sou · H3B32 · 2015-01-29 00:00:00 — d)att lämplig riskkontroll förhindrar handel som kan skapa risker för värdepappersinstitutet självt eller som skulle kunna skapa eller bidra till en oordnad marknad eller stå i strid mot marknadsmissbruksförordningen eller de regler som gäller för handelsplatsen. Paragrafen genomför artikel 17.5 första stycket i MiFID II. Direkt elektroniskt tillträde definieras i 1 kap. 5 § 4. Ett värdepappers- institut som tillhandahåller sådant tillträde ska enligt punkten a bedöma lämpligheten hos de kunder som erbjuds tjänsten. Enligt punkten b ska institutet ha trösklar, limiter och filter samt kontrollera att kundernas handel sker inom dessa ramar. Handeln ska vidare övervakas, punkten c, och institutet ska enligt punkten d kontrollera de risker som kan uppstå, t.ex. risker för att ett för stort antal trans- aktioner leder till att kunden inte kan leverera värdepapper eller pengar, risker för en oordnad handel och för att det elektroniska tillträdet används för marknadsmissbruk eller handel i strid mot handelsplatsens regler, se avsnitt 6.9. 24 § Ett värdepappersinstitut som tillhandahåller direkt elektroniskt tillträde ska se till att kunder som använder tjänsten uppfyller kraven i denna lag och följer handelsplatsens regler. ska övervaka transaktionerna för att upptäcka överträdelser av reglerna i denna lag, otillbörliga marknadsförhållanden eller ageranden som kan innebära marknadsmissbruk och som ska rapporteras till . ska säkerställa att det finns ett bindande skriftligt avtal mellan institutet och kunden rörande de huvudsakliga rättigheter och skyldigheter som följer av tillhandahållandet av tjänsten och att institutet enligt avtalet förblir ansvarigt enligt denna lag. Paragrafen genomför artikel 17.5 andra stycket i MiFID II och ställer ytterligare krav på värdepappersinstitut som tillhandahåller direkt elektroniskt tillträde. Institutet ska enligt andra stycket övervaka att kundernas handel inte strider mot bestämmelserna i denna lag, leder till otillbörliga marknadsförhållanden eller kan innebära marknads- missbruk. Enligt tredje stycket ska direkt elektroniskt tillträde alltid regleras i ett skriftligt avtal mellan kunden och institutet, där parter- nas rättigheter och skyldigheter ska framgå. Det ansvar som ligger på institutet, t.ex. som deltagare på en handelsplats eller enligt denna lag, kan dock inte avtalas bort. 25 § Ett värdepappersinstitut som tillhandahåller direkt elektroniskt tillträde ska anmäla detta till och till den behöriga myndigheten för den handelsplats där handeln sker. Paragrafen genomför artikel 17.5 tredje stycket i MiFID II. Ett värdepappersinstitut som tillhandahåller direkt elektroniskt tillträde ska på eget initiativ anmäla detta till dels , dels den behöriga myndighet som utövar tillsyn över den handelsplats där handeln sker. 26 § Ett värdepappersinstitut som tillhandahåller direkt elektroniskt tillträde ska dokumentera de åtgärder som har vidtagits för att uppfylla kraven i 23 och 24 §§, så att kan övervaka efterlevnaden av denna lag. Paragrafen genomför artikel 17.5 sjätte stycket i MiFID II och ställer krav på dokumentation hos ett värdepappersinstitut som till- handahåller direkt elektroniskt tillträde. Bestämmelsen har behand- lats i avsnitt 6.9. Allmän clearingmedlem för andra personer 27 § Ett värdepappersinstitut som agerar som en allmän clearingmedlem för andra personer ska ha inrättat effektiva system och kontroller för att säker- ställa att avvecklingstjänster tillämpas enbart på personer som är lämpliga och uppfyller tydliga kriterier och att lämpliga krav föreskrivs för dessa personer för att minska riskerna för institutet och för marknaden. ska säkerställa att det finns ett bindande skriftligt avtal mellan institutet och personen rörande de huvudsakliga rättigheter och skyldigheter som följer av tillhandahållandet av tjänsten. Paragrafen genomför artikel 17.6 i MiFID II och har behandlats i avsnitt 6.10. Vad som är tydliga kriterier och vad som är lämpliga krav kommer att anges i nivå II-reglerna (se artikel 17.7.a). 