sou · H3B386 · 2015-10-07 00:00:00 — Våldsbejakande och antidemokratiska budskap på internet konklu- deras att de antidemokratiska budskapen på nätet är präglade av en rasideologisk ramberättelse i vilken förutom rasism och antisemitism också antifeminism/hypermaskulinitet ingår.104 Till hypermaskuli- niteten, som är en överdriven, ofta våldsorienterad, manlig identitet, kopplas också en tydlig viktimisering i vilken den vita kvinnan (och indirekt den vita mannen) anses vara under attack av det mång- kulturella samhället. Enligt rapporten omfattar den högerextrema webbmiljön ”en betydande mängd material som både visuellt och textuellt gestaltar manlig gemenskap, och ett manligt våldsbejakande /…/ och erbjuder en (våldslatent) manlig gemenskap, i vilken oförät- ter och utsatthet inte bara kan undvikas, utan även aktivt stävjas.”105 I rapporten framhålls att i den högerextrema webbmiljön är våldet och den manliga homosocialiteten centrala incitament för en enskild individs närmande till den rasideologiska miljön. Förekomsten av näthat eller internettrakasserier har inte varit föremål för systematisk forskning ännu.106 Med andra ord saknas underlag för en mer generell beskrivning av hur näthatet drabbar olika sociala grupper och dess samhälleliga konsekvenser, bland annat för yttrandefriheten. Av en studie av PR-företaget framgår dock att kvinnliga journalister drabbar mer av näthat än manliga journalister. Av 515 tillfrågade journalister upp- gav att de hade fått nedsättande kommentarer, hot eller blivit påhoppade på nätet, och bland dessa var kvinnorna något fler. Vanligast var nedsättande personliga kommentarer och person- angrepp, vilket hade drabbat en fjärdedel av de tillfrågade journa- listerna. av de kvinnliga journalisterna uppgav att de hade 104Statens medieråd (2013). 105Statens medieråd (2013) s. 114. 106I ett pågående forskningsprojekt “Näthat, emotioner och mediekonvergens”, finansierat av , är syftet bland annat att undersöka de känslor som kommer till uttryck i aggressiva samtal som förs i diskussionsforum på internet och kommentarfält på tidningar- nas hemsidor, hur de kommer till uttryck och i relation till vem och vilka (diarienr 2013-326). Jämn fördelning av makt och inflytande fått sexistiska kommentarer. Motsvarande andel för männen var tre procent.107 Det är också i första hand kvinnliga journalister som offentligt trätt har fram och berättat om vilka slag av aggressiva trakasserier de utsätts för på internet.108 Sannolikheten att nätmobbas är större för flickor än för pojkar.109 När det gäller traditionell mobbning, dvs. i mobbning i andra kon- texter än på internet finns inga könsskillnader. Det visar en avhand- ling om könsskillnaderna bland pojkar och flickor i åldern 13–med avseende på traditionell mobbing och nätmobbning.110 Det är också större sannolikhet att pojkar är traditionella mobbare jämfört med flickor. I fråga om sexuell exponering visar en studie av dåvarande Ung- domsstyrelsen att det är en förhållandevis liten del bland ungdomar- na som har publicerat sexuella bilder på sig själva internet.111 I ålders- gruppen 16–var det som hade publicerat en sexuell bild , och av dessa var det något vanligare bland flickor än pojkar. En annan studie visar dock att på ett motsatt förhållan- de: i denna undersökning, som omfattade åldersgruppen 18–, var det dubbelt så vanligt bland män än kvinnor att publicera sexuella bilder eller filmer av sig själv på internet – 12 respektive sex pro- cent.112 Enligt studien är pojkar i större utsträckning än flickor in- begripna i vad som anses vara ett sexuellt riskfyllt beteende på nätet. Flickor får generellt sätt fler sexuella erbjudanden och uppmaningar, men är mer medvetna än pojkar om riskerna. 107Journalistförbundet har cirka 17 000 medlemmar. av yrkesverksamma journalister är medlemmar i förbundet. 108Utredningen noterar att regeringen har tillsatt en utredning som ska se över det straff- rättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar (Ju 2014:10 Utredningen om ett modernt och starkt straffrättsligt skydd för den personliga integriteten). Utredningen ska lämna sitt betänkande . 