prot · H20994 · 2015-04-29 00:00:00 — Ett förslag, kanske mer radikalt, är att vi vågade oss på tanken att ta bort detaljplanen. Det andra – kanske enklare att få majoritet för – vore att förtydliga kommunernas planeringsansvar, så att de på ett tidigt stadium hade krav på sig att ha detaljplanerad mark, men utan att det vore alltför detaljerat. En exploatör skulle då enbart behöva söka bygglov. Alla tidigare skeden skulle redan vara avvägda och beslutade. Kunde vi komma överens om att det vore en väg att gå skulle vi möjliggöra bättre konkurrens och göra det lättare för små aktörer att komma in och öka bostadsbyggandet. Med det vill jag understryka att jag står bakom de fyra tillkännagivanden som finns i betänkandet och samtliga alliansreservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 1. 8 (S) replik: Jag vet inte om jag uppfattade rätt. Menar hon att det var fler detaljplaner som överklagades än som inte överklagades? Enligt de siffror jag har är det bara 22 ½ procent av detaljplanerna som överklagas till . Av dem är det som sedan går från till mark- och miljödomstolen. I slutändan hamnar det någonstans som går till , vilket ju inte är någon majoritet. Detta är alltså inte det vanligaste som sker. Men det kan naturligtvis finnas regionala skillnader. Det kan jag tänka mig. Vad gäller ärenden om lov är det som överklagas till . Hälften av dem överklagas till mark- och miljödomstolarna, det vill säga 1 ½ procent. Det finns problem, och det går ibland långsamt att komma framåt i processer. Det är vi överens om. Men när vi beskriver verkligheten tror jag att det är bra att vi ändå har denna bild klar för oss. Kan förtydliga för mig – hade du uppfattningen att det var mer än hälften? 9 (M) replik: har undringar om hur jag uttryckte mig. Jag kan konstatera att det finns områden där detaljplaner inte överklagas. Det kan vi vara överens om. Men vi kan också vara överens om att det finns väldigt stora regionala skillnader. I de områden där vi har störst behov av nyproduktion, det vill säga i våra storstäder och universitetsstäder, överklagas oerhört stora mängder av detaljplaner. Framför allt om man vill förtäta i stadsmiljö eller i tätortsmiljö överklagas oerhört stora mängder. Sedan finns det självklart detaljplaner som inte överklagas, men på de platser där vi har de största behoven av byggnation tycker jag att väldigt mycket överklagas. Jag har en fråga till och . Du pratade väldigt mycket i ditt anförande om storskalighet, och självklart finns det projekt som blir bättre om man gör mycket och lär sig av sina tidigare byggnationer. Det vet jag. Men jag är egentligen mer intresserad av vilken syn ni har på möjligheterna att komma in för de små aktörerna, som bygger mindre områden, kanske med hus med fyra lägenheter i varje, till helt andra priser än de stora byggdrakarna. De upplever det som hopplöst svårt, framför allt i vissa kommuner, att över huvud taget få en detaljplan och få marktilldelning. Vill vi ha konkurrens, och det pratar vi ganska vitt om att vi vill, måste vi hitta vägar in för de mindre aktörerna. kommer de inte in på väldigt många håll. Har ni några funderingar om detta? 10 (S) replik: ((M): Förlåt!) Vad gäller små byggare kan jag säga att det i socialdemokratiska kommuner pågår ett aktivt arbete med att bjuda in fler aktörer att bygga för att hålla ned kostnaderna och öka konkurrensen på marknaden. Vi har flera goda exempel på det bara i . Det är en aktiv politik som man får föra ute i kommunerna också. Sedan är det även viktigt att de kommuner som har ambitioner att bygga mycket ser till att ha ordentligt med personal i sina förvaltningar. Jag kan rekommendera att titta på hur har gjort nu senast. Man har anställt otroligt många nya handläggare för att klara ökningen av bostadsbyggandet och möta de aktörer som ska kunna komma in och fram snabbt. Men vad gäller detaljplaner och att komma fram snabbt handlar det också om rättssäkerhet. Visst, jag skulle ibland önska att man bara satte spaden