28 § Ett värdepappersinstitut som producerar finansiella instrument för försäljning till sina kunder ska ha en process för att säkerställa att instru- menten är utformade för att uppfylla behoven hos en i förväg fastställd målgrupp, att strategin för att distribuera produkten är förenlig med denna målgrupp samt att rimliga åtgärder vidtas för att säkerställa att instrumentet distribueras till målgruppen i fråga. Institutet ska också regelbundet se över de finansiella instrument som institutet erbjuder eller marknadsför, med beaktande av alla händelser som väsentligt skulle kunna påverka den potentiella risken för den fastställda målgruppen, för att bedöma huruvida produkten är förenlig med behoven hos den fastställda målgruppen och huruvida den avsedda distri- butionsstrategin är lämplig. Paragrafen genomför artikel 24.2 första stycket och artikel 16.3 andra–fjärde styckena i MiFID II. Bestämmelserna tar sikte på de institut som tar fram finansiella instrument i syfte att erbjuda dessa till sina kunder. Med producerar avses både att institutet självt ger ut instrumentet och att institutet tar fram det i samarbete med en annan utgivare. I processen för produktframtagande ska institutet säkerställa att den produkt som tas fram motsvarar behoven hos en i förväg fastställd målgrupp. Begreppet målgrupp är snävare än begreppet kundkategori. I artikel 24.2 talas det om målgrupp av slutkunder inom den relevanta kundkategorin. Detta innebär att kundkategorin icke-professionella kunder normalt inte i sig kan anses vara en målgrupp, utan institutet måste begränsa målgruppen, t.ex. till icke-professionella kunder med vissa investeringsmål, viss erfarenhet eller liknande. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 9.9. Det kommer att finnas detaljerade nivå II-regler avseende proces- sen för att ta fram produkter. I de utkast utredningen har tagit del av kommer reglerna i första hand att vara inriktade på styrning och kontroll av processen. 29 § Ett värdepappersinstitut som producerar finansiella instrument ska förse eventuella distributörer med all lämplig information om det finansiella instrumentet och processen för produktgodkännande, inbegripet den fast- ställda målgruppen för produkten. Om ett värdepappersinstitut erbjuder eller rekommenderar finansiella instrument som det inte självt har producerat, ska institutet ha adekvata arrangemang för att erhålla den information som avses i första stycket och arrangemang som säkerställer att relevant personal förstår egenskaperna och de avsedda målgrupperna för varje finansiellt instrument. Paragrafen genomför artikel 16.3 femte och sjätte styckena i MiFID II. Första stycket tar sikte på de institut som producerar finansiella instrument i syfte att erbjuda sina kunder dessa och andra stycket tar sikte på institut som distribuerar instrument, utgivna eller framtagna av andra, se avsnitt 9.9. 30 § Ett värdepappersinstitut som distribuerar finansiella instrument, ska ha en organisation som säkerställer att personal hos institutet förstår de finan- siella instrument som institutet erbjuder eller rekommenderar, och kan be- döma om instrumenten är förenliga med behoven hos de kunder instru- menten distribueras till med beaktande av den målgrupp som de är avsedda för enligt 28 §. Institutet ska säkerställa att de finansiella instrumenten erbjuds endast när detta ligger i kundens intresse. Paragrafen, som genomför artikel 24.2 andra stycket i MiFID II, tar sikte på både de institut som ger ut finansiella instrument i syfte att erbjuda sina kunder dessa och de institut som distribuerar in- strument utgivna eller framtagna av andra, se avsnitt 9.9. Bestäm- melserna innebär inte att all personal hos institutet ska förstå de finansiella instrument som erbjuds, utan avser relevant personal, t.ex. de som arbetar med rådgivning och orderhantering avseende instru- menten i fråga. 