109Nätmobbning avser mobbning via till exempel mobiltelefon, telefon- eller textmeddelan- de, foto/videoklipp, e-post, chatt, webbsidor, MSN. 110Beckman (2013). 111Ungdomsstyrelsen (2009). 112Nigård (2012). Jämn fördelning av makt och inflytande Utvecklingen mot jämställdhet mellan kvinnor och män när det gäller det första jämställdhetspolitiska delmålet – en jämn fördelning av makt och inflytande – har sammantaget gått framåt . Makten i och över samhälls- och arbetslivet har blivit jämnare fördelad mellan kvinnor och män. Stora skillnader kvarstår dock, och utvecklingen har i vissa avseenden även gått bakåt. Att utveck- lingen skiljer sig åt beror bl.a. på vilket område och vilken nivå som fokuseras när det gäller ledande positioner. Politiken är det samhällsområde som är mest könsbalanserat när det gäller ledande positioner. riksdag och regering består av ungefär lika många kvinnor och män. I har andelen kvinnor bland de svenska ledamöter- na överstigit vid de tre senaste valen. Även på regional nivå har andelen kvinnor ökat , och könsfördelningen ligger i de flesta fall inom intervallet 40–. Detta förhållande gäller inom och landstingsstyrelse, liksom i kommunfullmäktige och kommunstyrelse. Könsfördelningen i lands- tingen ligger nära 50/50. I kommunerna är den genomsnittliga köns- fördelningen förhållandevis jämn, även om det finns stora skillnader mellan kommunerna. Generellt gäller att könsfördelningen är bättre i direktvalda politiska församlingar, där synlighet råder, än i icke- direktvalda församlingar. Den statliga förvaltningen tillhör det samhällsområde där köns- fördelningen på ledande positioner har blivit avsevärt jämnare . ökade exempelvis an- delen kvinnor bland myndighetscheferna från . ökade andelen kvinnor bland landshövding- arna från . I likhet med politiska församlingar gäller att när tydliga mål för en jämnare könsfördelning på ledande posi- tioner sätts upp, såsom målsättningar om 50/50 och varvade listor, förbättras också könsfördelningen på dessa positioner. Även om könsfördelningen på ledande positioner i politiken och i den offentliga förvaltningen har blivit jämnare kvarstår stora skillnader. Mäns dominans på centrala maktpositioner i politiken, staten och näringslivet består. Andelen kvinnor i riks- dagen har exempelvis minskat två val i rad. Det finns dessutom stora skillnader mellan de politiska partierna. Andelen kvinnor har också Jämn fördelning av makt och inflytande minskat i riksdagsutskotten. Det betyder att utvecklingen när det gäller könsfördelningen på ledande positioner i politiken inte är linjär, och att det därmed inte går att räkna med att den går framåt med automatik. Även om utvecklingen mot en jämnare könsför- delning av toppositioner i kommuner och landsting har utvecklats positivt , finns det en tydlig övervikt av män på ordförandeposterna inom kommunstyrelserna. Det betyder att det råder en vertikal könssegregering, dvs. att ju högre upp i hierarkin desto färre kvinnor. På de ledande positionerna i näringslivet finns, trots vissa fram- steg, stora skillnader mellan kvinnor och män. I det privata närings- livet består en ordning med en hög grad av mansdominans i styrelser och bland chefer. I likhet med politikens domäner finns ett tydligt mönster i näringslivet: ju högre befattningar, desto färre kvinnor. Kvinnors underrepresentation blir ännu tydligare på de högsta chefs- positionerna, i ledningsgrupper och i bolagsstyrelser. När det gäller könsfördelningen bland professorerna är utveck- lingen mindre ljus. Andelen kvinnor bland professorerna har dock ökat med i genomsnitt knappt en procentenhet , från 2014. Med denna takt skulle en jämn könsfördel- ning (inom spannet 40–) bland professorerna vid landets lärosäten uppnås först . Kvinnor är således i majoritet bland de studerande, men deras andel minskar successivt ju högre upp i den