barn som har rätt till en sådan utbildning. Om eleverna väljer att fullgöra utbildningen i förskole- klassen på annat sätt, exempelvis i en fristående skola, är hemkommunen inte skyldig att anordna utbildning för dem (se vidare prop. 2009/10:165 s. 736–737). I andra stycket görs ett förtydligande genom att ordet kommun ersätts med hemkommun. Något stöd i förarbetena för att lagstiftaren menat något annat med ordet kommun går inte att finna (prop. 2009/10:165 s. 722). I övrigt görs en språklig korrigering i andra stycket. Bestämmelsen är ny men har samma innebörd som motsvarande bestämmelse för i 10 kap. 31 §. Av denna bestämmelse framgår också att en elev som tagits emot av en kommun i förskoleklassen vid en viss skolenhet får fortsätta i vid skolenheten (se prop. 2009/10:165 s. 740). Paragrafen behandlas i avsnitt 3.6.4. Bestämmelsen är ny och reglerar rätten till skolskjuts i förskole- klass med offentlig huvudman om sådan skjuts behövs med hänsyn till färdvägens längd, trafikförhållandena, elevens funktionsned- sättning eller någon annan särskild omständighet. Rätten till skol- skjuts gäller från en plats i anslutning till elevens hem till den plats där förskoleklassen bedrivs och tillbaka. Bestämmelsen motsvarar 10 kap. 32 § om skolskjuts i grund- skolan (se prop. 2009/10:165 s. 380–381 och 741–742). Av 28 kap. 5 § p 5 framgår att ett beslut om skolskjuts för en elev i förskoleklass får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Paragrafen behandlas i avsnitt 3.6.3 och 6.1.2. Paragrafen är ny och en följd av att rätten till skolskjuts införs för eleverna i förskoleklassen. Bestämmelsen reglerar rätten till skol- skjuts för en elev som med stöd av 13 § första stycket går i en annan kommuns förskoleklass. Bestämmelsen har utformats på samma sätt som motsvarande bestämmelse för i 10 kap. 33 §. Även om bestämmelsen kommer att tillämpas i få fall behöver rätten till skolskjuts finnas för en elev som på grund av skolgången i en annan kommun måste övernatta i den kommunen. Samma rätt finns för en elev som går i årskurs 1 i i en annan kommun enligt 10 kap. 33 §. I andra stycket har en uttrycklig bestämmelse om hem- kommunens ersättningsskyldighet införts eftersom skolskjuts inte ingår i de utbildningskostnader som ersätts enligt bestämmelserna om interkommunal ersättning i 9 kap. 16 § (se prop. 2009/10:165 s. 742). Bestämmelsen är ny och reglerar rätten till resor för elever i förskoleklass vid en skolenhet med specialskola eller sameskola. Även dessa elever ska ha rätt till resor som krävs för utbildningen i förskoleklassen vid skolenheterna. erbjuder såväl specialskolan som sameskolan detta till eleverna. Bestämmelsen är utformad på samma sätt som motsvarande bestämmelser för specialskolan i 12 kap. 25 § första stycket och för sameskolan i 13 kap. 23 § första stycket skollagen. I paragrafen, som är ny, regleras hemkommunens skyldighet att anordna skoskjuts för elever i förskoleklass med enskild huvud- man. Hänvisningen till 15 b § innebär att kommunen ska anordna kostnadsfri skolskjuts för elever som går i en fristående förskole- klass inom kommunen i de fall som de allmänna förutsättningarna för skolskjuts är uppfyllda och det kan ske utan ekonomiska och organisatoriska konsekvenser för kommunen. Bestämmelsen har sin motsvarighet för fristående grundskola i 10 kap. 40 § skollagen (prop. 2009/10:165 s. 381). Paragrafen beskriver innehållet i 10 kap. om . Flera nya bestämmelser om åtgärder för elever utan behörighet införs i kapitlet. Detta föranleder ett tillägg i 1 §. Bestämmelsen handlar om organisationen av i års- kurser, läsår och terminer. I ett nytt andra stycke införs en hänvisning till bestämmelserna i 23 d § om skyldigheten för huvudmännen att erbjuda lovskola i . Ändringen tydliggör att huvudmannens skyldighet att erbjuda att lovskola kan sträcka sig utöver den tid som anges i första stycket. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3.2, 5.3.3 och 5.3.12. Bestämmelsen reglerar prövning för betyg från . Ett nytt andra stycke införs som innebär att en elev som går i lovskola efter årskurs 9 ska erbjudas prövning för betyg i de ämnen som ingått i utbildningen i lovskolan. Eleven avgör om hon eller han vill genomföra en prövning eller inte i anslutning till lovskolan. I tredje stycket framgår att reglerna om betygssättning i ska tillämpas vid prövning för betyg. Om läraren genom pröv- ningen sätter ett nytt betyg i ämnet har eleven rätt att få ett nytt slutbetyg (6 kap. 21 § skolförordningen [2011:185]). Utredningen har föreslagit att det i 6 kap. 14 § i skolförordningen ska regleras att eleverna ska få ett slutbetyg när de slutfört högsta årskursen, oavsett om detta innehåller godkända betyg eller inte. