prot · H3096 · 2015-09-22 00:00:00 — Men vi har stor respekt för varandra. Det är även i fortsättningen det närmaste samarbetet vi har. Det innebär att vi kan ringa till varandra och stämma av olika aktuella frågor. Jag skyller alltså detta mer på det melodramatiska draget hos än på att det skulle motsvaras av någon konflikt mellan och . Det är inte alls på det sättet. Vi fortsätter att ha ett gott samarbete. När det gäller den andra frågan vet jag inte var den kommer ifrån heller. Vi har haft en diskussion om hur vi ska lösa de praktiska utmaningarna med de stora flyktingströmmarna. Min enda kommentar har rört vad vi själva lärde oss, historiskt, av att ta emot så många finska krigsbarn. Det handlade inte om att försöka undervisa någon annan. Jag sa: Det är viktiga lärdomar för oss. Vad kan vi lära oss av att vi klarade av det då, och hur ska vi kunna använda de kunskaperna nu? Så här är det i hela EU-samarbetet. Vi får kollegor som kan tillhöra ett parti som jag kan tycka har extrema åsikter ibland eller åsikter som står väldigt långt ifrån mina egna partisympatier. Men vi samarbetar. Vi måste samarbeta med varandra. Vi försöker upprätthålla en respektfull dialog. Det sker regelbundet. Det sker förstås också med Sannfinländarna . Jag har ett bra och nära samarbete med . 23 (SD): Man ska inse sina misstag. Med hänsyn till det som utrikesministern har sagt fanns det absolut viss befogad kritik för att det var ett överdrivet ordval. Men med hänsyn till vad statsministern kallar mig och mina partikollegor och med hänsyn till de utspel som har gjorts av ledande partiföreträdare för utrikesministerns parti var jag rädd och orolig för att det på något sätt skulle spilla över på det som skedde och skrevs. Det var anledningen till ordvalet. Men jag är som sagt inte den som är den. Jag inser mina misstag. Som jag sa inledningsvis kommer jag aldrig att bli utrikesminister just på grund av att jag ibland kan agera lite väl mycket med ryggmärgsreflexerna. Men jag kan ändå be om ursäkt. Jag tror att även utrikesministern och regeringen bör lära av de misstag som de också gör. Det spelar ingen roll om det är medierna som gör en grej av det och att det är fel. Om de gör det och misstolkar det är det också ett problem. Då måste man inse att man kanske gjorde fel och att det kanske finns behov av att tänka till en extra gång på hur man ska göra nästa gång. Som jag också sa inledningsvis har jag, nu när jag sitter i utrikesutskottet, förstått och i allra högsta grad märkt av att den internationella arenan är ett minfält. Man måste vara varsam med hur man agerar. Jag är oerhört oroad över hur det ser ut runt och ser därför ett behov av att vara övertydlig så att det inte utnyttjas av dem som kanske har intresse av att så split eller framför allt av att få det att framstå som att det skulle finnas några meningsskiljaktigheter oss emellan. 24 (S): Jag vill rikta ett tack också till som backade lite här. Det är värt respekt i ett sådant här sammanhang. Utrikespolitik är sannerligen inte lätt. Utrikesministern är ute och reser väldigt mycket och träffar många olika kollegor. Jag är övertygad om att diplomatin kräver att man är tydlig men ibland också försiktig. Det beror självklart på i vilka sammanhang man pratar och framför sina budskap. Visst är det så att också vi i utrikesutskottet måste träna på att säga rätt saker vid rätt tillfälle. Det är ingen som är ofelbar. Det sker misstag från alla håll och kanter. Regeringen kan göra misstag och riksdagsledamöter kan göra misstag. Andra länders dignitärer och regeringsrepresentanter kan också göra misstag och säga konstiga saker vid fel valda tillfällen. De kan kanske också ibland säga saker i affekt vid olika tillfällen. I huvudsak ska vi ändå vara försiktiga med språkbruket. Vi måste värna och vårda det. Jag tycker att det är viktigt att vi är tydliga. Vi ska också ha en sådan relation att vi ska kunna säga saker till varandra som vi står upp och brinner för. Men just språkbruket är viktigt, inte minst inom diplomatin, i de sociala relationerna och här i plenisalen. Jag uppskattar att sa det som han sa här från talarstolen, och jag uppskattar definitivt utrikesministerns tydlighet och hennes fortsatt förstärkta intresse för att hålla en god kontakt med den finska utrikesministern framöver för att förstärka de finsk-svenska relationerna. 