sou · H3B386 · 2015-10-07 00:00:00 — Statistik från SCB:s arbetskraftsundersök- ningar visar att kvinnor med arbetaryrken erbjuds deltidsanställ- ningar medan kvinnor med tjänstemannayrken i högre grad erbjuds heltidsanställningar.47 Kvinnor med arbetaryrken anger dessutom arbetsmarknadsskäl som största orsak till deltidsarbete, medan kvin- nor med tjänstemannayrken anger vård av barn som den viktigaste orsaken. Statistiken tyder på att villkoren för deltidsarbete skiljer 47Arbetskraftsundersökningen (SCB). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning sig åt mellan olika grupper på arbetsmarknaden. För kvinnor med tjänstemannayrken ligger ofta deltidsarbetet inom ramen för en hel- tidsanställning; kvinnor med tjänstemannayrken går ned i arbetstid när första barnet kommer. För kvinnor med arbetaryrken förefaller det som att deltidsarbetet inte är betingat av föräldraskapet i sig i samma utsträckning. Dessa kvinnor erbjuds ofta deltidsanställningar, vilket medför att deltidsarbetet blir en ingångsvariabel i arbetslivet. Deltidsarbete innebär en ekonomisk förlust på både kort och lång sikt. Färre arbetade timmar ger lägre inkomst, och deltidsarbete kan leda till en sämre löneutveckling , vilket i sin tur på- verkar både ersättningen vid sjukdom, arbetslöshet och föräldra- ledighet och den framtida pensionen. Att kvinnor arbetar deltid i betydligt större utsträckning än män har därför betydelse för den ekonomiska ojämställdheten och är därmed en central jämställdhets- fråga. Könssegregeringen har flera dimensioner och kan beskrivas på flera sätt.48 En dimension avser horisontell segregering, vilket innebär att kvinnor och män har olika yrken och arbetsgivare och att de arbetar inom olika branscher och sektorer på arbetsmarknaden. En annan dimension avser vertikal segregering, vilket innebär att kvinnor och män återfinns på olika hierarkiska positioner, t.ex. att kvinnor inte har chefspositioner i samma utsträckning som män. Ytterligare en dimension avser extern och intern segregering. Den externa segrege- ringen finns på samhällsnivå och finns mellan olika utbildningar, yrken, branscher och organisationer. Den interna segregeringen finns inom olika organisationer, företag och yrken. Det svenska arbetslivet är i flera avseenden segregerat: horison- tellt, vertikalt och internt. Kvinnor och män arbetar i hög grad i olika sektorer och yrken, vilket innebär att den horisontella köns- segregeringen inte har brutits . För- delningen av kvinnor och män mellan olika sektorer är därmed tydligt könsuppdelad. Den har dock minskat något . De anställda i kommuner och landsting utgörs till av kvinnor. 48 Se t.ex. SOU 2004:43. Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning Könsfördelningen i staten är helt jämn och även i privat sektor är könsfördelningen förhållandevis jämn: män och kvinnor. Även om kommunerna och landstingen är kvinnodominerade arbetsplatser arbetar en majoritet av kvinnorna i privat sektor. Andelen kvinnor i privat sektor har dessutom ökat . arbetade av kvinnorna i privat sektor, jämfört av männen (och resten inom offentlig sektor). , arbetade av kvinnorna i privat sektor, jämfört av männen (och resten inom offentlig sektor). Könsfördelningen mellan olika yrken är också tydligt könsupp- delad. Den har dock minskat något . arbetade av alla anställda kvinnor och av alla anställda män i åldern 20–i ett yrke med jämn könsfördelning (40– ) jämfört kvinnor och män 2013. Vidare arbetade av alla anställda kvinnor i ett kvinno- dominerat yrke (60–kvinnor) 2001 jämfört med 72 pro- cent 2013. Bland de anställda männen arbetade i ett mansdominerat yrke 2001 jämfört 2013. Under perio- den –2013 har således en förändring ägt rum: fler anställda kvinnor och män arbetar i ett yrke med könsbalans och färre kvin- nor och män i ett kvinnodominerat respektive mansdominerat yrke, även om några stora steg framåt inte har tagits. Liknande slutsatser har dragits av rapporter som har publicerats inom ramen för JA-delegationen. Till exempel konstaterar