i backen och körde, men det är många olika intressenter som ska enas. Kommunens intressen, de statliga intressena, byggherrarnas intressen och grannarnas intressen ska samordnas. Där tror jag att det är viktigt för alla aktörer att man kliver upp ur skyttegravarna och slutar skylla på som det stora problemet, att man faktiskt sätter sig ned och diskuterar och förarbetar byggplanerna lite grann. Jag satt och pratade om den här problematiken med en arkitektfirma, som hjälper företagen att komma framåt inför detaljplan och så vidare. De säger att det är viktigt att vara ute och lyssna mycket i närområdet vilka uppfattningar som råder. Det är oerhört viktigt just i förtätningsområden att man är lite proaktiv också och tar till sig hur ens projekt uppfattas av dem som kommer att drabbas av det. 11 (M) replik: Socialdemokraterna och kan inte se att också de regelverk vi har är hinder. Självklart måste vi alltid ha en rättssäker process. Självklart ska man ha en dialog och en diskussion. Men jag vet områden där man har haft dialog och diskussion , ändrat, lyssnat in, ändrat lite till och lyssnat in alla grupper igen. Då startar det en ny grupp, för det var ju ändå några som inte var nöjda. Det går väldigt sällan att göra någonting som alla tycker är bra. Vad jag tycker är olyckligt är att man inte tycks ha någon vilja att se att vi har regelverk som överlappar varandra och som är en djungel som försvårar för att få till tydligare och enklare regler, framför allt för de små aktörerna. De stora har juridiska avdelningar. De har kompetens. Men de små aktörerna har aldrig detta på det sättet. Det är därifrån vi måste titta på våra regelverk. Som jag sa i mitt anförande finns det kommuner där man verkligen jobbar med det här. Men det är för många kommuner som inte gör det. För att bjuda emot dem som inte gör det tycker jag att vi har ett ansvar att jobba med ytterligare förenklingar. 12 (SD): Som hörs har jag en lite ansträngd röst, men jag hoppas ändå att anförandet och debatten ska kunna genomföras på ett bra sätt. Vi för en bostadspolitisk debatt här . Vi kan konstatera, likt tidigare, att vi har en stor bostadsbrist och att det är väldigt många, framför allt bland unga, som är i behov av bostäder. Vi behöver en rad åtgärder för att komma till rätta med den situation vi har , vilken, som vi har konstaterat, framför allt är föranledd av en invandringspolitik där man helt saknar framförhållning vad gäller bostadsmarknaden. När det gäller nyproduktion av bostäder behöver vi minska byggkostnaderna för att kunna få fram framför allt fler hyresrätter men även bostadsrätter. Ska de unga som behöver komma ut på bostadsmarknaden, men även övriga, ha möjlighet att ta de bostäder som byggs behöver vi få ned kostnaderna för byggnationen, så att hyrorna kan hållas på en lägre nivå. När vi kommer till dagens framställningar av motioner och förslag kan vi se att har varit med tillsammans med Alliansen och fällt regeringen på fyra punkter. Det är väldigt viktiga punkter som vi har lagt fram. Jag vill bland annat lyfta fram bullernivåerna som en viktig förändring för att få till fler bostäder. När jag lyssnar på regeringen och kan jag konstatera att vi delar väldigt mycket av synen på att vi ska få utökat bostadsbyggande men framför allt få ned priserna. Jag delar uppfattningen att vi behöver industrialisera i större omfattning och få ned kostnaderna. Vi behöver få fler små byggherrar som kan vara med och lägga anbud för att också kunna bygga. ser vi att tre stora byggbolag dominerar marknaden, vilket inte är en bra förutsättning om vi ska kunna pressa priserna framöver. Det är också en inställning som vi ser från Alliansens sida. Det finns väldigt mycket som vi delar gemensamt härinne och som kan få till större byggnation och billigare priser. En av de frågor vi fäller regeringen på gäller privat initiativrätt som möjliggör för dem som vill bygga att själva kunna ta fram detaljplaner och på så vis snabba på hela processen. Vi stöder