25 Utrikesminister (S): I slutet blev det här för bikt som jag inte vet om jag har lust att bidra till så mycket mer än att säga att det här rör vid en större fråga som ibland också handlar om hur saker framställs och hur medierna beskriver saken. Men vi kan ju också hjälpa till genom att i varje fall lägga den här frågan till handlingarna. Tack så mycket! Överläggningen var härmed avslutad. § 5 Svar på interpellation 2014/15:649 om svenskt bistånd till den assyriska folkgruppen i 26 Statsrådet (MP): har frågat mig om jag kan försäkra att svenskt bistånd når fram till den folkmordsdrabbade folkgruppen assyrier i , om jag anser att kravet på att bistånd ska ges generellt även ska tillämpas när den assyriska gruppen är så pass diskriminerad att den inte får eller vågar ta del av biståndsmedel som skickar samt varför muslimska organisationer som Islamic Relief erhåller svenskt biståndsmedel när inte kristna kyrkor eller organisationen anses lämpliga för biståndsprojekt i . Den humanitära situationen i har med Isils framfart förvärrats dramatiskt . Fler än 3 miljoner irakier har flytt sina hem och mer än 8 miljoner är i behov av hjälp. Inte minst religiösa och etniska minoritetsgrupper är särskilt utsatta. stöder FN:s humanitära insats i och har bidragit med i humanitärt bistånd. Stödet går via Sida till de FN-organ som har verksamhet på plats i landet, bland andra , , Programme, och UNHCR som i sin tur samarbetar med flera, små som stora, av civilsamhällets organisationer, så kallade NGO:er. Vidare går stöd också via FN:s globala fond för katastrofbistånd, Cerf, som kommer FN:s lokala chefskoordinator till handa på ett snabbt och effektivt sätt. Den svenska humanitära biståndspolitiken bedrivs med utgångspunkt i de humanitära grundprinciperna om humanitet, självständighet, oberoende och neutralitet samt med hänvisning till den internationella humanitära rätten, IHL. Humanitärt bistånd måste riktas till alla behövande, oavsett politisk, religiös eller etnisk tillhörighet eller geografiskt bosättningsområde. Att utan urskiljning ge stöd till människor i nöd ökar möjligheterna för att de humanitära aktörernas livräddande insatser accepteras och ges tillträde av parterna i konflikten. På grund av säkerhetssituationen i är det humanitära tillträdet begränsat och oförutsägbart. FN:s nya humanitära responsplan för som presenterades beskriver problematiken väl och redogör för det som behöver göras för att förbättra tillträdet till nödställda i särskilt svåråtkomliga områden. Med en mer genomarbetad riskutvärdering, med en uppdaterad behovsprövning och i samarbete med irakiska myndigheter gör FN och dess samarbetspartner i fält sitt yttersta, inte sällan under stort risktagande, för att humanitär hjälp ska nå dem som behöver det, oavsett etnisk bakgrund eller religiös tillhörighet. frågar mig varför vissa och inte andra biståndsorganisationer erhåller svenska biståndsmedel. Sida – vår biståndsmyndighet – utser på regeringens uppdrag strategiska partner för allokering av biståndsmedel i fält. Bakom besluten ligger ett noggrant och utförligt utvärderingsarbete som sker fortlöpande. Centralt i Sidas beslut är att stödet ges på ett sätt som är behovsbaserat och opartiskt och i linje med de humanitära principerna. De nationella Rödakorsorganisationerna är till exempel oumbärliga genom sin lokalkännedom och kapacitet att agera i komplexa miljöer, något som ofta möjliggörs tack vare deras neutralitet. Sidas verksamhet är vidare av sådan natur att stöd främst ges till etablerade humanitära organisationer med mångårig erfarenhet av humanitära program i stor skala, men att dessa organisationer i sin tur ofta arbetar i partnerskap med mindre, lokala, aktörer. I ljuset av FN:s nyinrättade så kallade gemensamma fond – – för torde det finnas nya möjligheter för sådana aktörer att ansöka om medel för sin verksamhet. Vi kommer givetvis att fortsätta göra allt vi kan för att hjälpa de utsatta människor som lever i konsekvenserna av en alltmer förvärrad humanitär situation. 