sou · H3B325 · 2015-03-18 00:00:00 — Vi ser således en risk att en återhållsam tillämpning i dessa sammanhang spiller över på en bedömning av vilka verksamheter som behöver ett säkerhetsskydd. Det riskerar att bidra till att säkerhetsskyddets tillämpningsområde uppfattas som snävare än avsett. Vidare har begreppet rikets säkerhet i säkerhetsskyddssamman- hang starkt kommit att förknippas med militära förhållanden. Såväl Säkerhetspolisen som har tillsynsansvar för säkerhetsskydd på det civila området som flera av de säkerhetsskyddsstödjande myndig- heterna,11 bl.a. har påtalat svårigheter med att till alla de verksamheter som har att tillämpa säkerhets- skyddslagen förmedla att rikets säkerhet och säkerhetsskydd inte tar sikte på bara militära förhållanden. Det är därför av värde att regeringen i samband med förändringarna i 19 kap. uttalat stöd för att begreppet måste ses i ljuset av samhällsutveck- lingen och betonat att utvecklingen har fört med sig att uppgifter 11 I direktiven används benämningen sektorsansvariga myndigheter som en samlande benämning för , , Transportstyrelsen och länsstyrelserna. Som framgår av avsnitt 10.1.5 har vi i stället valt att använda säkerhetsskyddsstödjande myndigheter som en samlande benämning för dessa myndigheter såvitt avser deras funktioner för säkerhetsskyddet. Vi föreslår vidare i avsnitt 18.10 och 21.2.4 att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska ta över de uppgifter Länsstyrelserna i detta avseende har samt även i vissa avseenden vara säkerhetsskydds- stödjande myndighet för kommuner och landsting. som är skyddsvärda med hänsyn till säkerhet kan finnas inom fler områden . En beskrivning som enbart utgår från säkerhet Som framgått ser vi en risk med att uttrycket säkerhet i en säkerhetsskyddskontext framkallar allt för snäva associationer. En fråga som infinner sig är därför om det är lämpligt att i säkerhets- skyddslagen komplettera eller förtydliga uttrycket på något sätt. Ett alternativ vi har övervägt är att lägga till någon form av exemplifiering av vilka slag av skyddsvärda verksamheter som lagen tar sikte på. En sådan exemplifiering finns t.ex. i straffbestäm- melsen om spioneri. Vi har dock kommit till den slutsatsen att det utifrån säkerhetsskyddsbehov är svårt att utforma en exemplifie- ring som tydliggör utan att uppfattas som uttömmande och som också har förutsättningar att stå sig . Ett annat alternativ är att komplettera begreppet säker- het med ytterligare något uttryck eller att använda sig av någon form av mer utvecklad beskrivning. Viktigt är dock att en sådan komplettering eller omskrivning inte öppnar upp för en förskjut- ning till en lägre nivå. Något annat än de verksamheter som i vår pyramidskiss i avsnitt 10.1.1 kan sägas höra till den övre delen av skyddsvärda verksamheter bör inte omfattas av lagens tillämp- ningsområde. Vi har i fråga om tänkbara kompletterande begrepp som kan uppfylla sådana krav studerat bl.a. den nederländska och den norska lagstiftningen på området.12 Ett kompletterande uttryck skulle kunna vara övriga vitala nationella säkerhetsintressen. Ett för- slag på förtydligande omformulering som förts fram är skyddet av vitala nationella säkerhetsintressen. Mot sådana lösningar kan invändas att ett till säkerhet kompletterande uttryck eller någon form av förtydligande omformulering kan skapa osäkerhet i fråga om tillämpningsområdet för bl.a. straffbestäm- melsen om spioneri där enbart uttrycket säkerhet används. Sådana risker kan dock hanteras. Som framförts tidigare samman- faller inte skyddsperspektiven. 