också förslag på en reducerad bygglovsavgift de gånger som kommunerna tar på sig för att bevilja bygglovet. Vi har från sida lagt fram förslag om överklaganderegler och att minska antalet instanser som det är möjligt att överklaga till. Det är någonting som har föranlett att byggloven tar att få. Där behöver vi tillsammans se över det systemet så att vi kan snabba på processen. Vi menar på att byggpriserna skulle behöva sänkas med för att kunna komma ned till en nivå där människor har möjlighet att bo i de nyproducerade hus och lägenheter som byggs. Där har vi till exempel sett förslag på Sabos kombohus som är ett utmärkt exempel på hur man kan få ned priserna och som kan möjliggöra att fler har möjlighet att ta det som byggs. Vi behöver samordna när det gäller detaljplaner och liknande tillsammans med en större region. Det är någonting som det eventuellt kan komma förslag på från den kommitté som arbetar med den frågan. I övrigt har vi lagt fram förslag som ännu inte har kommit till kammaren om förändringar av EBO-lagen. Det handlar om nyanländas möjlighet att bosätta sig var de vill i . Det är ett fåtal kommuner som fortfarande har bostäder att erbjuda medan det i första hand i storstadsregionerna är väldigt svårt att få en bostad. Vi talar om personer som behöver studera i storstäder men också de som behöver ta jobb och de företag som söker personer som kan jobba i deras branscher i framför allt storstadsregionerna. Det är viktigt att vi i första hand kan tillhandahålla en bostad för dem som är i behov av det för att kunna ta de jobb som finns i storstadsregionerna. har släppt en rapport som visar att vi behöver bygga ungefär 71 000 bostäder . När man talar siffror är det alltid svårt att ta till sig exakt vad det innebär. byggs det ungefär 40 000 . Det innebär nästan en fördubbling av antalet bostäder för att få en balans på bostadsmarknaden. Det är skrämmande siffror som presenteras från sida. Det är stora åtaganden som vi har att ta ställning till när det gäller att få fram fler bostäder till rimliga kostnader. För tids vinnande väljer att yrka bifall till reservation 16, och vi avstår från övriga yrkanden. Avslutningsvis vill jag lyfta fram den fråga som flera har tagit upp här. Det gäller bullernivåerna. Där har tidigare lyft fram behovet av att öka nivåerna för att kunna bygga i attraktiva områden där bullernivåerna är högre. Från regeringens sida valde man att bara lägga fram ett förslag om att höja nivåerna med fem decibel för lägenheter på . ställer sig bakom en höjning av bullernivåerna med fem decibel för alla lägenheter och även fem decibel ytterligare för lägenheter på . Från Alliansens sida vill man begränsa höjningarna till enbart studentlägenheter. Där finns det flera remissinstanser som har lyft fram problematiken med att bara innefatta studentlägenheter. Bland annat tycker och att det saknas en tydlig definition av vad studentlägenheter egentligen är för någonting. Går man vidare är det flera instanser – bland annat , , Byggindustrier och flera kommuner – som säger att det finns ett stort behov av att underlätta för att bygga fler smålägenheter, varför man menar att man bör underlätta vad gäller bullernivåerna för alla lägenheter . I detta anförande instämde och (båda SD). 13 (MP): debatterar vi planering och byggande, något som jag har många personliga kopplingar till. Jag är byggnadsingenjör. Jag har studerat lagstiftningarna under min utbildning, och jag skrev mitt examensarbete med titeln plan- och bygglag? Jag har jobbat med både bygglov och planeringsfrågor, både som handläggare och som beställare. Jag har suttit i den kommunala nämnd som hanterar frågorna om planering och byggande. Jag skulle vilja påstå att jag kan det där med planering och byggande hyfsat bra. Men några som kan det ännu bättre är de remissinstanser vi använder oss av. Därför vill jag påpeka att vi ibland bör lyssna på dem lite mer än vad vi faktiskt gör. Det har vi också gjort, bland annat när det gäller det förslag till