27 (FP): Tack, biståndsministern, för svaret på min interpellation! Jag vill börja med att påpeka att jag är stolt över att är en stor bidragsgivare av humanitärt bistånd till . Det finns inga skiljelinjer mellan mig och biståndsministern i den frågan. Jag vill också påpeka att jag även delar biståndsministerns syn på grundprincipen inom biståndspolitiken: humanitet, självständighet, oberoende och neutralitet. Biståndet ska vara objektivt och ges efter behov och inte vara subjektivt. Men så är det tyvärr inte när det gäller biståndet till . Det kan jag garantera, för jag har sett det med egna ögon. De grupper som mest behöver biståndet får inte del av det svenska biståndet , särskilt när det kommer till de folkmordsdrabbade assyrierna. Med all respekt – då jag anser biståndsministern vara en ytterst kompetent person som jag beundrar – uppvisar biståndsministern och särskilt hennes rådgivare i en stor okunskap i frågan om vad biståndet till faktiskt går till och vilka som får del av det. Varför vi står här är just för att biståndet till inte riktas till alla, inte ges rättvist till alla folkgrupper. I stället för att riktas till de mest nödställda grupperna – yazidier, assyrier som är folkmordsdrabbade och även andra – ges biståndet direkt i händerna på makthavare eller organisationer som diskriminerar dessa grupper. Eller också ges biståndet till organisationer som man inte litar på, till exempel Islamic Relief. Varför skulle en assyrier vända sig till en islamsk organisation när man har blivit jagad, våldtagen, förtryckt och diskriminerad av muslimer? Varför skulle en sådan organisation någonsin kunna få tillit från dessa grupper? Jag besökte nästan ett femtiotal olika flyktingläger i . De flesta läger var assyriska läger, och jag själv har samma bakgrund. Jag besökte också yazidiska läger och läger med kurder från . Det var uppenbart för mig att det i de assyriska lägren inte fanns något FN-stöd eller stöd från andra biståndsorganisationer som nådde fram. Däremot såg jag att och andra kristna biståndsstiftelser fanns på plats. fanns på plats och nådde fram till byar långt uppe i bergen. Men den svenska flaggan och FN-flaggan lyste med sin frånvaro. Jag frågade alla lägerledare vad lägren hade fått via FN:s stöd eller internationellt bistånd, och de visade då upp en transformator som hade finansierats av internationellt bistånd. Allt annat hade tillkommit genom privata donationer. När jag samtalade med svenska ambassaden i blev jag ännu mer förvirrad. Jag berättade för dem vad jag sett och frågade dem om biståndet. De sa rakt ut att de inte kan garantera att det svenska biståndet täcker den assyriska gruppen, att det når fram. De kan inte heller garantera att de organisationer som, enligt vad biståndsministern påstår, i tagits fram med stor kunskap når fram till den assyriska gruppen. Biståndsministern står här och talar om humanitära principer, neutralitet, rättvisa och liknande när en av de absolut mest utsatta grupperna inte får del av biståndet. Min fråga till biståndsministern kvarstår därför. Någon har fel i det här läget. Är det svenska ambassaden när de talar med mig eller är det biståndsministern? Kan biståndsministern garantera att det assyriska folket i får del av det svenska och internationella biståndet på ett neutralt och rättvist sätt? 28 Statsrådet (MP): Jag konstaterar att vi har en situation i världen som vi inte har sett motsvarighet till sedan . Kriget har rivit sönder hela och tvingat 4 miljoner på flykt. Vi har Isil i som med sin framfart gör situationen ännu mer mardrömslik. En av konsekvenserna av den