sou · H3B35 · 2015-02-06 00:00:00 — Av kommittédirek- tiven följer även att effekterna för och Kommers- kollegium ska belysas. I detta kapitel redogörs för konsekvenserna av att utredningens förslag i kapitel 5 genomförs. Behovet av en ny svensk tullagstiftning Unionstullkodexen trädde i kraft . Den fast- ställer de allmänna regler och förfaranden som ska tillämpas på varor som förs in i eller ut ur unionens tullområde. Unionstull- kodexen ska ersätta gemenskapstullkodexen, som upphör att gälla då unionstullkodexen blir tillämplig, dvs. I samband med det svenska EU-inträdet infördes en ny tullag (1994:1550) som då kom att komplettera gemenskapstullkodexen inom ansvarsområde. ersatt genom den nu gällande tullagen (2000:1281). Tullagen inne- håller bestämmelser inom ansvarsområde och trädde i kraft . med tullagen in- fördes också tullförordningen (2000:1306). I samband med EU-inträdet infördes också lagen (1994:1548) och förordningen (1994:1606) om vissa tullförfaranden med ekono- misk verkan, m.m. Dessa författningar kompletterar gemenskaps- tullkodexen inom ansvarsområde. Med anledning av att unionstullkodexen kommer att ersätta gemenskapstullkodexen har det varit nödvändigt att på nytt se över den svenska tullagstiftningen, bland annat har unionstullkodexen till stora delar ett nytt innehåll. Här bör särskilt nämnas elektronisk kommunikation. I det s.k. e-tullbeslutet (se avsnitt 3.2) fastställdes principen om att all framtida tullhantering skulle vara elektronisk, eftersom det är av grundläggande betydelse för att underlätta handeln och sörja för effektiva tull- kontroller, vilket både minskar företagens kostnader och riskerna för samhället. I unionstullkodexen införs nu den rättsliga ram inom vilken e-tullbeslutet kan genomföras. Av kodexen framgår att alla utbyten av uppgifter mellan tullmyndigheterna samt mellan ekono- miska aktörer och tullmyndigheterna ska ske med hjälp av elektro- nisk databehandlingsteknik, liksom lagring av de uppgifter som krävs enligt tullagstiftningen. En annan betydande förenkling är införandet av centraliserad klarering, som kommer att börja tilläm- pas 2020. Centraliserad klarering är en förenkling som innebär att en person får inge en tulldeklaration till det ansvariga tullkontoret på den ort där personen är etablerad för varor som anmälts vid ett annat tullkontor och motsvarar det förfarande som i gemenskaps- tullkodexen kallas enhetstillstånd för förenklade förfaranden. Det finns alltså skäl att ersätta tullagen och lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. med helt nya lagar. Detta föranleder också att tullförordningen och förordningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. ersätts med nya förordningar. Särskilt övergången från pappershantering till elektroniskt in- formationsutbyte kommer att vara kostnadsdrivande för både före- tag och myndigheter då stora omställningar kommer att krävas och IT-system kommer att behöva byggas om . I detta sammanhang är det dock av vikt att påtala att dessa kostnader har uppkommit med anledning av den nya unionstull- kodexen snarare än med anledning av förslagen till ny svensk tullag- stiftning. Genomförandet av den nya unionstullkodexen kommer att påverka verksamheterna för främst och . De nya reglerna om elektronisk tullhantering och elektronisk kom- munikation mellan myndigheter och andra aktörer kommer att innebära en omfattande systemutveckling för främst . verksamhet är dock är präglad av automatiserad handläggning och automa- tiserade beslut till den enskilde själv. Totalt hanterade 5,6 miljoner tulldeklarationer och andelen elektroniska import- och exportärenden uppgick till . De kostnader som kan komma att uppstå med anledning av den nya unions- tullkodexen är snarare relaterade till ombyggnad av de befintliga IT-systemen än till utvecklandet av nya. Som ovan angetts härrör de kostnadsdrivande reglerna direkt från unionstullkodexen och inte från de förslag som presenteras av denna utredning. har uppskattat kostnaden för utveck- lingen av de nödvändiga IT-systemen till