ny bullerförordning som ligger. Jag ställer mig bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservationerna 15 och 19. Frågor om planering och byggande är viktiga. Det är i dessa frågor vi sätter ramen för hur samhället ska utformas, och det är med dessa lagstiftningar som vi kan möjliggöra så att samhället byggs för alla. Det är viktigt att vi bygger samhället för alla. Det ska vara ett samhälle där alla får plats och där alla kan bo, leva och vara. Vi behöver säkerställa den kommunala och regionala planeringen av mark och vatten för att på bästa sätt kunna nå upp till de nationella miljökvalitetsmålen om bland annat god bebyggd miljö och hänsyn till natur och kulturmiljö. Jag ser inte hur en utökad privat initiativrätt för detaljplaner skulle kunna säkerställa detta. Tvärtom behöver vi i stället stärka den långsiktiga och översiktliga planeringen, där vi bör ta hänsyn till flera saker. Det gäller bebyggelsebehov, behovet av samhällsservice, arbetsplatsområden, platser för framställning av förnybar energi, kretsloppshantering, matproduktion med mera. Vi behöver också ta hänsyn till ödlor, grodor och sällsynta växter, som nämnde innan. Det råder en allvarlig bostadsbrist i det här landet. Det är något vi på allvar försöker råda bot på. Vi kan inte lösa bostadsbristen med fler bygglovsbefriade åtgärder. Attefallshusen har möjligtvis skapat några nya bostäder, men de har också skapat några nya problem. Vi behöver se konsekvenserna av de nya befrielserna som vi har genomfört. Vi behöver se hur kommunerna väljer att hantera de nya regelverken, om va-kapaciteten räcker till och vilken typ av bebyggelse som blir konsekvensen av de nya reglerna. Allt detta behöver vi titta närmare på innan vi går vidare med fler bygglovsbefriade åtgärder. Studenter är en grupp som också ska få plats, i alla fall i det samhälle som jag vill att vi ska ha. Därför undrar jag över varför de borgerliga partierna uppenbarligen inte vill att studenter ska få samma plats i vårt samhälle som alla andra. Jag har sagt det i denna kammare förut, och tydligen behöver jag säga det igen: Studenter är inte en homogen grupp. Alla studenter är inte unga, friska och starka. Studenter kan vara äldre, vara funktionsnedsatta och till och med ha barn. Studenter är inte en grupp som tål mer än någon annan. Studenter är precis som du och jag – väldigt olika. Det enda som studenter har gemensamt är att de just studerar. Dessutom är studenters bostad ofta också deras arbetsplats. Studenter har oftast inte ekonomi för att kunna åka på semester eller fly till någon stuga . Studenter har precis samma behov som vi andra av bullerfria miljöer och tillgänglighet. Därför kan jag inte förstå den motion där man vill utreda ytterligare anpassningar av tillgänglighetskraven och pröva andra lättnader i byggreglerna för studentbostäder. Vad är det som säger att en student inte behöver åka hiss när han eller hon har storhandlat eller kunna vända med rullstolen på toaletten? har det genomförts ändringar i bland annat byggregler som har möjliggjort byggandet av mindre studentbostäder. Flera av dessa förändringar har gällt kraven på bostadens utformning, men kraven på att en bostad ska vara tillgänglig och användbar för alla har fått vara kvar. Studentbostäder ska, precis som andra bostäder, vara tillgängliga för alla – även för dem med funktionsnedsättning. Det bör i sammanhanget framhållas att i en rapport på den tidigare, borgerliga, regeringens uppdrag redan har utrett om de tekniska egenskapskraven på tillgänglighet och användbarhet för studentbostäder med tidsbegränsat bygglov bör ändras. I rapporten är förslag att inte ändra lagen. Det finns enligt mening inte tillräckliga skäl för en sådan förändring. Det beror bland annat på att den minskade kostnaden som följer av att man tar bort tekniska egenskapskrav är relativt liten i förhållande till byggkostnaden i dess helhet. Det är även osäkert om borttagandet av kraven skulle leda till ett ökat byggande av