att allokeringen av kvinnor och män till olika yrken på arbetsmarknaden – dvs. den horisontella könssegregeringen – tenderar att vara trögrörlig.49 Enligt Halldén minskade de yrkesmässiga skill- naderna något mellan 2000–2010, från (mätt med likhetsmått). För att nå en perfekt könsbalans på den svenska arbetsmarknaden skulle således halva arbetskraften behöva byta jobb. Kvinnor har i viss mån ökat sitt inträde i tradi- tionellt manliga yrken, medan motsvarande trend hos män inte kan noteras: män har inte ökat sitt inträde i traditionellt kvinnliga yrken. Andelen starkt mansdominerade yrken (män eller mer) har minskat något, från till av samtliga yrken, 49 Halldén (2014) i SOU 2014:81. Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning som kvinnodominerande yrken (kvinnor eller fler) har förändrats marginellt. För kvinnor är arbeten inom vård och omsorg vanligast, medan yrken inom sälj och finans är vanligast bland män. Bland personer med eftergymnasial utbildning på högskolenivå (både kvinnor och män) är yrken som företagsekonom, marknadsförare och personal- tjänsteman vanligast. Andra vanliga yrken är olika typer av läraryrken (förskollärare, fritidspedagog och grundskollärare) och dataspecia- lister. För personer utan eftergymnasial utbildning är arbeten inom vård och omsorg vanligast, därefter arbeten inom försäljning och detaljhandel. Också i fråga om vertikal könssegregering är utvecklingen trög. Generellt blir fler män än kvinnor chefer. De högsta positionerna på arbetsmarknaden, som kännetecknas av ledningsarbete och höga löner, är kraftigt mansdominerade och en mycket liten förändring i det avseendet har ägt rum under 2000-talet.50 Exempelvis kan det nämnas att andelen kvinnor i ledningsarbeten ökade med drygt 2 pro- centenheter , från . Andelen män som är chefer är högre än andelen män som är anställda i samtliga sektorer. På ledande positioner i näringslivet är obalansen större. Som kapitel 4 En jämn för delning av makt och inflytande visade utgör kvinnor en fjärdedel av ledamöterna i börsbolagens styrelser, men av ordförandena. Av börsbolagens verkställan- de direktörer är män. Könssegregeringen får konsekvenser för kvinnors och mäns löner, inkomster och pensioner. Den får också konsekvenser för deras arbetstider, arbetsmiljö och hälsa. Av , och bidrag till JA-delegationen fram- går att yrkens könssammansättning har betydande effekter på kvin- nors och mäns villkor i arbetslivet när det gäller bl.a. hälsa, lön och arbetsförhållanden.51 Enligt studien finns de bästa jobben inom köns- integrerade yrken: dessa arbeten har den högsta kvalifikationsnivån, de lägsta fysiska kraven och den högsta sammantagna jobbkvali- teten. Dessa arbeten har också de mest flexibla arbetsvillkoren och den högsta lönenivån. Förekomsten av god självskattad hälsa är dess- utom högre inom dessa arbeten, medan förekomsten av värkbesvär 50Halldén (2014) i SOU 2014:81. 51Kjellsson, och (2014) i SOU 2014:30. Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning visar i sin forskningsrapport till JA- delegationen att könssegregeringen i det svenska samhället långsamt håller på att brytas upp och att den högre utbildningen fungerar som en hävstång som ger kvinnor inträdesbiljetter till tidigare mans- dominerade yrken.52 Sammanfattningsvis kan konstateras att kvinnor har börjat ta sig in i mansdominerade yrkesområden, medan den motsatta trenden hos män inte kan noteras. Det är således företrädesvis kvinnor som har förändrat sig, inte män. Den vertikala könssegregeringen ten- derar att vara än mer trögrörlig. En förklaring till det könssegregerade arbetslivet är att unga kvinnor och män i stor utsträckning väljer olika utbildningar på gymnasiet (se avsnittet om utbildning längre fram i detta kapitel). En annan förklaring är kvinnors höga syssel- sättningsgrad. Kvinnors andel av företagandet är lägre än mäns. Enligt SCB:s Arbets- kraftsundersökning () fanns det totalt 468 800 företagare i , varav 335 400 män () och 131 400 kvin- nor (). Det betyder att ungefär tre