fram . Enligt nationella regler anses även och Kust- bevakningen vara tullmyndighet i vissa fall. Utredningens bedöm- ning är dock att de nya reglerna inte har någon inverkan på dessa myndigheter. De nya reglerna kommer att beröra alla företag som har verk- samhet som anknyter till internationell handel. Av statistik framgår att 15 504 företag exporterar till tredje land och att 18 710 företag bedriver importverksamhet. Utöver dessa import- och exportföretag berörs också andra som i sin näringsverksamhet är involverade i verksamhet som omfattas av tullagstiftningen. Exempel på aktörer som faller under denna definiton är gäldenär enligt tullagstiftningen, fraktförare, transportörer, lagerhavare, speditörer, leverantörer, rederier, hamnbolag och tillståndshavare. Som ovan angetts härrör de kostnadsdrivande reglerna direkt från unionstullkodexen och inte från de förslag till ny tullagstiftning som presenteras i detta betänkande. Det kan antas att kostnader för kompetensutveckling med anledning av de förändrade rutinerna och systemen kan komma att uppstå. Likaså kan det antas att närings- livets kostnader för systemutveckling kan komma att öka. Det är dock inte möjligt att uppskatta dessa kostnadsökningar. Utredningen föreslår en höjning av förseningsavgiften från till (dvs. ), vilket endast motsvarar en inflationsuppräkning. Då utgångspunkten är att tulldeklarationer ska lämnas inom de givna tidsramarna förutses höjningen dock inte få några ekonomiska konsekvenser för företagen. Då förslagen till nya lagar inte innehåller några nya betungande regler i förhållande till befintlig lagstiftning kan förslaget inte anses medföra några ökade administrativa kostnader för företagen. I förlängningen kan det däremot antas att övergången till en fullt ut elektronisk tullhantering kan komma att minska de administrativa kostnaderna. Ingen påverkan på företagens konkurrensförhållanden eller på- verkan i andra avseenden förutses. Då unionstullkodexen gäller för alla företag som är involverade i import- eller exportverksamhet kan ingen särskild hänsyn tas till små företag. Några offentligfinansiella konsekvenser med anledning av utred- ningens förslag bedöms inte uppstå. Några sociala och miljömäs- siga konsekvenser förutses inte heller. Den föreslagna regleringen bedöms överensstämma med de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen och bedöms inte gå utöver dessa skyldigheter. Då både företag och myndigheter står inför stora omställningar, inbegripet utvecklandet av nya rutiner och IT-system, bedöms det som önskvärt att tidpunkten för ikraftträdandet för reglerna sker med så god marginal som möjlig, med beaktande av det faktum att unionstullkodexen kommer att börja tillämpas . Några särskilda informationsinsatser bedöms inte vara nödvändiga. I den nuvarande tullagen finns många upplysningsbestämmelser, dels sådana av upplysande karaktär som innehåller information om innehållet i gemenskapstullkodexen och dess tillämpningsföreskrif- ter samt andra författningar, dels upplysningsbestämmelser om verkställighetsföreskrifter. Utredningen har valt att behålla sådana upplysningsbestämmelser som innehåller information om andra bestämmelser, särskilt unionstullkodexen eftersom den är ny, men har försökt att begränsa dem till ett minimum. Upplysnings- bestämmelserna om verkställighetsföreskrifter har utredningen där- emot valt att ta bort, eftersom dessa bestämmelser synes misstas för faktiska bemyndiganden, såvitt utredningen har kunnat bedöma. Informationen i sådana bestämmelser i den nuvarande tullagen har i den utsträckning det har varit möjligt inarbetats i förslagen till bemyndiganden i förslaget till ny tullförordning. I linje med principen att förfarandereglerna på skatte-, avgifts- och tullområdet ska vara så likformiga som möjligt, vilken kommit till uttryck i flera propositioner och betänkanden på skatte- och tullagstiftningens område, har skatteförfarandelagen (2011:1244) beaktats där så varit lämpligt. Ändringar som endast innebär att hänvisningar till gemenskaps- tullkodexen i den nuvarande tullagen har ändrats till hänvisningar till unionstullkodexen i förslaget till ny tullag kommenteras inte särskilt. 