studentbostäder. Verket framhåller också att det som är tänkt som en regelförändring mycket väl kan leda till att regelverket blir mer komplicerat. När en utredning inte ger det svar som beställaren hoppas på hjälper det inte att tillsätta en ny utredning. Jag tror att det är dags att sansa sig lite och se hur de ändringar som vi har genomfört slår när nu byggandet av såväl studentlägenheter som andra bostäder tack vare regeringens satsningar äntligen kan komma igång stiltje. I det betänkande som vi nu debatterar finns också motioner om att skapa ännu mer flexibla bullerregler. Regeringen har i förordningen om riktvärden för trafikbuller annonserat att bullerreglerna ska justeras så att det blir tillåtet med höga decibeltal just för små lägenheter för att dessa ska kunna tillskapas. Som jag nämnde i början: Vi har tagit hänsyn till remissinstanserna. Det är inte läge att nu ytterligare luckra upp bullerreglerna. I den nya bullerförordningen har vi tagit hänsyn till remissinstanserna och vägt in deras förslag. behöver vi också följa upp effekterna på folkhälsan. Jag kommer tillbaka till studenterna. Jag förstår inte hur de borgerliga partierna kan välja att stå fast vid sitt kritiserade förslag om att studenter ska tåla mer buller än någon annan. I ett utskottsinitiativ passar man på att pressa fram frågan, utan att ta hänsyn till remissinstansernas massiva kritik. Det visar på att man uppenbarligen inte vill bygga det samhälle som jag vill bygga – ett samhälle där också studenterna ska kunna bo på samma villkor som vi alla. Studenter är lika bullerkänsliga som alla andra, om inte mer. Studenter har en mycket utsatt situation, och dessutom är studenternas bostad också deras arbetsplats. Studenter är inte en homogen grupp. Studenter är inte en grupp som tål mer buller än någon annan, och de ska därför inte utsättas för mer buller än någon annan. 14 (KD) replik: Jag vet knappt var jag ska börja, för jag har aldrig hört någon som motsäger sig själv så mycket som gör i detta anförande. Min rekommendation är att läser de remissvar som hon så tydligt hänvisar till och säger är så tydliga. När det gäller frågan om buller i förhållande till tillfälliga bostäder såsom studentbostäder är studentföreningarna, studentstiftelserna och studentkårerna alla överens. De tycker att det är okej att i detta tillfälliga boende ha möjlighet att bygga fler studentbostäder centralt och bra, nära kollektivtrafik. Buller mäts på ytterväggar. Med den moderna byggteknik vi har behöver det inte innebära att inomhusmiljön blir så mycket sämre. Återigen: Om man nu säger att man ska lyssna på alla dessa remissinstanser och verkligen har vägt samman deras svar förstår jag inte varför man i talar om och höjer upp vikten av att lyssna på studenterna och i inte alls verkar ha lyssnat på de remissinstanser som också för fram studenternas röst. De är tydliga med att det behövs fler bostäder, och de vill att det ska finnas en möjlighet att de byggs snabbt och nära kollektivtrafik och nära universiteten. I detta anförande instämde (C). 15 (MP) replik: Jag vet inte, , om du har läst remissvaren och haft ett samtal med . Det är självklart att alla aktörer är i desperat behov av bostäder till studenterna. Men är inte speciellt intresserade av att man ska peka ut studenter som en enskild grupp som ska klara mer buller. För mig är det den aktör som företräder de flesta studenter i . Och tro mig – jag har läst! Det är jättebra att nämner de moderna tekniska möjligheter vi har . Men som byggnadsingenjör blir jag lite förbryllad. Det är precis som du säger: Bullret mäts på utsidan av fasaden. Problemet är att vår lagstiftning inte är kompatibel. Det finns alltså inget krav som säger att bara för att det är en viss bullernivå på utsidan överensstämmer kraven på ventilationsaggregaten, på god ventilation och god inomhusnivå med de bullerkrav som ställs på fasaden. Det gör att om vi skulle tillåta höga bullernivåer på fasaden kan vi inte garantera en god inomhusmiljö. Om man