fjärdedelar av alla före- tag i drivs av en man och ungefär vart fjärde företag drivs av en kvinna. Företagandet som arbetsmarknadsalternativ är därmed påtagligt könsmärkt. Antalet företag med kvinnor som företagsledare har ökat . Mellan 2006–ökade antalet företag med kvinnor som företagsledare, från 143 733 till 192 665, vilket mot- svarar en ökning på , visar statistik från ().53 Ökningen i kvinnors företagande är snabbare relativt mäns företa- gande, där antalet företag som leds av män ökade , dock från en mycket högre nivå. Även netto- omsättningen och antalet anställda med kvinnor som företagsledare har ökat . var den totala nettoomsättningen i kvinnors företag och företagen hade nära 428 400 an- 52Ellingsaeter (2014) i SOU 2014:30. 53Se även (2015a). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning ställda, att jämföra med en nettoomsättning på och ca 330 700 anställda 2006. Den könssegregering som finns på arbetsmarknaden i stort reflekteras också i företagandets inriktning.54 Närmare hälften av alla egenföretagande män finns inom 20 yrken. Inom dessa yrken är könsfördelningen män och kvinnor. Vanliga yrken för egenföretagande män är byggnadsträarbetare, inrednings- snickare, fordons- och maskinförare, mekaniker, målare, montörer och elektriker. Könsfördelningen är mer jämn inom de 20 vanligaste yrkena bland egenföretagande kvinnor: kvinnor och män. Vanliga yrken för egenföretagande kvinnor är frisörer och hudterapeuter, städare, kontorspersonal, vård- och omsorgs- personal och barnskötare. De företag som ägs av kvinnor har färre anställda, lägre omsättning och finns inom kvinnospecifika yrkes- områden, ofta avgränsade till vissa lokala arbetsmarknader. De företag som ägs av kvinnor sysselsätter dock betydligt fler kvinnor än män (), och i dessa företag har de sysselsatta en lägre sjuk- skrivningsgrad än andra företag/organisationer. som en dryg fjärdedel av drivs av kvin- nor får kvinnor inte ta del av offentlig finansiering i motsvarande omfattning. Av regeringens satsning på näringspolitik 2011 rikta- des av sammanlagt till kvinnors företagande. Även om det inte går att utesluta att kvinnor också fick ta del av övriga delar i satsningen, utgjorde temat ”kvin- nors företagande” av satsningen. Enligt och kan det förklaras av att kvinnors företagande inte ses som lika angeläget som mäns.55 Liknande analys görs av som i rapporten ytan – hur går snacket och vem får pengarna? visar att kvinnor och män tillskrivs olika egenskaper som blir stereo- typa föreställningar. Dessa föreställningar påverkar i sin tur bland annat förväntningarna på vem som anses ha potential i sitt entre- prenörskap.56 Dessa föreställningar kan även få konkreta konse- kvenser: en majoritet av fördelning av finansiella medel riktade till företag tillföll företag som drevs av män med svensk bakgrund och som var över 30 år.57 Kvinnor, unga 54Holmqvist och (2014) i SOU 2014:30. 56Tillväxtverket (2015b). 57Tillväxtverket (2015c). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning och personer med utländsk bakgrund var underrepresenterade, jämfört med deras andel i samhället.58 Inom företagsvärlden pågår dock också ett förbättringsarbete. Inom ramen för JA-delegationens forskarrapporter framhålls bl.a. att det överlag finns en tydlig ökad vilja till förändring bland före- tag, organisationer och individer. och beskriver i Jämställt arbete? Organisatoriska ramar och villkor i arbetslivet tre exempel på försök att utveckla genusmed- vetna organisationer.59 I samma volym framhåller att det finns en tröghet och motstånd mot sådana förändringar som utmanar rådande könsmönster, men att förändring inte är omöjlig.60 Enligt mening är bilden mer sammansatt: nya skillnader uppstår och gamla finns kvar. Resultaten tyder på att utvecklingen visar på både positiva och negativa tendenser. 