oerhört komplicerade situationen är att stora områden i både och är ockuperade och att det inte finns humanitärt tillträde till områdena. var det 270 biståndsarbetare som antingen dödades, kidnappades eller sårades allvarligt när de utförde sitt humanitära hjälparbete. Det är naturligtvis mycket allvarligt att respekten för det humanitära tillträdet har minskat i konflikten, att parterna inte respekterar de humanitära principerna. Beträffande huruvida man kan garantera att en viss grupp har fått hjälp vill jag säga att jag inte kan garantera någonting. Jag vet att den svenska inställningen gällande de humanitära principerna är att se till att det är behovsprövat, så att de människor som behöver mest hjälp, alltså inte grupper eller etniska minoriteter specifikt som grupp utan de människor som har störst behov, naturligtvis ska få hjälp i den grad som det är möjligt. De som har lyckats lämna de ockuperade områdena, olika minoriteter och religiösa grupper, och kommit till områden där FN och andra har tillträde vill jag påstå har möjlighet att få hjälp via FN-organisationerna. Det är viktigt att understryka att den fruktansvärda situation och den tragik vi ser utspelas i området i stort inte är de humanitära organisationernas fel. De försöker hjälpa till och mildra nöden och det oerhörda lidande som kriget har ställt till med. Det är också ett politiskt problem som vi måste adressera för att få slut på kriget. De humanitära principerna, att fokus ska vara på att stödet är behovsbaserat, neutralt, oberoende och humanitärt, är oerhört viktiga för att respekten för det humanitära tillträdet ska upprätthållas. Ingendera parten i konflikten får uppleva att man ger hjälp till den ena parten men inte till den andra. I så fall kommer vi att ytterligare undergräva de mycket svåra förhållanden som råder för humanitära biståndsarbetare. ger via sin biståndsmyndighet framför allt till de stora organisationerna som har tekniskt kunnande och bred erfarenhet, såsom , Programme och UNHCR. Vi ger också via Humanitarian . Alla dessa organisationer använder sig av små underorganisationer som försöker nå ut så långt som möjligt. Via dessa organisationer försöker vi nå ut så mycket vi kan. Vi utesluter inte på något sätt samarbete med assyriska organisationer, inte heller med , som för övrigt får lika mycket stöd som Islamic Relief som har funnits och arbetar enligt de humanitära principerna. 29 (FP): Eftersom vi talar om behov och upplevelser vore det bra att ha kunskap om det. Jag önskar att biståndsministern har ett samtal med som är miljöpartistisk politiker och som kan informera biståndsministern om hur situationen ser ut för den här folkgruppen. Vi behöver inse att minoriteter står rättslösa och skyddslösa i ett alltmer sekteristiskt land. Den situationen uppstod inte först när kom till världen. befolkning har ökat sedan invaderade landet 2003 – . har assyriska befolkning minskat från 1 ½ miljon till 250 000. På grund av religiös förföljelse, förtryck och diskriminering har många minoriteter sökt sig till . Det har skett en total kollaps av den assyriska befolkningsgruppen. Vi kan ta en annan grupp, mandéerna. I fanns 100 000 mandéer före invasionen. är det land där det finns flest mandéer . Det bor ungefär 7 000 mandéer i . I finns knappt några kvar. När man talar om behov och upplevelser måste man inse att när väljer att ge biståndspengar enbart till muslimska organisationer finns det inte en chans i världen att de andra grupperna kommer att känna tillit till landet. När jag åker till min hemby i där det finns nödställda, där det bor flyktingar, ser jag flaggor. Jag ser assyriska organisationer som kommer och delar ut mat. De får inte ett öre av det svenska eller internationella biståndet. När jag besöker lägren finns där ingenting. De människorna är i lika stort behov av hjälp som alla andra. När jag var i blev jag diskriminerad; jag har assyrisk bakgrund. Jag såg med egna ögon människor bli diskriminerade. Jag blev själv diskriminerad