akademiska hierarkin de befinner sig, se kapitel 5 Ekonomisk jäm- ställdhet. På kulturområdet är mönstret , precis som samhället i stort: kvinnor deltar på de flesta områden, men inte högt upp i hierarkierna. En horisontell, vertikal och intern könssegregering går att följa . Förbättringar har för- visso ägt rum exempelvis på filmområdet. Men utvecklingen utmärks också av en brist på framsteg. Inom teatern är män i högre grad representerade som teaterregissörer och dramatiker i de resursstarka formaten, och inom dansen har en anmärkningsvärt stor andel av de prestigefyllda institutionsuppdragen gått till manliga koreografer. Musiken utmärks av en bristande jämställdhet. Villkoren på kultur- området i stort har visat sig vara svårföränderliga. Den svenska journalistkåren består till hälften av kvinnor och till hälften av män och har varit så det senaste årtiondet. I likhet med andra delar av samhället är dock kvinnor underrepresenterade Jämn fördelning av makt och inflytande på ledande positioner. Andelen kvinnor är högre i styrelserna för public-serviceföretagen än i de privata medieföretagen. Svenska ny- heter domineras dessutom av män som nyhetssubjekt. Utvecklingen inom de sociala medierna visar att utsattheten för nätmobbing, hot och trakasserier är utbredd. Trots att makten har blivit jämnare fördelad mellan kvinnor och män på flera olika områden kan det samman- fattningsvis konstateras att stora skillnader mellan kvinnor och män kvarstår och att mäns dominans på maktpositioner i politiken, den offentliga förvaltningen och näringslivet inte har brutits. 5Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning Syftet med detta kapitel är att översiktligt beskriva och analysera utvecklingen avseende det andra jämställdhetspolitiska delmålet – ekonomisk jämställdhet – . Kapitlet behand- lar den del av den ekonomiska jämställdheten som avser kvinnors och mäns löne- och företagarinkomster och de faktorer som är av- görande för dessa inkomsters storlek, nämligen sysselsättning, arbets- tider och löner. Transfereringar, pensioner och individuell disponibel inkomst diskuteras också. Kapitlet behandlar även den del av den ekonomiska jämställdheten som avser utbildning. Mot bakgrund av utredningens direktiv lyfts även andra aspekter fram, såsom regio- nala aspekter och villkoren för utrikes födda kvinnor och män. Liksom övriga kapitel i detta betänkande som beskriver och ana- lyserar jämställdheten i relation till de jämställdhetspolitiska delmålen tar kapitlet sin tidsmässiga utgångspunkt där den förra utredningen slutade, dvs. De exakta jämförelsepunkterna varierar dock beroende på bl.a. tillgången till statistik i de olika frågor som diskuteras. Kapitlet baseras på de underlagsrapporter som har tagits fram på uppdrag av utredningen, särskilt rapporten om ekonomisk jämställd- het, exklusive utbildning, som är författad av professor em. och rapporten om utbildning av fil. Kapitlet baseras också på de resultat som har publicerats inom ramen för andra statliga utredningar på området. En del av under- laget är JA-delegationens slutbetänkande Hela lönen, – 1 (2015); (2015). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning utmaningar för ett jämställt arbetsliv (SOU 2015:50) och sex forsk- ningsantologier.2 Andra viktiga underlag är betänkande Med rätt att delta – nyanlända kvinnor och anhörig- invandrare på arbetsmarknaden (SOU 2012:69) och de betänkanden som har publicerats inom ramen för utredningen om män och jäm- ställdhet (SOU 2014:6), Delegationen för jämställdhet i skolan (SOU 2010:99) och Delegationen för jämställdhet i högskolan (SOU 2011:1). Offentlig statistik, huvudsakligen från (), och , har också använts. Därtill har uppgifter hämtats från utvärdering (IFAU). Kapitlet är i stora delar strukturerat efter de indikatorer som har utvecklats inom ramen för jämställdhetspolitiken och som finns på SCB:s jämställdhetsportal. Totalt finns 39 indikatorer inom området ekonomisk jämställdhet.3 Av dessa 39 indikatorer ska nio s.k. huvud- indikatorer följas upp i budgetpropositionen.4 I kapitlet ges enbart en översiktlig bild av utvecklingen på om- rådet. För utförliga resonemang och djuplodande analyser hänvisas till utredningens underlagsrapporter, andra utredningar och den forskning som refereras till i kapitlet. 