31 § Ett värdepappersinstitut ska säkerställa att den personal som lämnar investeringsrådgivning eller information om finansiella instrument, investe- ringstjänster eller sidotjänster, har den kunskap och kompetens som krävs för att institutet ska uppfylla sina skyldigheter enligt denna lag. Paragrafen genomför artikel 25.1 i MiFID II. I 35 § 7 finns ett bemyndigande för att utfärda föreskrifter om de kunskapskrav som ska gälla enligt förevarande paragraf. Det är alltså dessa krav som institutet ska säkerställa att relevant personal uppfyller, se avsnitt 9.2. 32 § Ett värdepappersinstitut ska fastställa och tillämpa effektiva organisa- toriska och administrativa förfaranden så att alla rimliga åtgärder vidtas för att förhindra att kundernas intressen påverkas negativt av intressekonflikter. Ett värdepappersinstitut ska vid tillämpningen av första stycket särskilt beakta intressekonflikter mellan verksamhet där ersättningar från tredjepart är förbjuden enligt 9 kap. 15 § och annan verksamhet. Första stycket genomför artikel 16.3 i MiFID II. En generell be- stämmelse om intressekonflikter finns också i 9 kap. 7 § (tidigare i 8 kap. 21 §). Medan 9 kap. 7 § är en kundskyddsregel tar före- varande bestämmelse sikte på värdepappersinstitutets organisation. Institutet ska enligt bestämmelsen organiseras så att verksamheter mellan vilka det finns intressekonflikter, t.ex. mellan institutets corporate finance verksamhet – där kunderna utgörs av emittenter – och rådgivning och orderhantering – där kunderna utgörs av in- vesterare som investerar i instrument utgivna av dessa emittenter – hålls åtskilda. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 9.5.1. Andra stycket erinrar om att ett institut som ägnar sig åt investe- ringsrådgivning till icke-professionella kunder eller annan verksam- het där tredjepartsersättningar inte är tillåtna, särskilt ska beakta hur denna verksamhet förhåller sig till verksamhet där tredjeparts- ersättningar förekommer. Ett sådant institut måste kunna säker- ställa att transaktioner och order som sker till följd av verksamhet där tredjepartsersättningar är förbjudna särskiljs från andra transak- tioner och order så att tredjepartsersättningar inte tas emot när det inte är tillåtet. Att de arrangemang och organisatoriska åtgärder som vidtas ska dokumenteras följer av 12 §. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.6.3. 34 § En systematisk internhandlare ska offentliggöra information om kvali- teten på sitt utförande av transaktioner. Offentliggörande ska ske avgiftsfritt minst en gång . Bestämmelsen genomför artikel 27.3 i MiFID II såvitt avser skyldig- heten för systematiska internhandlare att offentliggöra data om kvaliteten på sitt orderutförande (se avsnitt 9.8). Kommissionen kan anta, av utarbetade, tekniska standarder med preciserade krav på vilken data som ska offentliggöras, se artikel 27.10. 35 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vad ett värdepappersinstitut ska iaktta för att uppfylla skyldigheter- na i 1 §, 2.vilka åtgärder som ett värdepappersbolag ska vidta för att uppfylla de krav på soliditet och likviditet, riskhantering och genomlysning samt riktlinjer och instruktioner som avses i 3–8 §§, 3.de riktlinjer, regler och rutiner ett värdepappersinstitut ska upprätta och tillämpa enligt 9 §, 4.vilka system, resurser och rutiner ett värdepappersinstitut ska ha enligt 10 §, 5.vad ett värdepappersinstitut ska iaktta för att uppfylla skyldigheter- na i 11 §, 6.hur dokumentation ska sparas enligt 16 §, dock högst , och 7.kraven på kompetens enligt 31 §. Flertalet bemyndiganden i paragrafen avser en rätt för Finans- inspektionen att utfärda föreskrifter som kompletterar olika bestäm- melser som har sin grund direktiv. Vid genomförandet av det direktivet utformades huvuddelen av nivå II-reglerna som ett genomföranddedirektiv från kommissionen. Det var då naturligt att ge inspektionen en föreskriftsrätt för att genomföra genom- förandedirektivet i svensk rätt. Nivå II-reglerna till