12 Beträffande lagstiftningen i och se den internationella utblicken i kapitel 8. En annan invändning som det finns större fog för är att en komplettering för att komma ifrån en snäv tolkning skapar en ny osäkerhet om vad kompletteringen tar sikte på. Erfarenheter som vi tagit del av vid vårt studiebesök i visar dessutom att ett tillägg om vitala säkerhetsintressen inte med säkerhet får den följden att tillämpningsområdet uppfattas som mindre snävt. Sammantaget ser vi det inte som en lämplig lösning att försöka motverka en eventuell alltför snäv tillämpning genom någon form av komplettering till uttrycket säkerhet. Vi har därför i våra överväganden stannat vid att det för nationen från säkerhets- skyddshänseende skyddsvärda området enbart ska beskrivas som verksamheter av betydelse för säkerhet. Det ska tilläggas att vi ser det som möjligt att lyfta fram tillämp- ningsområdets bredd genom lagens utformning i övrigt. De gäller bl.a. i fråga om beskrivningen av det närmare syftet med de olika säkerhetsskyddsåtgärderna som tydligare än bör kunna ge uttryck för att säkerhetsskydd är en angelägenhet för betydligt fler verksamheter än de myndigheter som hanterar försvarshemligheter och andra uppgifter som behöver skyddas mot ett röjande. En vik- tig komponent är därvid en ny uppbyggnad av säkerhetsskydds- lagen varigenom skydd av s.k. hemliga uppgifter ersätts av säkerhets- skyddsklassificerade uppgifter som är ett vidare begrepp och där det också görs tydligt att säkerhetsskydd också är en angelägenhet för verksamheter som, även om de inte hanterar säkerhetsskydds- klassificerade uppgifter, är av betydelse för säkerhet eller förbindelser med annan stat eller mellanfolklig organisation (i övrigt säkerhetskänslig verksamhet). Vi återkommer i avsnitt 12.1 till innebörden av begreppet säkerhetsskyddsklassificerade uppgif- ter och till de två nu nämnda huvudinriktningarna för säkerhets- skyddet. behandlar vi bl.a. frågan om ett tydligare lagstöd för säkerhetsskydd avseende uppgifter som i för- hållande till annan stat eller mellanfolklig organisation har åtagit sig att skydda. 11.3Säkerhetsskydd till följd av internationella åtaganden Förslag: Säkerhetsskyddslagens tillämpningsområde ska omfatta även verksamhet som avses i ett för , i förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation, förpliktande åtagande om säkerhetsskydd (internationellt säkerhetsskyddsåtagande). Lagen ska även i övrigt ge stöd för internationell samverkan på säkerhetsskyddsområdet. Som vi redogjort för har sambandet mellan skyddet av säkerhet och skyddet av säkerhetsintressen hänförliga till andra stater och mellanfolkliga organisationer förstärkts sedan säkerhetsskyddslagen infördes. Bland annat har medlemskapet i EU medfört att det blir allt svårare att dra en gräns för vad som utgör svenska säkerhetsintressen. Det påverkar också synen på vad som är av betydelse för säkerhet. Ett tydligt stöd för säkerhetsskydd som följer av folkrättsliga förpliktelser är viktigt vid en beskrivning av säkerhetsskyddslagens syfte. har ingått generella säkerhetsskyddsavtal med ett trettiotal stater. Därutöver finns multilaterala säkerhetsskyddsavtal dels mellan de nordiska länderna, dels mellan EU:s medlems- stater.13 Säkerhetsskyddsavtal har också ingåtts med flera mellan- folkliga organisationer, bl.a. Nato och . Som vi redogjort för i kapitel 6 innebär avtalen skyldigheter i fråga om säkerhetsskydds- åtgärder och medför också behov av en tydlig reglering för att kunna utfärda säkerhetsintyg för personer och leverantörer som ska delta i verksamhet som omfattas av avtalen. Utöver de gällande säkerhetsskyddsavtalen innebär också för bindande EU- rättsakter och andra internationella regelverk, inom bl.a. områdena hamnskydd och luftfartsskydd, åtaganden i fråga om säkerhets- skydd. Även om svenska säkerhetsintressen i praktiken t.ex. inom ramen för ett försvarsmaterielprojekt eller utvecklingsprojekt inom rymdområdet ofta kan anses sammanfalla med en annan stats eller 13 Avtalet mellan EU:s medlemsstater har ännu inte trätt i kraft. mellanfolklig organisations säkerhetsintressen, är inte enbart en hänvisning till säkerhet tillräcklig. Som vi nämnt tidigare i avsnitt 10.2.1 bör säkerhetsskyddslagen därför kompletteras för att tydligare ge stöd för skyddsåtgärder avseende uppgifter som omfattas av internationella