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3.6. Bestämmelsen är ny och reglerar rätten till utbildning för en elev som fullgör förlängd skolplikt i . Eleven ska ha både studier i grundskoleämnen och vid behov andra aktiviteter, vilket i princip motsvarar uppbyggnaden av ett introduktionsprogram. Eleven har rätt till undervisning i de ämnen som eleven behöver för att uppnå behörighet till ett yrkesprogram. Liksom på ett introduktionsprogram ska utbildningen motsvara heltidsstudier som i en årskurs inom . Det betyder att eleven ska gå i skolan på heltid fram till dess att eleven uppnår behörighet och skolplikten upphör. För att utbildningen ska få göras mindre omfattande ska det finnas särskilda skäl. Det kan finnas situationer där eleven, exempelvis av fysiska, psykiska eller sociala skäl, skulle kunna få bättre förutsättningar att tillgodogöra sig undervisningen om studierna görs mindre omfattande . Planeringen av elevens studier ska framgå av elevens individuella studieplan som beslutas av rektorn enligt 23 b §. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.4.5. Bestämmelsen är ny och anger att det för varje elev som fullgör förlängd skolplikt i ska finnas en individuell studie- plan. Bestämmelsen motsvarar regleringen av individuell studieplan för elever i introduktionsprogrammet i 17 kap. 7 § första stycket skollagen och 1 kap. 7 § gymnasieförordningen (2010:2039), se vidare prop. 2009/10:165 s. 455–456 och s. 806. Skolplikten är knuten till att eleven ska uppnå behörighet i de grundskoleämnen som fattas och det behövs därför en tydlig planering och upp- följning av studierna för varje elev. I bestämmelsen regleras vad studieplanen ska innehålla, nämligen innehållet och utformningen av den enskilda elevens utbildning med förlängd skol- plikt, vilka ämnen eleven ska läsa och vilka andra insatser som eleven ska delta i. Studieplanen ska följas upp med jämna mellan- rum och vid behov revideras. Av andra stycket följer att den individuella studieplanen ska beslutas av rektorn. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.4.5. Bestämmelsen är ny och motsvarar bestämmelsen i 8 kap. 20 § gymnasieförordningen (2010:2039) om skriftlig bedömning i introduktionsprogram för en elev som läst grundskoleämnen utan att få godkända betyg. Utredningen har föreslagit att slutbetyg ska utfärdas när eleven slutfört högsta årskursen. Utredningen har också föreslagit att en elev som fullgör förlängd skolplikt har rätt att få ett nytt slutbetyg när han eller hon har fått godkända betyg i något av ämnena. Detta görs genom ändringar i 6 kap. 14 § skolförordningen (2011:185). Den skriftliga bedömningen avser elevens kunskapsutveckling i varje ämne som eleven inte fått godkänt betyg i. Det kommer därmed att finnas en samlad dokumentation av elevens kunskapsutveckling med förlängd skolplikt. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.5.6. Bestämmelsen är ny och reglerar lovskola som är en del av . I första stycket anges att lovskola ska erbjudas elever som går i årskurs 8 eller 9 och som riskerar att inte nå kunskaps- kraven eller som har gått ut årskurs 9 utan att bli behöriga till ett nationellt program i gymnasieskolan. Till skillnad mot vad som gäller för förlängd skolplikt i 23 a § avses här med nationellt program såväl högskoleförberedande som yrkesprogram. mannen ska erbjuda lovskola oavsett om det är en offentlig eller enskild huvudman. Någon definition av lov finns inte och inte heller andra bestämmelser om lov utöver 3 kap. 2 § skolförordningen om antal lovdagar under läsåret (inget sägs om tiden mellan ett läsårs slut och nästa läsårs början). I äldre författningar definierades tid som inte ingick i läsåret som ferier, se 5 kap. 23 § skolförordningen (1971:235). I förordningen (2014:47) om statsbidrag för sommar- skola eller undervisning under andra skollov finns bestämmelser om statsbidrag för frivillig stödundervisning som bedrivs mellan vår- och höstterminen (sommarskola) eller under andra skollov. Det får anses etablerat i det allmänna språkbruket att perioden mellan ett läsår och nästa kallas sommarlov. Lovskola ska liksom kunna erbjudas under lovdagar under en termin. Den tid som går åt för lovskola ligger utanför den minsta totala undervisningstiden enligt 10 kap. 5 § skollagen. I andra stycket finns ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om omfattningen av lovskola. Här avses den minsta sammanlagda tiden för lovskola, när lovskola får anordnas samt antal ämnen som huvudmannen ska erbjuda. Paragrafen behandlas i avsnitten 5.3.1–5.3.4. Bestämmelsen är ny och innebär att elever och vårdnadshavare ska få information om möjligheten att delta i lovskola. Lovskola är frivilligt för eleven. Individuellt anpassad information är därför viktigt för att eleven själv och vårdnadshavare ska kunna ta ställning till om eleven ska delta i lovskolan. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3.5. I bestämmelsen regleras tilläggsbelopp som hemkommunen ska lämna till enskilda huvudmän för vissa elever. Angående den närmare innebörden av bestämmelsen hänvisas till prop. 2008/09:171 s. 41 f. Paragrafen ändras i första stycket på så sätt att tilläggsbelopp ska lämnas till fristående grundskolor för elever som deltar i lovskola.