ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · H312479 · 2015-12-18 00:00:00 — Dnr U2015/05803/GV Svar på fråga 2015/16:479 av (M) Lärlingsutbildning på lika villkor har med hänvisning till kommuners möjlighet att ansöka om statsbidrag för utveckling av lärlingsverksamheten frågat mig om jag och regeringen planerar att erbjuda möjligheten till stöd till att utveckla lärlingsutbildningarna till alla skolor, även friskolor, på lika villkor. Den dåvarande borgerliga regeringen konstaterade i budgetpropositionen (prop. 2013/14:1) att det finns ett stort antal kommuner som inte har någon lärlingsutbildning i egen regi eller enbart i mindre omfattning. Efter att beslutat om propositionen infördes därför ett särskilt utvecklingsbidrag för att främja att lärlingsutbildning ska komma till stånd i skolor med huvudman. Det särskilda bidraget regleras i 3 a § förordningen (2011:947) om statsbidrag för gymnasial lärlingsutbildning. Enligt bestämmelsen får statsbidrag lämnas för kommunala utvecklingsinsatser som innebär att antalet elever i gymnasial lärlingsutbildning kan öka eller att sådan utbildning kan erbjudas. Av det anordnarbidrag för gymnasial lärlingsutbildning som betalades ut för enskilda och kommunala huvudmäns utvecklingskostnader för /15 fördelades ca till enskilda huvudmän och ca till kommunala huvudmän. Detta kan sättas i relation till att under samma läsår studerade av samtliga elever på yrkesprogrammen hos en enskild huvudman och hos en huvudman. I Statens skolverks redovisning av regeringsuppdraget om statsbidrag för gymnasial lärlingsutbildning /15 framgår att lärlingsutbildning endast erbjöds i 125 av 290 kommuner (dnr 8.1.1 – 2015:1104). Det framgår också att främst små och medelstora kommuner anordnar lärlingsutbildning. De enskilda huvudmännen anordnar lärlingsutbildning huvudsakligen i större kommuner. Jag anser att det statliga stödet för kommunala utvecklingsinsatser när det gäller gymnasial lärlingsutbildning är viktigt för att ännu fler kommuner ska kunna komma i gång med lärlingsutbildning och för att elever ska ges god tillgång till lärlingsutbildning över hela landet.
frs · H312480 · 2015-12-18 00:00:00 — Dnr N2015/08697/TIF Svar på fråga 2015/16:480 av (SD) Höghastighetståg har frågat mig om jag tänker vidta några åtgärder för att skapa förutsättningar för att gå över till det kinesiska byggsättet, som dessutom sparar värdefull mark och ger en säkrare järnväg utan plankorsningar. I tillämpas flera olika tekniker för att bygga höghastighetsjärnvägar, inte enbart spår på broar. I är det som har i uppdrag att utreda vilken teknik som lämpar sig bäst för svenska höghastighetsjärnvägar. studerar fördelar och nackdelar med såväl lågbroar som mer konventionell teknik. Jag anser inte att vi politiker är de som är bäst lämpade att avgöra vilken teknik som fungerar bäst för olika järnvägssträckor. Det bör också tilläggas att de korta byggtider som omnämnts vid trafikutskottets resa till inte kan översättas direkt till svenska förhållanden eftersom våra länders planeringsystem inklusive till exempel samrådsprocesser och miljölagstiftning ser olika ut.
frs · H312484 · 2015-12-18 00:00:00 — Dnr N2015/08712/FJR Svar på fråga 2015/16:484 av (C) har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta med anledning av det tillkännagivande om att utreda förvaltningen av kronhjort som gav regeringen och som syftar till att skapa en än mer hållbar kronhjortsförvaltning. Regeringen inser vikten av att utreda och utveckla kronhjortsförvalt-ningen. Därför är av regeringsuppdraget om kronhjort enligt regleringsbrevet 2015 ute på remiss tillsammans med ytterligare förslag och hemställningar som rör jakt efter kronhjort. Vi får se vad remissinstanserna lämnar för yttranden och därefter avser regeringen att ta ställning till vilka förändringar som behöver göras. Regeringen har dessutom för avsikt att ge uppdrag i regleringsbrevet att, i den mån det är ändamålsenligt, även inkludera analys och förslag avseende kronhjortsförvaltningen i samband med utredning av frågan om en långsiktig stabil finansiering av älgför-valtningen.