5.11Kvinnors och mäns löner var det i flera yrken vanligt att betala kvinnor och män olika lön för samma befattning.61 Dessa så kallade kvinnolöner avskaffades först av staten, som införde principen om lika lön för samma tjänst. träffade SAF och LO ett avtal som innebar att de särskilda kvinnolönerna på deras avtalsområden skulle avskaffas . Trots att har gått sedan principen om lika lön för samma tjänst infördes skiljer sig kvinnors och mäns löner. Kvinnor har i genomsnitt lägre lön än män. Det gäller oavsett om medellönen för alla kvinnor och män som arbetar jämförs, eller om skillnaderna mellan och inom olika sektorer och yrken. var kvinnors medellön av mäns.62 Den genomsnittliga löneskillna- den mellan kvinnor och män var alltså . Med andra ord har kvinnor i genomsnitt lägre lön än män och får där- med betydligt mindre pengar i plånboken . 58Tillväxtverket (2015c). 59Andersson och (2014) i SOU 2014:30. 60Abrahamsson (2014) i SOU 2014:30. 62Medlingsinstitutet (2014). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning den, som brukar kallas den ovägda skillnaden, har minskat med . Löneskillnader kan till viss del förklaras av faktorer som påverkar individens produktivitet, till exempel ålder och utbildning, och fak- torer hos arbetsgivaren, som exempelvis näringsgren och företags- storlek. Om man tar med i beräkningen att ålder, utbildning, arbets- tid, yrke och sektor spelar roll för vilken lön en person får, återstår en oförklarad löneskillnad mellan kvinnor och män om ca 5,8 pro- cent.63 Den oförklarade skillnaden, som ibland kallas den standard- vägda löneskillnaden, har minskat med cirka en procentenhet . Figur 5.11 visar kvinnors lön som andel av mäns lön, före och efter standardvägning, –2013. Figur 5.11 Kvinnors lön som andel av mäns lön,%, före och efter standardvägning, samtliga sektorer, 1992/1996–2013 Källa: (2015). Kvinnors genomsnittslön i relation till män (ej standardvägd) ökade , efter en nedgång (Figur 5.11). var kvinnor genomsnittslön av mäns genom- snittslön.64 Efter standardvägning uppgår kvinnors genomsnittliga 63Med standardvägning menas att hänsyn tas till att kvinnor och män fördelas olika med avseende på yrke, sektor, utbildning, ålder och arbetstid. 64Medlingsinstitutet (2014). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning lön till av mäns, dvs. skillnaden blir betydligt mindre. Men det betyder också att det finns en löneskillnad som inte går att förklara med synliga faktorer. Därtill kommer att utvecklingen mot en utjämning av löneskillnaderna tycks gå långsammare efter stan- dardvägningen. Löneskillnaden efter standardvägning minskade . För arbetsmarknaden i stort är löneskillnaderna mellan kvinnor och män störst där löne- skillnaderna är högst.65 Där lönerna är lägre är också skillnaderna mellan könen mindre. Det finns också vissa uppenbara löneskillnader mellan kvinnor och män när det gäller ålder.66 finns det inte någon skillnad i lönenivå för kvinnor och män, men därefter skiljer sig löne- profilen åt. Män har en brantare löneutveckling än kvinnor. För kvinnor planar löneutvecklingen ut i 35–årsåldern, medan den för män fortsätter fram till 45–årsåldern för att sedan minska något. Löneutvecklingen kan relateras till bl.a. kvinnors större ansvar för hushålls- och vårdarbete i familjen, se kapitel 6 En jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Det finns dessutom vissa löneskillnader mellan inrikes och utrikes födda kvinnor och män. Utrikes födda män tjänar i genomsnitt av vad inrikes födda män gör, medan utrikes födda kvin- nor har av inrikes födda kvinnors lön.67 Efter standardvägning har utrikes födda en lön som ligger på av inrikes föddas löner. I ungefär var tredje yrkesgrupp tjänar de som är födda utomlands mer eller lika mycket som inrikes födda i samma yrkesgrupper. I resterande två tredjedelar av yrkesgrupperna tjänar utrikes födda mindre än de inrikes födda. Kvinnor har i genomsnitt lägre lön än män inom alla sektorer. Den ovägda skillnaden är störst inom landstingen, där kvinnors genom- snittliga löner motsvarade av männens 2013.68 Minst skillnad var det i kommunerna där den ovägda skillnaden var . Efter standardvägning finns den största oförklarade skillnaden i privat sektor, där kvinnliga tjänstemän i genomsnitt tjänade mindre än manliga tjänstemän. 