frs · H212648 · 2015-06-17 00:00:00 — Dnr Ku2015/ 01778/MF Svar på fråga 2014/15:648 av (M) om uppsägningen av filmavtalet har frågat mig om jag anser att informationen till filmavtalets parter skötts föredömligt och om jag avser att genomföra någon konsultation med parterna, där det finns möjlighet att ompröva den föreslagna inriktningen av filmpolitiken. Frågan om formen för framtidens filmpolitik har diskuterats . Filmavtalsmodellen har återkommande kritiserats och ifrågasatts. I utredningen för filmen (SOU 2009:73) som tillsattes av den förra regeringen föreslogs en övergång till en helt statlig modell. initierade förra kulturministern ett internt arbete om konsekvenserna av en filmpolitik utan filmavtal. Resultatet redovisades för filmavtalets parter och andra inbjudna aktörer i filmbranschen . Parallellt med detta genomförde ett stort antal enskilda möten med cirka 60 olika personer från sektorns alla olika delar. Ur dessa samtal kom en samstämmig bild av de utmaningar som den svenska filmen står inför, bl.a. att förutsättningarna för utveckling och kontinuitet behöver förbättras, att risktagande behöver stimuleras exempelvis genom bättre förutsägbarhet i stödsystemen, och att frågor om hur nya visningsformer påverkar affärsmodellerna behöver inverka på arbetet med framtidens filmpolitik. Dessa utmaningar blev utgångspunkten för den process som förra kulturministern startade och som genomfördes med deltagande från branschens alla delar, inklusive flera biografägare och distributörer. Företrädare för alla filmavtalets parter fanns med bland de inbjudna. Det gjordes helt klart för deltagarna i processen att det var frågan om ett öppet samtal, inte en förhandling, och att deltagarna därför bjöds in i kraft av egen kompetens och erfarenhet, inte som representanter för någon organisation eller ett visst företag. informerade också om att man utifrån det insamlade underlaget avsåg att återkomma med en departementspromemoria med förslag till framtida filmpolitik . Alla synpunkter och idéer har bidragit till vårt interna arbete, men förslagen i departementspromemorian är . Ingen som deltagit i processen förväntas ta ansvar för våra förslag. Jag vågar påstå att det är sällan politikutveckling föregås av ett så brett dialogarbete och att den dialog som förts har varit mer involverande och inkluderande än tidigare i filmpolitiska sammanhang. sade två av avtalets parter utan förvarning upp filmavtalet. De hänvisade till vad man menade var avtalets bristande ändamålsenlighet och underfinansiering. Staten valde då att förhandla fram en ettårig förlängning med kvarvarande parter, i syfte att upprätthålla stabiliteten och kontinuiteten och ge tid för att genomföra den dialogprocess med branschen som redan hade inletts. har regeringens huvudfokus varit filmpolitikens innehåll, inte dess form. Erfarenheterna från de senaste förhandlingsomgångarna kring filmavtalet pekar på att de utmaningar som branschen står inför inte möts på bästa sätt inom ramen för filmavtalsmodellen. Avtalskonstruktionen är , tvärtemot vad som ibland påstås, instabil. Det senaste avtalet slöts för en period på endast , vilket är än vad det normalt sett tar för en långfilm att genomföras från idé till visning. Under den innevarande avtalsperioden har ändringar i avtalet behövt göras fyra gånger. Skulle biobesöken under en rullande tolvmånaderperiod minska till under 14 miljoner, skulle det innebära ett tapp på hela i systemet. Till det ska läggas den kritik som riktats mot att avtalet stänger ute viktiga delar av filmbranschen från inflytande. Även från parlamentariskt håll har filmavtalsmodellen ifrågasatts eftersom den ställt riksdag inför fullbordat faktum, utan möjlighet att diskutera innehållet i filmpolitiken. Detta ser jag som ett demokratiskt problem. Att regeringen nu har beslutat säga upp filmavtalet till förmån för ett förslag till lösning där staten tar ett helhetsansvar för filmpolitiken kan knappast vara överraskande för någon inom branschen. Det är en lösning som öppet har diskuterats , inte minst av flera ministrar i olika regeringar. Jag ser fram emot remissvaren på Framtidens filmpolitik (Ds 2015:31), där bl.a. filmavtalets parter har möjlighet att lämna sina synpunkter på förslagen. Jag avser att återkomma till i frågan.