frs · H312456 · 2015-12-16 00:00:00 — Dnr S2015/07909/FST Barn-, äldre- och jämställdhetsministern Svar på fråga 2015/16:456 av (M) Adoptioner har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att antalet adoptioner – såväl utländska som svenska – ska öka och i så fall vilka åtgärder? Barnets bästa är det centrala vid adoptioner. Inga andra intressen får gå före när ett beslut om adoption fattas. Enligt artikel 9 i FN:s konvention om barnets rättigheter () ska staten säkerställa att ett barn inte skiljs från sina föräldrar mot deras vilja utom i de fall då ett åtskiljande är nödvändigt för barnets bästa. Artikel 20 stadgar att ett barn som tillfälligt eller varaktigt berövats sin familjemiljö eller som för sitt eget bästa inte kan tillåtas stanna kvar i denna miljö ska ha rätt till särskilt skydd och bistånd från staten. Sådan omvårdnad kan innefatta placering i familjehem eller adoption. När barn är långvarigt placerade utanför det egna hemmet brukar i första hand en vårdnadsöverflyttning prövas innan en adoption. Vid långvariga placeringar ska socialnämnderna verka för att barnet växer upp under trygga och goda förhållanden. Den s.k. återföreningsprincipen genom-syrar den familjerättsliga och socialrättsliga regleringen då den i de flesta fall anses vara det bästa för barnet. Huvudregeln är att den som är inte får adopteras utan samtycke av en förälder som har del i vårdnaden om barnet. Om barnet är krävs som regel även barnets samtycke. För en begränsad grupp barn kan en adoption vara ett alternativ. Enligt återrapportering av ett regeringsuppdrag om nationella adoptioner (S2014/2097/FST), handlar det främst om barn som saknar föräldrar i livet samt barn som placerats i familjehem som mycket små och som med mycket stor sannolikhet inte kommer att kunna återvända till sina biologiska föräldrar. En av slutsatserna i rapporten är att inte alltid uppmärksammar att undantag kan behöva göras från lagstiftningens princip om återförening mellan barn och föräldrar. Det konstaterades att det behövdes en fördjupad analys av hur långsiktighet och stabilitet i högre utsträckning ska kunna tillförsäkras barn som inte kan leva med sina föräldrar. Mot bakgrund av har Utredningen om tvångsvård för barn och unga haft i uppdrag att ytterligare belysa frågan (SOU 2015:71). Utredaren har bl.a. haft i uppdrag att analysera orsakerna till att vårdnadsöverflyttningar och adoptioner används i relativt liten utsträckning, samt överväga vilka åtgärder som kan behöva vidtas för att socialnämnden ska uppmärksamma dessa möjligheter i högre grad. Utredningen redovisade sitt betänkande men lämnade inget förslag på lagändringar rörande adoptioner. För de barn och unga som eller kanske hela sin uppväxt behöver ett annat hem än sina föräldrars, är detta en helt livsavgörande fråga. Alla barn har rätt att känna sig trygga och i synnerhet de barn som samhället tagit på sig ett särskilt ansvar att skydda. En adoption kan i vissa situationer öka förutsättningarna för stabilitet och kontinuitet för barnet. Men en adoption är också oåterkallelig varför det fordras att även andra lämpliga insatser noggrant har övervägts innan. Detta gäller även i förhållande till ensamkommande flyktingbarn. Individuella bedömningar behöver göras i varje enskilt fall utifrån barnets bästa och det är av stor vikt att utreda de blivande adoptiv-föräldrarnas vilja och lämplighet. Vid en placering kan familjehems-föräldrar vara beroende av råd- och stödinsatser från socialnämnden, något de kan vara rädda att bli utan om placeringen leder till en adoption. Det finns inga uttryckliga hinder mot att socialnämnden överväger frågan om adoption. Det finns heller ingen skyldighet att väcka frågan. En sådan skyldighet riskerar att inte tillräckligt ta hänsyn till omständig-heterna i det enskilda fallet. Det är dessutom ingen målsättning i sig att antalet adoptioner ska öka. Det handlar i stället om att ge adekvat stöd i handläggning så att frågan om adoption uppmärksammas och övervägs i de fall då detta bedöms vara det bästa för barnet, i syfte att skapa stabila och trygga uppväxtförhållanden. Utgångspunkten är att alla internationella adoptioner ska ske utifrån barnets behov och bästa. I takt med att den ekonomiska och sociala situationen har förbättrats i de länder som förmedlar barn för adoption till har följaktligen färre barn i dessa länder behov av att adopteras internationellt.