1 kap. Allmänna bestämmelser Paragrafen motsvarar 1 kap. 1 § och 2 § första och fjärde styckena, 4 kap. 23 §, 7 kap. 1 § första stycket och 7 a kap. 1 § i den nuvarande tullagen. Hänvisningen till lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m. i 1 kap. 2 § fjärde stycket i den nuvarande tullagen har inte fått någon mot- svarighet i förslaget till ny tullag, eftersom lagen om tullfrihet m.m. inte innehåller några kompletterande bestämmelser till unionstull- kodexen. Paragrafen motsvarar i sak 1 kap. 2 § andra och tredje styckena i den nuvarande tullagen. Hänvisningarna till direktiven i punkterna 1 och 2 har aktuali- serats. Direktiven genomförs genom dels bestämmelser om förfarandet avseende skatt på varor som förs in i från s.k. tredje terri- torier, dvs. delar av Europeiska unionens tullområde som ligger utanför Europeiska unionens skatteområde (p. 1 och 2), dels en be- stämmelse om avlämning från fartyg av avfall (p. Paragrafen motsvarar i sak 1 kap. 3 § i den nuvarande tullagen. För ytterligare information, se prop. 1999/2000:126 s. 138. Paragrafen motsvarar i sak 1 kap. 5 § i den nuvarande tullagen. I paragrafen framgår de begrepp som fortfarande anses vara nöd- vändiga att definiera på nationell nivå. Begreppen tullagstiftning, EU:s tullområde, tredje land, unions- vara och icke-unionsvara i 1 kap. 5 § i den nuvarande tullagen har ingen motsvarighet i förslaget till ny tullag, eftersom dessa begrepp definieras i unionstullkodexen och de förordningar som meddelas med stöd av kodexen. Begreppen tullförrättning, tullklarering och förtullning föreslås utgå då dessa begrepp inte längre synes fylla någon funktion. Begreppet fartyg har också tagits bort, eftersom detta får anses vara ett allmänt vedertaget begrepp. Paragrafen motsvarar i sak 2 kap. 1 § i den nuvarande tullagen. Då artikel 6 i unionstullkodexen anger att alla utbyten av upp- gifter mellan tullmyndigheterna och mellan ekonomiska aktörer och tullmyndigheterna som krävs enligt tullagstiftningen ska ske med hjälp av elektronisk databehandlingsteknik har någon mot- svarighet till 2 kap. 2 § första och andra styckena inte ansetts nöd- vändig. Bestämmelsen i 2 kap. 2 § tredje stycket om vad som anses vara ett elektroniskt dokument har inte längre någon motsvarighet i unionstullkodexen och har därför heller ingen motsvarighet i för- slaget till ny tullag. Paragrafen motsvarar i sak 11 kap. 6 § i den nuvarande tullagen. Den kompletterar artikel 12.1 i förordning (EU) nr 952/2013. För att öka tydligheten har paragrafen genomgått viss redaktionell be- arbetning. Paragrafen motsvarar 11 kap. 6 a § i nuvarande tullagen. För mer information, se prop. 2013/14:16 s. 43 f. Paragrafen motsvarar i sak 11 kap. 1 § i den nuvarande tullagen. För att öka tydligheten har paragrafen genomgått viss redaktionell be- arbetning. Paragrafen motsvarar i sak 2 kap. 4 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar 2 kap. 5 § andra stycket i den nuvarande tullagen. Bestämmelsen i 2 kap. 5 § första stycket i den nuvarande tullagen om när ett elektroniskt dokument ska anses vara inkom- met framgår av förvaltningslagen (1986:223) och har därför inte tagits in i förslaget till ny tullag. Paragrafen motsvarar i sak 3 kap. 11 § och 4 kap. 18 § i den nu- varande tullagen. Begreppet tillfälligt lager har ändrats till anläggning för tillfällig lagring som är det begrepp som används i unionstullkodexen och begreppet frilager har tagits bort eftersom den lagringsformen inte återfinns i unionstullkodexen. 12–14 §§ Paragraferna kompletterar artiklarna 18–21 i unionstullkodexen. Utredningen föreslår att bestämmelser om tullombud i den ut- sträckning det är möjligt samlas i 1 kap. 12 § motsvarar 1 kap. 6 § första stycket i den nuvarande tullagen. Att varje person får utse ett tullombud framgår av artikel 18.1 i unionstullkodexen och behöver inte framgå av den nya tullagen. 