vid nästan varenda checkpoint som jag passerade. De frågar vad man har för ursprung. Om jag säger att jag är assyrier blir jag stoppad och hela bilen blir genomkontrollerad. Om jag säger något annat får jag åka förbi. Vi måste inse vad det är för utmaningar vi har. Jag kan garantera att biståndet inte når fram till den assyriska folkgruppen. Jag lovar statsrådet att det är så. Vad gäller det svenska biståndet och den stora okunskap med vilken det fördelas skadar det mer än det bidrar. Upplevelsen bland minoritetsfolken är fortfarande att de är eftersatta, att de lämnas bakom, att de inte får något stöd. Biståndet är inte rättvist. Det är inte opartiskt. Tvärtom hjälper det grupper som kanske inte har ett lika stort behov som andra grupper där behovet är mycket större. Jag önskar verkligen att man från och biståndsministerns sida ser över vad svenskt bistånd går till och ser till att det når fram till de grupper som är mest utsatta. Annars är alla de fina orden som beskriver vår biståndspolitik, som biståndsministern nämner här, bara snömos. Det stämmer inte med verkligheten. Jag har själv varit i , och jag uppmanar biståndsministern att åka ned till de säkra områdena i och och med egna ögon se om det jag säger stämmer eller inte. I annat fall gör man inte, som biståndsministern säger, allt i sin makt för att säkerställa att det hela går rätt till. Därför vill jag gärna fråga: Tänker biståndsministern se över biståndet och se till att dessa minoritetsgrupper får det stöd som de förtjänar, efter behov och efter upplevelser? 30 Statsrådet (MP): Jag tvivlar inte alls på att det finns en mängd minoriteter och folkgrupper i och i övrigt i området som är diskriminerade. Det är ett faktum, och vi för en politisk dialog med regeringarna om det faktumet. Det är en mycket olycklig utveckling i området, minst sagt. Jag vill verkligen understryka att det inte är så som säger, att vi endast ger bistånd via muslimska organisationer. Vi använder oss exempelvis av och , kristna organisationer som också de arbetar enligt de humanitära principerna. När man tittar på exempelvis Assyrier Utan Gränser riktar de, enligt hemsidan, in sig speciellt på assyrier. Det går emot de principer som svenskt bistånd arbetar efter, de humanitära globala principerna för detta. Vi måste behålla den neutrala, behovsbaserade bedömningen i alla lägen. Det finns en lång rad etniska och religiösa grupper inblandade i området. Det är kurder i Kobane, shiiter i Deir el-Zour, sunniter i , yazidier i Sinjar, palestinier i Yarmouk och kristna i Hasakeh och . Om vi skulle fokusera på alla dessa människor grupp för grupp skulle vår neutralitet kunna ifrågasättas. Vi måste fokusera på människor och deras behov och sedan försöka nå ut via organisationer som kan garantera opartiskhet, tekniskt kunnande och erfarenhet som vi som biståndsgivare kan lita på. Jag vill också påpeka att mindre organisationer alltid kan söka stöd. Via Humanitarian får man snabb behandling och bedömning. Det är inte på något sätt så att man utesluts, utan det finns möjligheter att söka stöd både via Sida och via FN-organisationerna. Att det svenska biståndet skadar mer än det gör nytta var en väldigt drastisk formulering. är en av de absolut största humanitära givarna i världen, den femte största. Vi ger inte bara till ; vi ger till en lång rad bortglömda konflikter och flyktingar – alltifrån flyktingar från , , och till en mängd palestinier och västsaharier. Alla dessa människor har tvingats i väg på grund av krig och konflikter. I och har vi bidragit med . har gått till krisen i . Jag törs påstå att vi med våra medel har hjälpt miljontals människor att hitta en och åtminstone få tak över huvudet och tillgång till skolgång, hälsovård och mat. Det tycker jag inte att vi ska behöva skämmas över på något sätt. Vi ska se över att vi verkligen når fram. Vi för en dialog med alla våra samarbetspartner . Det är naturligtvis viktigt att göra analyser, och det gör vi fortlöpande. 