66Nyberg (2015). 67Widegren (2014). 68Medlingsinstitutet (2014). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning Löneskillnaderna har minskat . har de ovägda löneskillnaderna minskat inom alla sektorer. Förändringen har varit störst inom staten, där löneskillnaderna har minskat med , och minst inom privat sektor där minskningen har varit . Inom landstingen, där de ovägda löneskillnaderna är som störst, har minskningen varit knappt fem pro- centenheter.69 Den viktigaste förklaringen till löneskillnaderna mellan kvinnor och män att de arbetar i olika yrken. tjänar kvinnor i de allra flesta fall mindre än män även inom samma yrke. I sin forsk- ningsrapport till JA-delegationen konstaterar att mer än hälften av löneskillnaderna mellan kvinnor och män kan förklaras av yrkesval.70 Kvinnor har lägre lön än män i de allra flesta yrken och det blir allt tydligare ju högre genomsnittslönen är. De största löneskillnaderna mellan könen finns bland höginkomsttagarna, dvs. de översta kvinnor och män i lönefördelningen. Även om löneskillnaden i toppen av lönefördelningen har minskat , kvarstår det faktum att ju högre lönen är, desto större är löne- skillnaderna mellan kvinnor och män. En av de största utmaning- arna med att öka kvinnors löner är dock, enligt , att många kvinnor arbetar inom yrken med stark kvinnodominans och med relativt låga löner.71 Löneskillnaderna mellan yrken beror till viss del på att olika yrken kräver olika lång utbildning. Men även då kvinnor och män har samma utbildning finns det en risk att kvinnor får en lägre in- gångslön än män efter avslutade studier, oavsett studiernas inrikt- ning. Kvinnor får också oftare än män en anställning vars kvalifika- tionsgrad är lägre än deras faktiska kompetens när de avslutar sina studier.72 Högre utbildning lönar sig dock generellt bättre för kvin- nor än för män, jämfört med de kvinnor och män som börjar arbeta direkt efter gymnasiet. Det beror bl.a. på att flera av de yrken som män med gymnasiekompetens väljer är förhållandevis välbetalda. De yrken som kvinnor med gymnasiekompetens väljer har ett lägre löne- läge, och skillnaden gentemot kvinnor som läser vidare blir därför 70Ekberg (2014) i SOU 2014:81. 71Löneskillnaderna mellan könen inom dessa lågt betalda yrken tenderar dock att vara relativt små. 72Medlingsinstitutet (2012). Se även , L red. (2013). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning Studier visar dock att utbildningens betydelse för lönen har minskat på senare år.73 JA-delegationen konstaterar att om utbild- ning lönar sig allt sämre, som fler kvinnor har högre ut- bildning, är det en utveckling som kan få oönskade konsekvenser för hur löneskillnaderna mellan kvinnor och män utvecklas. En annan förklaring till löneskillnader mellan yrken är löne- spridningen. Lönespridningen är oftast större för män än för kvin- nor.74 Den är större i respektive yrkesgrupp oberoende av sektor. Det beror främst på att de höga lönerna är högre för män. Löne- spridningen är dessutom mycket större i yrken som kräver högskole- utbildning än i yrken som normalt inte kräver högskoleutbildning. I många stora, kvinnodominerade, offentligt finansierade yrken är löneutvecklingen svag och skillnaden mellan ingångslön och slutlön är förhållandevis liten. Den sammanpressade lönestrukturen gör det svårt för anställda i dessa yrken att påverka sin lön. Att fortbilda sig, bredda sin kompetens eller ta på sig arbetsledande uppgifter lönar sig därför sällan. Karriärvägarna i många kvinnodominerade yrken är dessutom få. Som JA-delegationen konstaterar har den som vill höja sin lön i princip bara ett alternativ: att byta bana och söka sig till yrken där löneläget är högre eller lönespridningen större.75 5.12Kvinnors och mäns inkomster I det förra avsnittet redogjordes för löneskillnaderna mellan kvinnor och män. Löneskillnaderna beräknas alltid med utgångspunkt i hel- tidslöner. Eftersom kvinnor arbetar deltid i större utsträckning än män – av kvinnorna och av männen – är den faktiska löneinkomsten för var tredje kvinna och var tionde män lägre än den lön de skulle ha haft om de hade arbetat heltid. Det be- tyder att löneinkomstskillnaderna mellan förvärvsarbetande kvinnor och män är större än löneskillnaderna. Det är också på löneinkomsten som föräldrapenning, sjukpenning, pension och andra socialförsäk- ringar baseras. Löneinkomsten har därför stor betydelse för kvinnors 73Granqvist, L red. (2013). 