frs · H312485 · 2015-12-18 00:00:00 — Dnr Ju2015/09741/ Svar på fråga 2015/16:485 av (M) Kameraövervakningslagen och kamerautrustade drönare har frågat mig om jag anser att det vore att föredra att kamerautrustade drönare i huvudsak ska regleras av lagen om kränkande fotografering snarare än kameraövervakningslagen. Som nämner i sin fråga har regeringen tillsatt en utredning om kameraövervakningslagen som bl.a. omfattar frågor om kamerautrustade drönare. Sådan teknik har många potentiella användningsområden, t.ex. inom skogs- och jordbruk, räddningsarbete och för inspektioner och tillsyn. kan drönare användas på ett sätt som innebär att enskilda kan utsättas för integritetskränkande övervakning. Min ambition är därför att säkerställa att vi har ett välbalanserat och modernt regelverk som både möjliggör ändamålsenlig användning av ny teknik och skyddar enskilda mot obefogade integritetskränkningar. finns en osäkerhet kring frågan om kameraövervakningslagen är tillämplig på kamerautrustade drönare. Utredningen ska därför analysera hur lagens tillämpningsområde förhåller sig till användningen av sådan teknik och ta ställning till om det behövs integritetsstärkande eller teknikfrämjande åtgärder. Även om det finns annan reglering som kan omfatta fotografering med drönare, t.ex. bestämmelser om kränkande fotografering, är utredningens uppdrag i första hand inriktat på kameraövervakningslagen. Det är dock upp till utredaren att analysera om det behövs lagändringar och i så fall föreslå hur dessa bör utformas.
frs · H312488 · 2015-12-18 00:00:00 — Dnr Ju2015/09776/ Svar på fråga 2015/16:488 av (S) Eftersupning har frågat mig om jag avser att ompröva beslutet att inte kriminalisera eftersupning. Frågan om kriminalisering av eftersupning har behandlats i promemorian Straffansvar för eftersupning – om användning av alkohol och andra berusande medel efter färd (Ds 2013:28). I promemorian presenteras en kartläggning av frågan och analyseras om det bör införas ett straffansvar för eftersupning. Utredaren gör bedömningen att ett sådant ansvar inte bör införas. Det huvudsakliga skälet för bedömningen är att ett straffansvar för eftersupning är oförenligt med den grundläggande straffrättsliga principen om att det inte är straffbart att dölja egen brottslighet. Det är vidare enligt utredaren tveksamt om en kriminalisering av eftersupning skulle vara förenligt med . En kriminalisering skulle inte heller öka trafiksäkerheten. Promemorian har remissbehandlats och majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt eller inte haft några invändningar mot utredarens bedömning. Det har inte framkommit någonting som leder till att jag nu gör någon annan bedömning.
frs · H312489 · 2015-12-22 00:00:00 — Dnr A2015/03249/A Svar på fråga 2015/16:489 av (M) Regeringens satsning på arbetsmarknadsutbildning har frågat mig om jag bedömer att det finns anledning att omfördela medel från arbetsmarknadsutbildning till mer effektiva insatser. Precis som påpekar så har resultaten för arbetsmarknadsutbildning försämrats kraftigt, en nedgång som inleddes . Arbetsförmedlingen har gjort en grundlig analys av orsakerna till de försämrade resultaten och vidtagit åtgärder för att vända utvecklingen. Regeringen följer detta arbete noga och förutsätter att det kommer att leda till att fler arbetsmarknadsutbildningar i högre grad leder till arbete. En av de faktorer som Arbetsförmedlingen har identifierat som orsak till utvecklingen är den förra regeringens ensidiga styrning mot grupper som stod långt från arbetsmarknaden. Den innebar att utrymmet för arbetsförmedlarna att kunna erbjuda individuellt anpassat stöd var starkt begränsad. Regeringen har inlett ett arbete med att förändra styrningen av myndigheten, som i flera avseenden har varit alltför detaljerad. Inriktningen är att de arbetsmarknadspolitiska verktygen ska användas effektivt genom att rätt insats ska ges till rätt person . Det är Arbetsförmedlingen som är bäst lämpad att fördela medel till de insatser som bedöms vara mest effektiva och ändamålsenliga för den enskilde arbetssökande. Arbetsmarknadsutbildningen är ett viktigt komplement till de satsningar som regeringen gör inom den reguljära utbildningen. Syftet är att erbjuda korta, yrkesinriktade utbildningar för att förbättra kunskaperna hos de arbetssökande och kunna matcha dem mot lediga jobb.