säkerhetsskyddsåtaganden. Vårt förslag är att lagens tillämpningsområde bör anges inkludera verksamhet som omfattas av ett för i förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation förpliktande åtagande om säkerhetsskydd (internationellt säkerhetsskyddsåtagande). Genom ett sådant tillägg ges ett tydligare stöd för säkerhetsskydd avseende uppgifter som i förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation genom någon form av säkerhetsskyddsavtal har åtagit sig att skydda. Det ger också ett tydligare stöd för säkerhetsskyddsåtgärder som följer av och inter- nationella konventioner inom bl.a. luftfartsskyddet t.ex. i fråga om säkerhetsprövningsåtgärder avseende personal vid flygplatser och annan verksamhet av betydelse för luftfartsskyddet.14 Internationell samverkan i övrigt på säkerhetsskyddsområdet Utöver ett tydligare stöd för säkerhetsskyddsåtgärder som är en direkt följd av folkrättsliga förpliktelser bör säkerhetsskyddslagen ge uttryck för behovet av att stödja internationell samverkan i övrigt på säkerhetsskyddsområdet. Till följd av internationella projekt där eller svenska företag avser att delta såväl inom försvarsmaterielområdet som inom den civila säkerhetssektorn kommer ett fortsatt behov finnas av att ingå nya eller omförhand- lade avtal om säkerhetsskydd med andra länder. Som vi återkom- mer till i kapitel 20 behöver den uppgiften och styrningen av den tydliggöras. Vidare bör det av beskrivningen av lagens syfte framgå att lagen också i övrigt ska ge stöd för internationell säkerhets- skyddssamverkan. En sådan skrivning har också betydelse i andra avseenden. Det finns behov av att bistå andra länder med utred- ningsunderlag i säkerhetsprövningsärenden och av att kunna ut- 14 Jfr 26 § första stycket 2 säkerhetsskyddsförordningen som möjliggör registerkontroll i verksamhet som har betydelse för luftfartsskyddet, om det följer av en internationell överenskommelse som har tillträtt eller av en bindande EU-rättsakt på området för luftfartsskydd att säkerhetsprövningen ska omfatta registerkontroll. färda säkerhetsintyg för personer och leverantörer. finns vissa bestämmelser i säkerhetsskyddsförordningen och säkerhetsskyddslagen om registerkontroll och ingående av säkerhetsskyddsavtal som är avsedda att kunna användas i samarbetet med andra länder och mellanfolkliga organisationer. Avsikten med bestämmelserna är att ge underlag för säkerhetsintyg som kan underlätta för enskilda och företag att delta i säkerhets- känslig verksamhet i ett annat land eller i en mellanfolklig organisation. Den regleringen behöver som nämnts utvecklas, inte minst för att bättre stämma överens med internationella säkerhetsskyddsåtaganden. De förslag vi lämnar i kapitel 20 innebär dock, i linje med de behov som förutsågs redan när säkerhets- skyddslagen infördes ett utrymme för att utfärda säkerhetsintyg också i vissa situationer där den verksamhet som intyget behövs för varken direkt berör säkerhet eller en verksamhet som ska skyddas enligt ett internationellt säkerhetsskyddsåtagande. Också behovet av ett mer utvecklat regelverk om sådana underlag och intyg föranleder därför ett tillägg om att lagen även i övrigt ska ge stöd för internationell samverkan på säkerhetsskyddsområdet. – en samlande benämning Förslag: Säkerhetskänslig verksamhet förs in i säkerhetsskydds- lagen som en samlande benämning för 1.verksamhet av betydelse för säkerhet, samt 2.verksamhet som omfattas av ett för , i förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation, förpliktande åta- gande om säkerhetsskydd (dvs. ett internationellt säkerhets- skyddsåtagande). Som en allmän utgångspunkt har vi kommit fram till att också en reformerad säkerhetsskyddslag bör utgå från skydd av viss verk- samhet. I fråga om de nationella säkerhetsintressen som säkerhets- skyddslagen tar sikte på har vi föreslagit att tillämpningsområdet ska beskrivas som verksamhet som är av betydelse för säkerhet. Vidare har vi föreslagit