MiFID II har inte antagits under utredningens arbete och det finns därför en viss osäkerhet om vilken rättslig form – förordning eller direktiv – som de kommer att ha. Utredningen har emellertid utgått från att nivå II-reglerna huvudsakligen kommer att finnas i en förordning. Detta har normalt varit fallet med nivå II-regler på det finansiella området . Därför bör flertalet befintliga bemyndig- anden i denna paragraf utgå. Bemyndigandet i punkten 6 är nytt och avser den tid som doku- mentation av bandinspelningar m.m. ska bevaras. Enligt huvud- regeln i 16 § ska dokumentationen sparas , men Finans- inspektionen får föreskriva att dokumentationen ska sparas . Även bemyndigandet i punkten 7 är nytt (även om det finns föreskifter avseende rådgivares kompetenskrav i 16 kap. FFFS 2007:16) och avser kompetenskraven för den personal hos ett värdepappersinstitut som lämnar investeringsrådgivning eller infor- mation om finansiella instrument, investeringstjänster eller sido- tjänster, se 31 §. Enligt artikel 25.1 ska den behöriga myndigheten offentliggöra kriterierna för den kunskap som krävs. ska enligt artikel 25.1 anta riktlinjer avseende kunskaps- och kompetenskraven. De föreskrifter inspektionen utfärdar med stöd av bemyndigandet måste således överensstämma med Esmas riktlinjer. 9 kap. Uppföranderegler och kundskyddsregler 1 § Ett värdepappersinstitut ska dela in sina kunder i kategorierna pro- fessionell kund och icke-professionell kund. Ett värdepappersinstitut får behandla vissa professionella kunder som jämbördiga motparter. Ett värdepappersinstitut ska upprätta interna regler och rutiner för indelning av sina kunder. I 2 och 3 §§ finns bestämmelser om kunder som får behandlas som professionella kunder. I 4 och 5 §§ finns bestämmelser om kunder som får behandlas som jämbördiga motparter. Paragrafen motsvarar i sak 8 kap. 15 § i dess tidigare lydelse. Ett värdepappersinstitut ska upprätta interna regler och rutiner för indel- ning av sina kunder. Reglerna och rutinerna ska dokumenteras skriftligt, se fjärde stycket i punkten 2 i avsnitt 2 i bilaga II till MiFID II och direktiv. Professionell kund definieras i 1 kap. 4 b § 18. 2 § Ett värdepappersinstitut ska betrakta en kund som en professionell kund, om kunden ingår i någon av följande grupper: 1.enheter med tillstånd att verka på finansmarknaderna, 2.stora företag som på bolagsnivå uppfyller minst två av följande tre krav a) balansomslutning enligt balansräkningen som motsvarar , b) nettoomsättning enligt resultaträkningen som motsvarar , och c) eget kapital enligt balansräkningen som motsvarar , 3.stater, delstater, statliga och delstatliga myndigheter, offentliga organ för förvaltning av statsskulden, centralbanker och Europeiska central- banken samt Europeiska investeringsbanken, , Internatio- nella valutafonden och andra liknande mellanstatliga eller överstatliga organisationer, och 4.andra institutionella investerare än dem som omfattas av 1–3 vars huvudverksamhet är att investera i finansiella instrument, inklusive före- tag som ägnar sig åt värdepapperisering av tillgångar eller andra finansiella transaktioner. Ett värdepappersinstitut ska innan det tillhandahåller en tjänst till en kund som avses i första stycket informera kunden om att den kommer att betraktas som en professionell kund och behandlas som en sådan, om inte institutet och kunden avtalar något annat. ska upplysa kunden om möjligheten att begära en ändring av avtalsvillkoren för att bli behandlad som en icke-professionell kund. Om en kund som avses i första stycket begär att bli behandlad som en icke-professionell kund, får värdepappersinstitutet ingå ett skriftligt avtal med kunden som innebär att kunden i vissa avseenden inte ska betraktas som en professionell kund. 3 § Ett värdepappersinstitut får behandla en kund som inte ingår i någon av grupperna i 2 § första stycket som en professionell kund, om kunden skriftligen har begärt hos värdepappersinstitutet att bli behandlad som en professionell kund, antingen generellt eller i fråga om en särskild in- vesteringstjänst eller transaktion eller en viss typ av transaktion eller produkt, och kunden uppfyller minst två av följande tre krav: 1.Kunden har på den aktuella marknaden genomfört i genomsnitt minst tio transaktioner av betydande storlek per kvartal under de närmast föregående fyra kvartalen. 