frs · H312490 · 2015-12-22 00:00:00 — Dnr A2015/ 03250/A Svar på fråga 2015/16:490 av (M) Införandet av matchningsanställningar har frågat mig om jag avser att införa matchningsanställningar för att underlätta långtidsarbetslösas inträde på arbetsmarknaden. Det är viktigt att utforska alla möjligheter för att fler långtidsarbetslösa ska kunna få ett arbete. Regeringen avser att avveckla fas 3, som har blivit en återvändsgränd på arbetsmarknaden där allt fler människor fastnar. Sysselsättningsplaceringar ska ersättas med insatser som utgår mer från varje individs behov och förutsättningar. Det är naturligtvis ett stort och svårt uppdrag att göra detta, och det kommer att krävas flera olika insatser för att lyckas. I det ljuset är det självklart att samtliga möjliga vägar att få individer i arbete ska övervägas. Ofta finns det behov av supported employment eller andra sätt att ge individuellt stöd till individer och arbetsgivare som ska ta emot personer som har befunnit sig långt från arbetsmarknaden . Subventionerade anställningar som kombinerar arbete med kompetensutveckling och inkluderar socialt och praktiskt stöd för individen på arbetsplatsen är ett av sätten att få individer i stort behov av stöd i arbete. En del av förslaget med matchningsanställningar handlar om just detta. Hur sådana kombinationer hittas tror jag är en viktig nyckel. Utredningen har remitterats och det har lyfts flera svårigheter med förslaget. Arbetsförmedlingen har också i sitt remissvar framfört att de inte anser att förslaget är genomförbart, och LO, SKL och Företagarna har avstyrkt förslaget. Utredningens förslag bereds fortsatt inom .
frs · H312495 · 2015-12-28 00:00:00 — Dnr S2015/08133/FS Folkhälso-, sjukvårds- och idrottsministern Svar på fråga 2015/16:495 av (M) Brist på patologer inom cancervården har frågat mig vilka konkreta åtgärder, utöver den nationella cancerstrategin, regeringen och ansvarigt statsråd avser att vidta för att möta den akuta bristen på bland annat patologer inom cancervården. Tillgång till hälso- och sjukvård av god kvalitet är beroende av tillräcklig tillgång till personal med rätt kunskap. Kompetensförsörjningen är en av vårdens nyckelfrågor både i ett kort och långt perspektiv. Landstingen ansvarar för att anställa läkare för specialisttjänstgöring i en omfattning som motsvarar planerade framtida behov av läkare med specialistkompetens. I arbetet med att analysera kommande behov och planera för framtida kompetensförsörjning är det viktigt att huvudmännen har information om hur tillgången och prognosen för olika yrkeskategorier ser ut. har därför regeringens uppdrag att rapportera bedömningar av tillgång och efterfrågan på hälso- och sjukvårdspersonal i det s.k. nationella planeringsstödet (NPS). Regeringen gav i uppdrag att bl.a. föreslå hur NPS kan breddas till fler yrkesgrupper och ge största möjliga nytta för huvudmän och andra vårdgivare i planeringen av sin kompetensförsörjning. I uppdraget ingår även att bedöma om informationen om tillgång och efterfrågan på ST-läkare kan utvecklas samt att inom ramen för NPS skapa en mötesplats för huvudmän och andra organisationer att gemensamt diskutera planering av kompetensförsörjning ur ett nationellt perspektiv. Regeringen avser avsätta i den s.k. Professionsmiljarden till huvudmännen för att främja bättre administrativa stöd (inklusive it-stöd), effektivare arbetsfördelning och en ändamålsenlig planering för framtida kompetensförsörjning. För att