att tillämpningsområdet ska utsträckas till verksamhet som omfattas av internationella säkerhets- skyddsåtaganden. Lagens skyddsintressen kan lämpligen samlat framgå av en inle- dande bestämmelse om lagens syfte. För att förenkla regleringen i efterföljande lagbestämmelser och i till lagen anslutande förordning ser vi fördelar med att sammanfatta de skyddsintressen som lagen tar sikte på i ett gemensamt begrepp. används i säkerhetsskyddsförordningen begreppet säkerhetskänslig verksamhet. Det definieras i 4 § 3 säkerhetsskydds- förordningen som verksamhet av betydelse för rikets säkerhet. Ter- men används mycket sparsamt i säkerhetsskyddsförordningen och verkar inte heller ha kommit att användas vid tillämpningen av säkerhetsskyddslagstiftningen.15 Mot den bakgrunden anser vi att uttrycket bör kunna ges en vidare innebörd och innefatta lagens skyddsintressen i sin helhet. Med säkerhetskänslig verksamhet ska således avses verksamhet av betydelse för säkerhet samt verksamhet som ska skyddas med hänsyn till internationella säkerhetsskyddsåtaganden. 11.5Mot vad ska lagen skydda? Förslag: Också av en reformerad säkerhetsskyddslag ska det framgå att åtgärder enligt lagen ska skydda mot bl.a. spioneri, sabotage och terroristbrott. Det skydd som tar sikte på att uppgifter som är säkerhets- känsliga på annat sätt obehörigen röjs, ändras, görs otillgängliga eller förstörs ska även i fortsättningen komma till uttryck i bestämmelsen om vad säkerhetsskyddslagen på ett övergripande plan ska skydda mot. Det skyddet ska omfatta också uppgifter som ska skyddas enligt internationella säkerhetsskydds- åtaganden. 15 Uttrycket används endast i 29 § säkerhetsskyddsförordningen som innehåller bestämmel- ser om utlämnade av uppgifter som tillförts polisregister efter det att registerkontroll har gjorts. Frågan Mot vad behövs ett skydd? har vi redan berört i avsnitt 10.2.3. Vi konstaterade där att även en reformerad säkerhets- skyddslag bör vara inriktad mot att genom förebyggande åtgärder skydda verksamheter som är särskilt skyddsvärda för nationen mot antagonistiska hot som spioneri, sabotage och terroristbrott. Vi har ställt oss frågan vilken funktion en bestämmelse som den som finns i 6 § säkerhetsskyddslagen och som övergripande anger vad säkerhetsskyddet ska förebygga egentligen fyller. Av den inter- nationella utblicken framgår att de hot som säkerhetsskyddet ytterst tar sikte på sällan har någon framträdande plats i de stude- rade regelverken. Inriktningen mot antagonistiska hot framgår i stället av den närmare beskrivningen av de olika säkerhetsskydds- åtgärderna. Ett alternativ till nuvarande hänvisning till vissa brott kunde vara att tydligt ange vad de olika säkerhetsskyddsåtgärderna ska syfta till. En hänvisning av det slag som finns är i och för sig inte nödvändig. finns det behov av att i förhållande till närliggande reglering med ett mer vidsträckt skyddsperspektiv, t.ex. om samhällsskydd, tydliggöra säkerhetsskyddslagens inrikt- ning på skydd mot antagonistiska hot. Vi anser därför att en bestämmelse som på en övergripande nivå anger vad lagen ska skydda mot ändå fyller en funktion. Säkerhetsskyddet kan beroende på verksamhetens art och om- ständigheterna i övrigt behöva riktas mot hot avseende brott av skilda slag. I avsnitt 4.1 finns en redogörelse för brott som skyddet kan behöva ta sikte på att förebygga. Liksom ska det i säkerhetsskyddslagen finnas en exemplifiering av för säkerhets- skyddet centrala brott. Terroristbrott, som nämns särskilt (6 § 3 säkerhetsskyddslagen), bör i stället läggas till i den generella exemplifieringen av brott som lagen syftar till att förebygga. I direktiven framhålls behovet av ett tydligare stöd för att genom säkerhetsskyddsåtgärder skydda t.ex. samhällsviktig verk- samhet vars funktionalitet är av betydelse för säkerhet mot andra brottsliga angrepp, även om angreppet i det konkreta fallet inte anses kunna hota säkerhet. Några exempel lämnas inte i