22 Lönsamt arbete – familjeansvarets fördelning och konsekvenser (SOU 2014:28); Jämställt arbete? Organisatoriska villkor och ramar i arbetslivet (SOU 2014:30); Inte bara jämställd- het. Intersektionella perspektiv på hinder och möjligheter i arbetslivet (SOU 2014:34); Jäm- ställdhet i socialförsäkringen (SOU 2014:74); Ökad medvetenhet men långsam förändring – om kvinnor och män på ledande positioner i svenskt näringsliv (SOU 2014:80); Yrke, karriär och lön – kvinnors och mäns olika villkor på den svenska arbetsmarknaden (SOU 2014:81). 3Inkomster och löner (8 indikatorer), Tillgång till arbete (20 indikatorer), Tillgång till ut- bildning (6 indikatorer), Arbetsvillkor (3 indikatorer) och Företagande (2 indikatorer). 4De nio huvudindikatorerna är: 1. Från löne- och näringsinkomst till nettoinkomst för personer i åldern 20–, 2. Nettoinkomst efter hushållstyp och antal barn, 3. Kvinnors lön som andel (%) av mäns lön efter sektor före och efter standardvägning 1994–20xx, 4. Segregeringsindex efter ålder, 5. Sysselsatta 20–64 efter ålder och anknytningsgrad till arbetsmarknaden, 6. Sysselsatta 20–64 efter ålder och vanligen arbetad tid som heltid och deltid, 7. Avgångna från gymnasieskolan efter program eller anknytning till program, 8. På- gående sjukpenningfall i december åren 1974–20xx och 9. Personer med sjuk- och akti- vitetsersättning efter ålder. Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning 5.2Beskrivning av delmålet ekonomisk jämställdhet Det andra jämställdhetspolitiska delmålet avser ekonomisk jämställd- het och beskrivs i prop. 2005/06:155 enligt följande: Målet är ekonomisk jämställdhet. Kvinnor och män ska ha samma möj- ligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Tyngdpunkten ligger på de ekono- miska villkor kvinnor och män har som individer. Ekonomisk jämställd- het syftar till fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män. Ett sätt att mäta i vilken utsträckning målet uppnåtts är att studera skillnaderna i disponibel inkomst mellan könen. Det berör inkomster i form av lön och företagarinkomst samt avkastning på kapital. Vidare berör det ersättningar och bidrag från transfereringssystemen samt effekter av skatter och avgifter. Begreppet ekonomisk självständighet innebär att kvinnor och män har samma möjligheter att försörja sig själva och sina eventuella barn, i enlighet med principen om särbeskattning i skattesystemet och de grundläggande principerna i transfereringssystemen. Ett hushåll kan bestå av en eller flera ekonomiskt självständiga individer. Målet omfattar att kvinnor och män skall ha samma möjligheter och förutsättningar i fråga om tillgången på arbete och att de skall ha sam- ma möjligheter och villkor i fråga om anställnings-, löne- och andra villkor samt utvecklingsmöjligheter i arbetet. Målet omfattar även före- tagande, att kvinnor skall ha samma möjligheter som män att starta och driva företag som kan växa och generera en inkomst. Det föreslagna målet har även ett livscykelperspektiv. Det avlönade arbetet skall inte bara ge självständighet i förvärvsaktiv ålder, utan också innebära ekonomisk trygghet och självständighet under pensionsåren. Målet omfattar utbildningen. Av särskild betydelse för jämställdhets- politiken är de könsbundna studievalen, där flickors och pojkars, kvin- nor och mäns studieval även ger effekter för högskoleutbildning och yrkesval.5 2005/06:155, s. 48. Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning 5.3Utvecklingen på området ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning Möjligheten att tjäna pengar är avgörande för kvinnans värdighet om hon inte har en egen förmögenhet (, 1869/1995, s. 52). En förutsättning för jämställdhet mellan könen är att kvinnorna blir helt ekonomiskt och socialt oberoende av männen. Detta kan endast ske om samhället bestämt avvisar i stället för att som tillstyrka äkten- skapet som försörjningsinrättning, dvs. fullt arbetsföra kvinnor skall inte kunna bli försörjda i och med äktenskapet, och fullt arbetsföra män skall inte heller kunna hålla sig med oavlönad, nitisk och oegen- nyttig hushållerska. Var och en sköter sin hälft av hemarbetet och försörjer sig genom ett yrke (, 1961, s. 171). Att kvinnor och män ska ha samma möjligheter att försörja sig genom ett betalt arbete är en central komponent i svensk jämställd- hetspolitik. Kvinnor och män ska ses som individuellt ansvariga för både försörjning och omsorg. Skatter och socialförsäkringar är knutna till individen för att möjliggöra för kvinnor och män att både kunna förvärvsarbeta och ta hand om en familj. I ett historiskt perspektiv har emellertid kvinnor i princip varit utestängda från arbetsmark- naden och har på grund av normer, institutioner och andra faktorer varit förhindrade att försörja sig på sitt arbete. klassiska citat , liksom , visar att de jämställdhetsproblem som rör arbetsmarknaden och kvinnors eko- nomiska självständighet inte är några nya fenomen. De kan snarare ses i ljuset av en exkludering av kvinnor från arbetsmarknaden som har ägt rum under en mycket och som ett uttryck av makt- ordningar i samhället. Det var först som kvinnor i större skala gick ut i avlönat arbetet och ökade sin in- brytning på arbetsmarknaden. var hälften av kvinnorna sysselsatta jämfört av männen. Konjunkturmässiga faktorer, utbyggnaden av den offentliga sektorn och barnomsorgen, införandet av särbeskattningen och föräldraförsäkringen understödde kvinnors möjligheter att tillhöra arbetsmarknaden och därmed ha en egen inkomst.6 Den ekonomiska jämställdheten i har utretts tidigare. I – Utredningen om fördelningen 6 SOU 2015:50. Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning av ekonomisk makt och ekonomiska resurser mellan kvinnor och män– beskrivs och analyseras ekonomisk jämställdhet i förhållande till arbetsmarknaden, välfärdsstaten och familjen under 1980- och 1990- talet. 7 I den efterföljande utredningen, Jämställdhetspolitiska utred- ningen – Makt att forma samhället och sitt eget liv – nya mål i jäm- ställdhetspolitiken, utreds utvecklingen avseende den ekonomiska jämställdheten –2005.8 Delegationen för jäm- ställdhet i arbetslivet, JA-delegationen, som verkade –2015, har bl.a. sammanställt och tillgängliggjort befintlig kun- skap om kvinnors och mäns olika villkor i arbetslivet och lämnat förslag på insatser som kan främja jämställdhet i arbetslivet och minska lönegapet mellan kvinnor och män.9 Delegationen har iden- tifierat två områden som särskilt viktiga för jämställdheten i arbets- livet: tiden på arbetet och ersättningen för arbete. 5.4Deltagande i arbetskraften och sysselsättning En viktig förutsättning för att uppnå ekonomisk jämställdhet är att skapa jämställda villkor på arbetsmarknaden. Det handlar bl.a. om jämställda villkor att komma ut, stanna kvar och utvecklas i arbets- livet, samt att kunna förena arbete och familj. Tillgång till arbete och utbildning är centrala utgångspunkter för kvinnors och mäns möjlig- heter att utvecklas och försörja sig. Kvinnors och mäns deltagande i arbetskraften10 har sedan 1970- talet närmat sig varandra – andelen kvinnor har ökat och andelen män har minskat. Mellan 1970–ökade kvinnors relativa arbets- kraftstal från till , för att sjunka till 79 pro- cent mellan 1990–2002. Kvinnors relativa arbetskraftstal ökade där- efter till 2014. Mellan 1970–1990 ingick av männen i åldern 20–i arbetskraften. Mellan 1990–2002 sjönk 7Kvinnomaktutredningen publicerade slutbetänkandet Ty makten är din … Myten om det rationella arbetslivet och det jämställda (SOU 1998:6), samt 12 delrapporter. 8Jämställdhetspolitiska utredningen publicerade slutbetänkandet Makt att forma samhället och sitt eget liv – jämställdhetspolitiken mot nya mål (SOU 2005:66) och en antologi, Forskar- rapporter till Jämställdhetspolitiska utredningen. 