2.Värdet av kundens portfölj av finansiella instrument, definierad som insättningar av kontanta medel och innehav av finansiella instrument, överstiger motsvarande . 3.Kunden arbetar, eller har arbetat , inom finanssektorn i en befattning som kräver kunskap om de aktuella transaktionerna eller tjänsterna. För att få behandla en kund som avses i första stycket som en pro- fessionell kund måste värdepappersinstitutet 1.ha gjort en adekvat bedömning av kundens sakkunskap, erfarenhet och kunskap som ger en tillräcklig grund för att anta att kunden med tanke på de planerade transaktionernas och tjänsternas karaktär är i stånd att fatta sina egna investeringsbeslut och förstå de aktuella riskerna, och 2.ha gett kunden tydlig skriftlig information om vilken rätt till skydd och ersättning till investerare som kunden kan förlora och i ett särskilt dokument skriftligen ha fått en förklaring från kunden att den är med- veten om följderna av att förlora detta skydd. Innan ett värdepappersinstitut godtar en begäran från en kund att bli behandlad som en professionell kund, ska institutet vidta alla rimliga åtgärder för att försäkra sig om att kunden uppfyller de krav som ställs enligt första stycket. 4 § En kund som avses i 3 § ska informera värdepappersinstitutet om alla förändringar som kan påverka förutsättningarna för att kunden ska få bli behandlad som en professionell kund. ska vidta lämpliga åtgärder om det får kunskap om att kunden inte längre uppfyller de ursprungliga villkor som berättigade denne att bli behandlad som en professionell kund. 5 § Ett värdepappersinstitut får behandla en enhet som ingår i någon av följande grupper som en jämbördig motpart: 1.värdepappersbolag och utländska värdepappersföretag, 4.värdepappersfonder som avses i 1 kap. 1 § första stycket 25 lagen (2004:46) om värdepappersfonder och fondföretag som avses i 1 kap. 7 § första stycket första meningen samma lag samt fondbolag eller förvalt- ningsbolag som förvaltar dem, 5.pensionsfonder och förvaltningsbolag som förvaltar dem, 6.andra finansiella företag än sådana som avses i 1–5 som har tillstånd att driva verksamhet enligt lagstiftningen i det land där de hör hemma eller som regleras i lagstiftning i det landet, 7.företag som är undantagna från tillståndsplikt enligt 2 kap. 5 § första stycket 13 och 14, 8.nationella regeringar och därmed sammanhängande organ, inklusive offentliga organ som har hand om statsskuld, centralbanker och över- statliga organisationer, samt 9.andra företag än sådana som avses i 1–8, om de ska betraktas som professionella kunder enligt 2 § första stycket 1–3. Ett värdepappersinstitut får behandla ett företag som inte ingår i någon av grupperna i första stycket som en jämbördig motpart, om företaget 1.begär att bli behandlat som en jämbördig motpart, och 2.får behandlas som en professionell kund enligt 3 § första stycket. Ett värdepappersinstitut får behandla ett företag som en jämbördig motpart enligt andra stycket bara om företaget får behandlas som en professionell kund enligt 3 § för sådana tjänster och transaktioner. Bestämmelserna i 2–5 §§ motsvarar i sak 8 kap. 16–19 §§ i deras tidi- gare lydelse. 