ytterligare skapa förutsättningar för att effektivisera arbetet med kompetensförsörjningen har jag dessutom haft ett antal möten med företrädare för såväl landstingen och regionerna genom SKL, som medarbetarnas fackliga organisationer, patientorganisationer, privata vårdgivare och några av de mest centrala statliga aktörerna. Syftet med kompetenssamlingen är bl.a. att öka förståelsen för varandras uppdrag och förutsättningar Regeringen avser att avsätta 2015-2018 för att skapa en mer jämlik och tillgänglig cancervård med fokus på att korta väntetiderna och minska de regionala skillnaderna. En stor del av de totala medlen är stimulansmedel till landstingen i syfte att utveckla cancervården där kompetensförsörjningen, t.ex. inom patologin, utgör en viktig del. Utöver de riktade satsningarna på cancervården gör regeringen också stora, mer generella, satsningar inom hälso- och sjukvårdsområdet. Bland annat tillförs en extra miljard , som följs en av ökning av det generella statsbidraget med en halv miljard .
frs · H312500 · 2015-12-30 00:00:00 — Dnr Ku2015/03017/DISK Svar på fråga 2015/16:500 av (L) Åldersgränser för gode män har frågat mig om jag delar uppfattningen om att det ur diskrimineringssynpunkt är problematiskt med övre åldersgränser för att t.ex. få åta sig uppdrag som gode män, och om detta i så fall föranleder några generella åtgärder från min sida. Just nu pågår den svåraste flyktingsituationen i modern tid. Fram har mer än 156 000 personer sökt asyl i varav 34 000 är barn utan vårdnadshavare. Det innebär betydande utmaningar för vårt samhälle och däri ingår bl.a. att tillförsäkra ensamkommande asylsökande barn det mottagande och det stöd som de behöver och har rätt till. Asylsökande barn i har samma rättigheter enligt FN:s konvention om barnets rättigheter () som alla andra barn. Systemet med gode män, bl.a. för ensamkommande barn, bygger på att enskilda personer i alla delar av samhället kan åta sig uppdrag som god man och därmed göra en viktig insats för en medmänniska. I rådande situation, när antalet ensamkommande barn som kommer till har ökat dramatiskt, är det viktigt att det finns tillgång till erfarna gode män som vill åta sig uppdrag. För att bli god man gäller att personen ska vara rättrådig, erfaren och i övrigt lämplig för uppdraget. Det finns således ingen i lag föreskriven övre åldersgräns utan lämplighetsprövningen vilar på överförmyndaren att göra i varje enskilt fall. Jag anser att det är viktigt att vi motverkar fördomar och stereotypa föreställningar som utgår från en människas ålder. Utgångspunkten bör istället vara att den enskilde bemöts utifrån sina särskilda förutsättningar och behov och inte utifrån sin ålder. I diskrimineringslagen (2008:567) regleras skyddet mot diskriminering på grund av bl.a. ålder. I vissa fall är dock skyddet mot diskriminering i offentlig verksamhet begränsat på så sätt att det endast omfattar när den offentligt anställde bistår allmänheten med upplysningar, vägledning, råd eller annan sådan hjälp, eller på annat sätt i sin anställning har kontakter med allmänheten. Regeringen beslutade om tilläggsdirektiv till Utredningen om bättre möjligheter att motverka diskriminering (A 2014:01). Utredaren har fått i uppdrag att bl.a. analysera och ta ställning till behovet av ändring av regleringen om skydd mot diskriminering i offentlig verksamhet. En ny reglering skulle t.ex. kunna avse överförmyndarens verksamhet. Utredningens uppdrag ska redovisas .