9JA-delegationen publicerade slutbetänkandet Hela lönen, – utmaningar för ett jäm- ställt arbetsliv (SOU 2015:50). Inom ramen för delegationens arbete har sex delbetänkanden publicerats. 10Arbetskraften omfattar personer som antingen är sysselsatta/förvärvsarbetande eller arbetslösa. Med relativt arbetskraftsdeltagande avses andel (%) som ingår i arbetskraften. Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning mäns relativa arbetskraftstal till . var det relativa arbetskraftstalet för män i åldern 20–. Siffrorna visar således att kvinnors arbetskraftsdeltagande ökade främst . sjönk arbetskraftdeltagandet för såväl kvinnor som män för att åter stiga . har kvinnor och män närmat sig varan- dra i arbetskraftsdeltagande. Utrikes födda, såväl kvinnor som män, har ett lägre deltagande i arbetskraften än inrikes födda. I enlighet med den Jämställdhetspoli- tiska utredningen (SOU 2005:66 Makt att forma samhället och sitt eget liv – jämställdhetspolitiken mot nya mål) kan även denna utredning konstatera att ju längre från födelselandet är, desto lägre är arbetskraftsdeltagandet. Exempelvis varierade arbetskraftstalet från bland kvinnor i åldersgruppen 25–44 2013, där det förra talet avser kvinnor födda i och det senare kvinnor födda i och i . Bland män i åldersgruppen 25–44 varierade arbetskraftstalen mindre, från bland män födda i till bland män födda i och i övriga nordiska länder. Figur 5.1 visar andel personer i arbetskraften 15–efter kön och inrikes- och utrikes födda –2014. Figur 5.1 Andel personer i arbetskraften 15–efter kön och inrikes- och utrikes födda, 2005–2014, procent Källa: SCB, Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning Andelen personer i arbetskraften är högst för män, figur 5.1. Skill- naden mellan inrikes och utrikes födda män har varit obetydlig.11 Störst skillnad finns mellan utrikes födda kvinnor och inrikes födda män. Andelen utrikes födda kvinnor har dock ökat sin andel av arbetskraften mer än övriga. har en internationellt sett hög sysselsättningsgrad12 bland både kvinnor och män, bland kvinnorna och bland männen 2014.13 Också i fråga om sysselsättning har skill- naderna mellan könen minskat . Figur 5.2 visar utvecklingen av andelen sysselsatta kvinnor och män 20–2001–2014, samt inrikes och utrikes födda kvinnor och män 2005–2014.14 11Att utvecklingen för inrikes och utrikes födda män är relativt lik beror sannolikt på ålders- sammansättningen, en större andel bland de inrikes födda är äldre. Studerar man istället är skillnaderna större: inrikes födda män , utrikes födda män , inrikes födda kvinnor och utrikes födda kvinnor 2014. 12Sysselsatta är personer som har utfört arbete under referensveckan eller har varit tillfälligt frånvarande från arbetet. Sysselsättningsgrad avser andel (%) sysselsatta av befolkningen. 13År 2014 hade den högsta sysselsättningsgraden av alla EU-länder för kvinnor i . Genomsnittet för EU-28 låg då på . Se t.ex. http://eige. europa.eu/gender-statistics/gender-equality-index/2012/domain/work 14Brottet i serien 2004 beror på att statistiken då harmoniserades med EU-statistiken. Brottet är inte orsaken till den låga andelen 2005 (se 2011). Ekonomisk jämställdhet, inklusive utbildning Figur 5.2 Andel sysselsatta, %, 20–, totalt 2001–2014, samt inrikes och utrikes födda kvinnor och män, 2005–2014 Källa: (2015) Andelen sysselsatta kvinnor varierade –2014 mellan 75–, och andelen sysselsatta män mellan 80–83 pro- cent, figur 5.2. Skillnaden i sysselsättningsgrad har legat på . Andelen sysselsatta personer totalt och andelen inrikes födda sysselsatta kvinnor och män följer varandra relativt nära. I lågkon- junkturer drabbas män tidigare än kvinnor, men de tar sig också ur den snabbare än kvinnor.15 Andelen sysselsatta är högst för inrikes födda män och lägst för utrikes födda kvinnor. har andel sysselsatta ökat något mer för utrikes födda kvinnor jämfört med övriga kategorier.