13 § motsvarar 5 kap. 8 § fjärde stycket i den nuvarande tullagen. 14 § motsvarar i sak 1 kap. 6 § andra stycket i den nuvarande tullagen. Paragrafen har kompletterats med en hänvisning till artikel 18.3 i förordning (EU) nr 952/2013 som anger att medlems- staterna får fastställa de villkor som gäller för att tullombud ska få tillhandahålla tjänster. Paragrafen motsvarar i sak 3 kap. 5 § första stycket i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 51.1 i unionstullkodexen. Fem- årsgränsen har behållits för att följa preskriptionstiden för brott av normalgraden enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, jfr prop. 1994/95:34 s 130. Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 18 § i den nuvarande tullagen. Den kompletterar artikel 52.2 b i unionstullkodexen som anger att tullmyndigheterna får ta ut avgifter för analyser och expertutlåtan- den. Paragrafen har genomgått vissa språkliga ändringar. Någon änd- ring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar i sak 11 kap. 3 och 4 §§ i den nuvarande tullagen. Paragrafen har genomgått vissa språkliga och redaktionella ändringar. 2 kap. Tullskuld, skatt och garantier Paragrafen motsvarar 5 kap. 1 § första stycket, 7 § första stycket, 9 § första stycket och 13 § första stycket i den nuvarande tullagen. Skyldigheten i den nuvarande 5 kap. 2 § för en deklarant att an- mäla en felaktig eller ofullständig uppgift i en tulldeklaration följer av artikel 23.2 i unionstullkodexen, någon motsvarighet till den paragrafen är därför inte nödvändig i förslaget till ny tullag. Paragrafen motsvarar 5 kap. 11 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar 5 kap. 11 a § i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 12 § i den nuvarande tullagen. Begreppet icke-gemenskapsvara har ersatts med icke-unionsvara. Paragrafens första och andra stycken motsvarar i sak 5 kap. 9 § andra och tredje styckena i den nuvarande tullagen. Begreppet säkerhet har ersatts av garanti i enlighet med terminologin i unions- tullkodexen. Paragrafens tredje stycke motsvarar 5 kap. 23 § andra stycket sista meningen i den nuvarande tullagen. I andra och tredje styckena har dock begreppet säkerhet behållits då varan utgör säkerheten i detta fall. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 6 § i den nuvarande tullagen. Bestämmelsen har fått en ny utformning med 59 kap. 4 § skatte- förfarandelagen (2011:1244) som förebild. Då begreppet sköns- tulltaxering inte återfinns i unionstullkodexen har det utmönstrats. Paragrafen motsvarar 11 kap. 2 § i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 101.3 i unionstullkodexen som anger hur av- rundning får ske och hur en medlemsstat som inte har euron som valuta får tillämpa bestämmelserna. Paragrafens första stycke har ändrats så att det följer de angivna tidsgränserna för begränsning av tullskuld som framgår av artikel 103.1 i unionstullkodexen. Paragrafens andra stycke motsvarar 5 kap. 5 § andra stycket i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar 5 kap. 5 § tredje stycket i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 7 § andra stycket i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 108 i unionstullkodexen. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 8 § andra stycket i den nuvarande tullagen och anger hur en underrättelse om tullskuld får göras. Förutsättningarna för beviljande av betalningsanstånd framgår av artikel 110 i unionstullkodexen och 5 kap. 8 § första stycket be- höver därför inte föras över i den nya tullagen. Bestämmelsen i 5 kap. 8 § fjärde stycket återfinns nu i 1 kap. 13 §. 12–19 §§ Paragraferna motsvarar i sak 5 kap. 14–22 §§ i den nuvarande tullagen. Bestämmelsen i 5 kap. 15 § första stycket 1 har utgått då detta anses omfattas av de fall då på nytt prövat ett beslut eller vid ett beslut av allmän förvaltningsdomstol. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 23 §, utom sista meningen i andra stycket, i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 113 i unionstullkodexen. Bestämmelsen i 5 kap. 23 § andra stycket sista meningen finns i 5 § tredje stycket i detta kapitel. Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 18 § tredje stycket andra me- ningen i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar 5 kap. 24 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 25 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 13 § andra och tredje styckena i den nuvarande tullagen. Den nuvarande paragrafens fjärde stycke återfinns i nya 25 §. Paragrafen motsvarar 5 kap. 13 § fjärde stycket i den nuvarande tullagen. Införsel av varor till Europeiska unionens tullområde Paragrafen motsvarar 3 kap. 1 § första stycket och 6 § första stycket samt delvis 6 kap. 3 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar i sak 3 kap. 3 § första och andra styckena i den nuvarande tullagen, men har ändrats på så sätt att den endast omfattar införsel. Genom paragrafen genomförs delar av direktiv /112/EG och direktiv /118/EG. Begreppet tillfälligt lager har ersatts med begreppet anläggning för tillfällig lagring och hänvisningen till de olika tullförfarandena har justerats i enlighet med vad som anges i unionstullkodexen. Beroende på hur använder bemyndigandet i artikel 2 i unionstullkodexen kan paragrafen behöva ses över. Paragrafen motsvarar, med vissa redaktionella ändringar i andra stycket, 3 kap. 4 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 4 § första stycket i den nuvarande tullagen. Då paragrafen nu endast omfattar införsel finns ingen motsvarighet till punkten 3 i det nuvarande första stycket. Viss språklig och redaktionell bearbetning har också skett. Paragrafen är baserad på 6 kap. 5 § första stycket 2 i den nuvarande tullagen. Den bestämmelsen är, såvitt utredningen kan bedöma, en upplysningsbestämmelse om verkställighetsföreskrifter. Det mot- svarande bemyndigandet finns i 51 § i den nuvarande tullförord- Den här utredningen har valt en annan teknik. Den nu- varande bestämmelsen har gjorts om till en uttrycklig regel. Det motsvarande bemyndigandet att utfärda verkställighetsföreskrifter finns i 3 kap. 3 § i den nya tullförordningen. Paragrafen är baserad på 6 kap. 5 § första stycket 1 i den nuvarande tullagen. Den bestämmelsen är, såvitt utredningen kan bedöma, en upplysningsbestämmelse om verkställighetsföreskrifter. Det mot- svarande bemyndigandet finns i 51 § i den nuvarande tullförord- ningen. Den här utredningen har valt en annan teknik. Den nu- varande bestämmelsen har gjorts om till en uttrycklig regel och har utformats så att den kompletterar artikel 133.1 första stycket i unionstullkodexen. Det motsvarande bemyndigandet att utfärda verkställighetsföreskrifter finns i 3 kap. 3 § i förslaget till ny tullförordning. Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 8 § tredje stycket i den nuvarande tullagen. Uttrycket ”står under tullövervakning” har ändrats till ”omfattas av tullövervakning” som är den formulering som används i unionstullkodexen. Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 8 § fjärde stycket i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 140.1 i unionstullkodexen. Paragrafen motsvarar i sak 3 kap. 7 § tredje stycket sista meningen och 3 kap. 8 § i den nuvarande tullagen. Begreppen icke-gemen- skapsvara och tillfälligt lager har ersatts med icke-unionsvara re- spektive anläggning för tillfällig lagring. Hänförande av varor till ett tullförfarande och bortskaffande av varor Paragrafen motsvarar i sak 4 kap. 1 § första stycket och 4 kap. 19 § första stycket första meningen i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar i sak 1 kap. 7 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar i sak 4 kap. 4 § i den nuvarande tullagen. Be- greppet annan godkänd tullbehandling har ersatts med annat tull- förfarande, överlåtelse eller förstöring. Ingen ändring i sak är avsedd. Begreppet bokföring i efterhand i andra stycket har ersatts med omprövning för att närmare följa unionstullkodexen. 