direktiven men det skulle kunna vara fråga om ett skydd mot bl.a. förmögenhetsbrott vars primära syfte inte är att skada samhällsvik- tiga intressen men som ändå får den följden. Vad som är viktigt att förebygga är således brott som, oavsett motiv, kan innebära allvar- liga konsekvenser för säkerhet. En stöld av datorer i ett luftövervakningssystem kan på ett sådant sätt medföra begräns- ningar i skyddet av territorium trots att detta inte var av- sikten med stölden. Också dataintrång, olaga intrång och skadegö- relse är tänkbara brott som utan att det är avsikten med brottet kan innebära indirekta följder som hotar säkerhet. Frågan är om det av lagen uttryckligen bör framgå att säkerhetsskyddet ska avse även brott som kan få sådana indirekta följder. Att det i säkerhetsskyddslagen anges att lagens syfte är att skydda mot vissa i förhållande till säkerhet allvarliga brott bör innefatta också ett skydd mot brott som ger konsekvenser för säkerhet. Vi anser att det inte behövs något förtydligande i författ- ningstexten. I 6 § 2 säkerhetsskyddslagen anges att med säkerhetsskydd avses också skydd i andra fall (än det skydd mot brott som beskrivs i paragrafens första punkt) av uppgifter som omfattas av sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen och som rör rikets säker- het.16 Av förarbetena framgår att skyddet ska motverka allt röjande, ändrande och förstörande av sekretessbelagda uppgifter som rör rikets säkerhet, oavsett om det sker uppsåtligen eller av oakt- samhet.17 Ytterst handlar det även i detta avseende i huvudsak om att i förlängningen förebygga brott som t.ex. oaktsamt förfarande med hemliga uppgifter kan leda till. Det bör inflikas att digitaliseringen av information medfört att det också handlar om ett skydd mot att uppgifterna görs otillgängliga. Det kan ifrågasättas om det i detta sammanhang särskilt behöver anges att bl.a. röjande av uppgifter i övrigt ska förebyggas. Det skulle kunna vara tillräckligt att detta förhållande i stället framgår av efterföljande bestämmelser om vad de olika säkerhetsskyddsåtgärderna särskilt syftar till. Vi har emellertid kommit fram till att ett sådant förtydligande ändå bör finnas kvar. Om skrivningen i fråga tas bort, skulle det kunna uppfattas som att ett sådant skydd inte längre behövs. Dessutom skulle antagonistiska hot som inte utgör brott, t.ex. avlyssning av trådlös kommunikation, inte omfattas av lagen. Även med hänsyn till förpliktelser som följer av internationella säkerhetsskydds- hemliga uppgifter enligt definition i 3 § säkerhetsskyddsförordningen. 1995/96:129 Säkerhetsskydd, s. 26 f., se särskilt Lagrådets yttrande s. 129. åtaganden kan det finnas skäl att vara tydlig i fråga om säkerhetsskyddets omfattning. En bestämmelse som motsvarar den som finns i 6 § 2 säkerhetsskyddslagen bör därför finnas även i en reformerad säkerhetsskyddslag. Som utvecklas i det följande kapitlet bör den dock inte avse hemliga uppgifter utan säkerhets- skyddsklassificerade uppgifter för att även innefatta uppgifter som ska skyddas enligt internationella säkerhetsskyddsåtaganden. 12Säkerhetskänslig verksamhet – två huvudsakliga inriktningar I det här kapitlet behandlas frågor om den övergripande inrikt- ningen för åtgärder som ska vidtas med stöd av säkerhets- skyddslagen. är säkerhetsskyddslagen i hög grad uppbyggd kring behovet av att från ett konfidentialitetsperspektiv skydda uppgifter av betydelse för rikets säkerhet. Som beskrivits har den ökade internationaliseringen och samhällsutvecklingen i övrigt medfört att en sådan inriktning kommit att bli för snäv. En viktig utgångspunkt är att en reformerad säkerhetsskyddslag behöver ge ett större utrymme för och vara tydligare vad gäller skydd av uppgifter och andra förhållanden som av annan anledning än konfidentialitetsbehov är av betydelse för säkerhet. Vidare behöver lagens uppbyggnad anpassas till att skyddet inte enbart handlar om säkerhet utan också ett behov av att uppfylla förpliktelser