inte kan öppna fönstret för att det bullrar så mycket utanför tycker inte jag att det är en god boendemiljö. Vi har tydligt hört att det är många som vill se en ytterligare översyn, men jag tycker att vi ska titta på folkhälsoperspektivet först. Fem decibel, som vi nu har valt att höja med, är ganska mycket. Jag tycker att vi ska vara lite varsamma, för det här handlar om folkhälsan. Jag vill inte se en drastisk förändring där. 16 (KD) replik: Jag förstår att det här har varit en jobbig fråga för regeringen, och jag förstår att man kanske behövde för att läsa alla dessa remissvar och för att träffa alla dessa personer. Men vi drar helt olika slutsatser. Ja, det finns en hel del saker som ska vägas in. Men i slutändan är det så att det behöver byggas mer. Där har också majoriteten sagt att man kanske kan se en förändring. Större delen av skulle inte ha kunnat byggas med de bullernivåer som föreslås i förordningen. Man kan absolut diskutera detta utifrån många olika aspekter. Men som vanligt: Bara för att ett förslag kommer från den andra sidan behöver det inte skjutas ned. Jag förstår som sagt att det har gjort ont och tagit . Jag vill också nämna någonting när man talar om tillgänglighet för studentbostäder. Det exempel som vi lyfter fram är att man kan titta på . Där finns det alltid en möjlighet att komma in även för personer med funktionsnedsättning. Det finns också alltid en toalett på alla plan. Men det kanske inte behöver vara så att alla lägenheter är helt och fullt tillgänglighetsanpassade. Återigen: sa nej. Men bara för det tycker inte jag att man ska lägga saker och ting i en byrålåda. I Alliansen är vi tydliga. Vi fortsätter att vända och vrida på varje sten. Vi visade stor lyhördhet, och vi försöker verkligen komma framåt. Som vi har hört tidigare tar och bostadsministern upp en sten. Någon säger nej, och man lägger ned den och gör ingenting. Jag har några frågor. Ni vill bygga mycket mer. Men vad är det ni vill bygga? Ni talar om att ni tar steg och att saker och ting ska vägas. Men jag undrar: Vad vill bostadsministern? Vad vill parti? Vad vill regeringen? Var vill ni bygga någonstans? Och hur vill ni bygga? Ni säger bara nej . 17 (MP) replik: Att påstå att vi säger nej när vi satsar så mycket pengar i investeringsbidrag för att just tillskapa nya bostäder gör mig lite bekymrad. För mig är det inte ett nej; det är ett ja till alla dem som står utan bostad. Det är ett ja till de unga som vill flytta hemifrån. Det är ett ja till de studenter som inte kan ta sin utbildningsplats eftersom det inte finns någon bostad på orten. Detta är inte bara ett Stockholmsproblem. är vi tillbaka i att vi i princip har bostadsbrist för både unga och studenter i alla städer som har ett högre lärosäte. Det är bra att förstår, som hon säger. finns det ett förslag framme, och som jag har sagt tidigare tycker jag att vi ska titta på hälsoeffekterna. Jag förstår inte hur man kan säga att en del av lägenheterna inte ska vara tillgängliga. har vi en enorm bostadsbrist. Om jag som student skulle bo i en lägenhet, råka ut för en olycka och hamna i rullstol ska jag alltså inte kunna bo kvar i min lägenhet eftersom den inte är anpassad. Det finns då heller ingen annan lägenhet att tillgå, för bostadsbristen är så stor. och jag var på samma seminarium . Det handlade om hur äldre ska kunna bo kvar längre. Jag tog med mig en viktig sak från det seminariet som jag tyckte var väldigt tydlig: Det var inte bara för äldre man skulle bygga tillgängligt. De sa att man ska bygga tillgängligt för alla. I den gruppen ingår också studenter. gör vi en statlig satsning, för vi ser att det behövs. Det är ett exceptionellt läge där det inte har skett någon förändring. Det är inte som tillskapar lägenheter. Det är satsningar, investeringar och initiativ. Vi måste få fram byggbar mark, absolut, och där måste vi prata med våra kommunala företrädare. Det är precis som det har nämnts tidigare: Om kommunen är förberedd finns det också mark att bygga på.