4–12 §§ Paragraferna motsvarar 3 kap. 3 a § och 5 § andra stycket samt 4 kap. 24–30 §§ i den nuvarande tullagen. Paragraferna överförs i sin helhet till förslaget till ny tullag då unionstullkodexens regler om centralisrad klarering inte kommer att börja tillämpas . Enligt skäl 18 i unionstullkodexen behålls det förfarande som kallas enhetstillstånd för förenklade förfaranden till dess. 3 kap. 5 § första stycket i den nuvarande tullagen flyttas till det föreslagna 1 kap. då det där stadgas en generell regel om skyldighet att bevara handlingar. I paragrafens första stycke redogörs för vilka situationer i unions- tullkodexen som omfattas av begreppet bortskaffande av varor. Paragrafens andra stycke motsvarar 4 kap. 21 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar i sak 3 kap. 9 § och 4 kap. 10 § i den nu- varande tullagen. Hänvisningen till lagen (1985:982) om närings- idkares rätt att sälja saker som inte har hämtats har tagits bort, eftersom rätten till försäljning framgår av artikel 198.1 i unions- tullkodexen. Begreppet tillfälligt lager är ersatt med begreppet anläggning för tillfällig lagring. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 26 § första och andra styckena i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 198 i unionstull- kodexen. Tullmyndigheterna pekas i artikel 198 ut som ansvarig för att bland annat försäljning ska ske vilket medför att det är nödvändigt att nämna i paragrafen. Den nuvarande paragrafens tredje stycke är inte längre nödvändigt då den nya tullagens bestämmelser om bortskaffande har samlats på ett ställe. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 27 § i den nuvarande tullagen. 5 kap. 28 § har utgått då det av kommissionens utkast till artikel IA V-4-03 framgår att en försäljning endast får ske om köparen hänför varan till en tullprocedur, eller återexporterar den. I andra fall ska tullmyndigheterna hänföra varan till en tull- procedur, återexportera den eller låta förstöra den. Övergång till fri omsättning och lagring Paragrafen motsvarar i sak 4 kap. 5 § första stycket, 8 § första stycket och 13 § första stycket i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar 4 kap. 5 § andra stycket i den nuvarande tullagen. Sista meningen i den bestämmelsen är dock struken efter- som artikel 45 i gemenskapstullkodexen är upphävd. Paragrafen motsvarar i sak 4 kap. 9 § i den nuvarande tullagen. Begreppet icke-gemenskapsvara har ersatts med icke-unionsvara. Paragrafen motsvarar i sak 4 kap. 14 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen är omskriven för att närmare följa artikel 243.1 i unions- tullkodexen. Utredningen har i andra stycket dock valt att använda uttrycket ”frizonens gränser” i stället för ”frizonens yta”, trots att det uttrycket skulle ligga närmare ordalydelsen i artikel 243.1 andra stycket, eftersom det första uttrycket synes ligga närmare normalt språkbruk. Det avvikande ordvalet torde inte ge upphov till några större tillämpningssvårigheter, då en yta ju definieras av sina gränser. Varor som förs ut ur Europeiska unionens tullområde Paragrafen motsvarar 4 kap. 12 § första stycket och delvis 6 kap. 3 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen motsvarar 3 kap. 3 § första och andra styckena i den nuvarande tullagen, men har ändrats på så sätt att den endast om- fattar utförsel. Genom paragrafen genomförs delar av direktiv /112/EG och direktiv /118/EG. Beroende på hur använder bemyndigandet i artikel 2 i unionstullkodexen kan paragrafen behöva ses över. Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 4 § första stycket i den nuvarande tullagen. Då paragrafen nu endast omfattar utförsel finns ingen motsvarighet till punkten 2 i det nuvarande första stycket. Viss språklig och redaktionell bearbetning har också skett. Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 4 § tredje stycket i den nuvarande tullagen vad avser utförsel. En bestämmelse om införsel vore en upprepning av artikel 135.1 i unionstullkodexen, därför finns inte någon sådan bestämmelse i förslaget till ny tullag. Begreppet tull- plats har ersatts med tullkontor. Paragrafen är baserad på 6 kap. 5 § första stycket 2 i den nuvarande tullagen.