6 § Ett värdepappersinstitut som har tillstånd att driva värdepappers- rörelse enligt 2 kap. 1 § 1, 2 eller 3 får i sådan verksamhet medverka till eller inleda transaktioner med jämbördiga motparter utan att tillämpa 8, 12, 14–17, 20–23 och 26–34 §§ samt 8 kap. 1, 28, 30, 31 och 34 §§ för dessa transaktioner och sidotjänster som är direkt knutna till transaktionerna. ska även i förhållande till jämbördiga motparter agera hederligt, rättvist och professionellt och kommunicera på ett sätt som är rättvisande, tydligt och inte vilseledande. En motpart har dock rätt att begära att 8, 12, 14–17, 20–23 och 26– 34 §§ samt 8 kap. 1, 28, 30, 31 och 34 §§ ska tillämpas generellt i avtals- förhållandet eller avse en enskild transaktion. Om ett värdepappersinstitut samtycker till en sådan begäran från en enhet som ingår i en sådan grupp anges i 5 § första stycket 1–8, ska institutet behandla motparten som en professionell kund, om motparten inte uttryckligen begär att bli behandlad som en icke-professionell kund. Om motparten begär att bli behandlad som en icke-professionell kund, tillämpas i fråga om en sådan begäran 2 § andra och tredje styckena på motsvarande sätt. Innan ett värdepappersinstitut inleder en transaktion med en motpart som är ett sådant företag som avses i 5 § första stycket 9, ska företaget uttryckligen ha godtagit att bli behandlat som en jämbördig motpart. Godtagandet kan ges generellt eller avse en enskild transaktion. I fråga om motparter som inte ingår i någon av de grupper som anges i 5 § första stycket 1–8 och som hör hemma i ett annat land inom EES gäller första stycket bara om motparten i den staten erkänns som jäm- bördig motpart i enlighet med artikel 30.3 i direktivet om marknader för finansiella instrument. I sådana fall tillämpas tredje stycket på motsvar- ande sätt. Paragrafen motsvarar, med vissa justeringar, 8 kap. 20 § i dess tidigare lydelse, varigenom artikel 30 i MiFID II genomförs. I förhållande till tidigare ska bestämmelserna om information i 10, 11, 13 och 14 §§ samt bestämmelserna om rapportering i 24 och 25 §§ tillämpas även gentemot jämbördiga motparter. Därutöver ska ett värdepappers- institut även i förhållande till jämbördiga motparter agera hederligt, rättvist och professionellt och kommunicera på ett sätt som är rättvisande, tydligt och inte vilseledande. Redan enligt gällande rätt ska ett värdepappersinstitut agera hederligt, rättvist och professionellt gentemot jämbördiga motparter. Detta följer av 8 kap. 1 § som redan tidigare gällt gentemot jämbördiga motparter. Ändringarna har behandlats i avsnitt 9.13. 7 § Ett värdepappersinstitut ska vidta alla rimliga åtgärder för att 1. identifiera och förebygga eller hantera de intressekonflikter som kan uppkomma mellan institutet, ett anknutet ombud eller någon närstående person till dem och en kund eller mellan kunder i samband med tillhanda- hållande av investeringstjänster och sidotjänster, samt 2. förhindra att kundernas intressen påverkas negativt av intresse- konflikter. Om de åtgärder som ett institut har vidtagit enligt första stycket inte räcker för att förhindra att kundernas intressen kan komma att påverkas negativt, ska institutet, på ett varaktigt medium, informera kunden om arten av eller källan till intressekonflikterna innan institutet åtar sig att utföra en investeringstjänst eller sidotjänst för kundens räkning. Informa- tionen ska vara tillräckligt tydlig för att kunden ska kunna avgöra huruvida den ska anlita företaget för tjänsten. Paragrafem motsvarar till viss del tidigare 8 kap. 21 § som genom- förde artikel 18 direktiv. Artikel 23 i MiFID II har samma lydelse som den artikeln förutom tillägget om att intresse- konflikterna utöver att identifieras också ska förebyggas eller han- teras samt kravet på att information om icke hanterade intresse- konflikter ska lämnas på ett varaktigt medium och vara tillräckligt tydlig för att kunden ska kunna bedöma huruvida han eller hon ska anlita företaget. I paragrafens första stycke första punkten har därför lagts till att dessa intressekonflikter också ska förbyggas eller han- teras. Detta innebär att värdepappersinstitutet ska vidta åtgärder för att så långt det är möjligt förebygga att intressekonflikter upp- står. I många fall är detta inte möjligt. Företaget kan t.ex. i en del av sin verksamhet företräda en utgivare av finansiella instrument och i en annan del företräda kunder som avser att investera i utgivarens instrument.