74Lönespridningen visar skillnaden mellan de lägsta och högsta lönerna i en sektor eller i ett yrke. Lönespridningen ökade i alla sektorer men har inte förändrats nämn- värt (SOU 2015:50). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning och mäns ekonomiska villkor och möjligheter. Löneinkomsten är således grundläggande för kvinnors och mäns ekonomiska självstän- dighet och den ekonomiska jämställdheten. Enligt den Jämställdhetspolitiska utredningen sjönk andelen kvinnor (20–) med löneinkomster från till 84 pro- cent –2002, och andelen män med löneinkomster från till 84 procent.76 –2012 låg andelen kvinnor och män med löneinkomster på liknande nivåer som tidigare tioårsperiod.77 För kvinnor uppgår den till 82–och för män 83–. Andelen kvinnor och män med löne- inkomster tycks således vara och uppvisar ingen tendens till att varken öka eller minska. Kvinnors andel av mäns löneinkomster har dock ökat –2012, sannolikt som ett resultat av i första hand kvin- nors längre arbetstider, vilket innebär att det kan hävdas att jäm- ställdheten har ökat. I kronor räknat har dock skillnaden mellan könen i löneinkomster ökat, vilket medför att det kan hävdas att jämställdheten har minskat. I tabell 5.1 som har hämtats från underlag till utredningen, illustreras med exemplet löne- inkomster skillnaden i resultat när olika mått används. 77Nyberg (2015). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning Tabell 5.1 Kvinnors andel av mäns löneinkomster, kvinnors och mäns löneinkomster i löpande penningvärde och penningvärde, 2001 och 2012 och skillnaden mellan dessa år Källa: beräknat från Ekonomisk jämställdhet, tabell Individuell disponibel inkomst för personer med olika inkomstslag och SCB, KPI (1980=100) fastställda värden. (2015). Tabell 5.1 visar att såväl kvinnors som mäns löneinkomster i löpan- de penningvärde ökade och att kvinnors andel av mäns löneinkomster ökade från , dvs. jämställdheten kan sägas ha ökat. Om löne- inkomster penningvärde i stället beaktas visar tabellen att skillnaden mellan könen i löneinkomst uppgick till och till , dvs. skillnaden ökade med . Visserligen ökade kvinnors löneinkomster och mäns med , men eftersom kvinnors löneinkomster är lägre än mäns innebär en större procentuell ökning mindre i kronor räknat, för kvinnor respektive för män, vilket i sin tur innebär en ökning av skillnaden . Det kan därför hävdas att jämställdheten har minskat. Detta exempel är illustrativt. Som visar i sitt bidrag till utredningen går det både att finna data som visar att jämställd- heten har ökat, men också data som visar att så inte är fallet. Mot bakgrund av förändringar i penningvärdet är det lämpligt att räkna om alla summor till ett visst års fasta priser. I tabellen har de räknats om till penningvärde. Eftersom både kvinnors och mäns löneinkomster har räknats om, är kvinnors andel av mäns löne- inkomster fortfarande år och skillnaden har minskat . Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning till inflationen blir dock ökningen i löneinkomster inte lika stor: för kvinnor och för män och skillnaden i kro- nor räknat har minskat med eller -, dvs. jäm- ställdheten har ökat både vad gäller kvinnors andel av mäns löne- inkomster och skillnaden i kronor räknat. Det är dock långt kvar till jämställdhet. var mäns löneinkomster högre än kvinnors. Det kan nämnas att 1975 var motsvarande siffra penningvärde.78 På närmare har således skillnaden minskat med ca . När man talar om löneinkomster ingår inte inkomst av näringsverk- samhet eller kapital.