som kommer till uttryck i internationella säkerhetsskyddsåtaganden (se avsnitt 11.3). I det följande avsnittet redogör vi för hur syftet och tillämpningsområdet för de olika säkerhetsskyddsåtgärderna kan utvecklas genom en ny systematik som utgår från de skyddsbehov som finns i verksamheter som innebär hantering av säkerhetsskydds- klassificerade uppgifter, och verksamheter som av annan anledning är säkerhetskänslig (i övrigt säkerhetskänslig verksamhet). Den första kategorin, som innebär en utvidgning i förhållande till vad som benämns hemliga uppgifter, behandlas vidare i avsnitt 12.2. Säkerhetskänslig verksamhet - två huvudsakliga inriktningar Den senare kategorin, som systematiskt ersätter men bl.a. inkluderar vad som skyddas inom ramen för skydd mot terrorism, behandlas vidare i avsnitt 12.3. utvecklar vi i det följande avsnittet varför en ny systematik behövs och varför beskrivningen av de åtgärder som vidtas med stöd av säkerhetsskyddslagen behöver ha en delvis för- ändrad ansats. Säkerhetsskyddet är i hög grad inriktat mot ett skydd för hemliga uppgifter. Med hemliga uppgifter avses i säkerhetsskydds- lagstiftningen uppgifter som omfattas av sekretess enligt offent- lighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, och som rör rikets säkerhet (4 § 1 säkerhetsskyddsförordningen). Inriktningen mot att skydda hemliga uppgifter är tydlig. Centralt för säkerhetsskyd- det är placering av anställningar i säkerhetsklass som, i olika grad, förutsätter att den anställde ska hantera hemliga uppgifter (17 § säkerhetsskyddslagen). Placering i säkerhetsklass är i sin tur i stor utsträckning avgörande för möjligheterna till registerkontroll i samband med säkerhetsprövning (13 § säkerhetsskyddslagen). Också bestämmelserna om informationssäkerhet är inriktade på att skydda hemliga uppgifter (7 § 1 säkerhetsskyddslagen). Bestämmelserna om säkerhetsskydd med inriktning mot skydd av hemliga uppgifter kompletteras genom bestämmelser om säkerhetsskydd för verksamheter som särskilt behöver skyddas mot terrorism. Tillämpningsområdet i fråga om sådant säkerhetsskydd avgränsas, i vart fall i fråga om möjligheter till registerkontroll, i hög grad till verksamhet som bedrivs vid skyddsobjekt enligt skyddslagen (2010:305). En för snäv avgränsning Säkerhetsskyddslagen behöver utvecklas för att det faktiska tillämpningsområdet ska bli tydligare och mer ändamålsenligt. I fråga om skyddet av uppgifter från konfidentialitetssynpunkt har vi Säkerhetskänslig verksamhet - två huvudsakliga inriktningar i avsnitt 10.2.1 pekat på behovet av en breddning och ett tydliggö- rande i förhållande till begreppet hemliga uppgifter. Det handlar om tydligare stöd för säkerhetsskyddsåtgärder dels i fråga om upp- gifter som ska skyddas enligt säkerhetsskyddsavtal och andra inter- nationella säkerhetsskyddsåtaganden, dels när för nationen känsliga uppgifter hanteras i enskild verksamhet (dvs. verksamheter där bestämmelser om sekretess inte gäller). Utöver de nämnda behoven i fråga om skydd av ”konfidentialitetskänsliga” uppgifter handlar reformbehovet om att den övriga delen av säkerhetsskyddet, dvs. det som hänförs till skydd mot terrorism, behöver få ett mer ändamålsenligt avgränsat tillämpningsområde. Det finns bl.a. behov av att tydligare inkludera informationstillgångar och elektroniska kommunikationssystem som utifrån höga krav på riktighet och tillgänglighet är av kritisk betydelse för ett fungerande samhälle. Ett motsvarande behov finns i fråga om vissa anläggningar eller objekt inom bl.a. kärnkraftsindustrins område som kan utnyttjas för att åstadkomma för nationen allvarliga skadeverkningar. I dessa avseenden är en avgränsning som anknyter till skyddsobjekt enligt skyddslagen inte ändamålsenlig. En grundläggande förutsättning för att något ska kunna vara ett skyddsobjekt är nämligen att det finns behov av ett fysiskt skydd dvs. bevakningsåtgärder eller perimeterskydd av t.ex. en anläggning eller ett område.