31 (FP): Biståndsministern kan här inte garantera att vi når fram till den assyriska gruppen. Det är fullkomligt irrelevant vilka som får medlen – jag bryr mig inte. För mig är det relevant att pengarna och hjälpen når fram till de här grupperna. Man kan lita på min upplevelse eller inte, men jag har varit på plats och sett det själv: Den assyriska folkgruppen får inte del av de biståndspengar som klappar sig för bröstet och säger att man delar ut. Det är jättebra att vi delar ut pengar. Jag stöder det till . Men om de mest drabbade grupperna inte får något stöd är vi inte neutrala. Då är vi inte rättvisa och opartiska, utan då får vissa grupper en stärkt situation men andra inte. Det är helt uppenbart att biståndsministern saknar insikt i hur allvarlig situationen är för de här minoritetsgrupperna. Allt startade inte med . Nästan 1,3 miljoner assyrier hade lämnat innan kom. Det här fanns tidigare, och det var extrem diskriminering tidigare. Men det är som eventuellt avslutar jobbet , om inte vi från omvärlden hjälper till. När jag är i de här lägren upplever jag att människorna där känner sig bortglömda, ohjälpta och eftersatta jämfört med andra. I andra läger är det fullt med FN-skyltar, men i assyriska läger är det med nöd och näppe man får dricka smutsigt vatten för att överleva. Jag tycker inte att det är hållbart. Efter samtal med svenska ambassaden i ter det sig uppenbart att de i princip själva medger att de inte når fram till den här gruppen. Då är det uppenbart att det inte heller är rättvist fördelade medel, särskilt med tanke på att det är en folkmordsdrabbad grupp. Man kan garantera att den här gruppen har ett starkt behov av hjälp. Jag skulle önska att biståndsministern kunde vara lite mer ödmjuk, se över detta och lova mig att hon tänker se till att man kollar upp de här situationerna så att hjälpen når fram till även denna grupp. Det vore det mest rättvisa. 32 Statsrådet (MP): Jag är väldigt ödmjuk. Jag har under mitt år som biståndsminister rest så mycket jag kunnat. Jag har besökt flyktingläger där flyktingar från finns. Jag har ännu inte kommit till , men jag kommer naturligtvis att resa även dit. Jag tvivlar inte på att situationen är fruktansvärd för en lång rad religiösa och etniska minoriteter och även för de breda lager av sunniter som befinner sig inom ockuperat område i . Hjälpen måste kunna komma fram. Så långt är vi helt överens. Då måste man också använda de kanaler och organisationer som man verkligen litar på och kan ha långsiktigt förtroende för. Jag tror att det problem som ibland dyker upp när FN, Sida eller andra aktörer nu ska välja samarbetspartner är att man bedömer att vissa organisationer möjligen kan bidra till konflikt och kan utsätta biståndsarbetare för en risk om man inte verkligen bevakar neutraliteten. Vi måste ha organisationer som vi litar på. Vi har också inom det svenska biståndet väldigt högt ställda krav på att de svenska skattemedlen ska användas på ett sätt som går att lita på. Det humanitära stödet till började under . Vi hade tidigare inget specifikt humanitärt stöd. Tvärtom höll på att avveckla sitt bilaterala bistånd till under den tidigare regeringen. Det som skedde före kriget var väldigt olyckligt. Vi för en politisk dialog med regeringarna, som jag sa. Överläggningen var härmed avslutad. § 6 Svar på interpellation 2014/15:722 om tydliga besked om skatterna 33 Finansminister (S): har frågat mig om beskeden från budgetpropositionen om brytpunkten, avtrappat jobbskatteavdrag och höjd särskild löneskatt för äldre ligger fast. I både ekonomiska vårproposition och propositionen Vårändringsbudget framgick att regeringen skulle återkomma med de förslag från regeringens budgetproposition som inte ingick i vårändringsbudgeten. Det kan därför inte vara någon större överraskning att dessa förslag, om än något justerade, återfinns i regeringens förslag till budgetproposition , som presenterades i går. 34 (M): Som finansministern konstaterade är interpellationen något gammal.