prot · H20950 · 2015-01-22 00:00:00 — Men om man nonchalerar de vetenskapliga rekommendationerna kan det i den andra änden innebära att man blir mindre restriktiv än vetenskapsmännen. Vi kan få populistiska politiker som är i klorna på starka kommersiella intressen och därmed agerar så att produkter kommer ut på marknaden fast vetenskapsmännen och forskarna säger att det finns betydande risker, eller i alla fall mer än icke-marginella risker. Detta kan hota människors hälsa. Därför måste vi ha en större tilltro till vetenskapen i de här frågorna. 141 Statsrådet (S): Jag måste också upprepa mig från förra debatten. Vi följer de vetenskapliga rekommendationerna . En nedlagd röst betyder inte att man inte följer dem. En nedlagd röst är inte ett nej. En nedlagd röst är inte heller ett ja. En nedlagd röst innebär att vi kan formera oss på det här politikområdet med en ny regering, precis som man gjort i andra regeringar runt om i . Det är inget konstigt, vilket försöker ge en bild av att det är. När det gäller bra forskning ska inte politiken avgöra vad som ska forskas. Det är det samlade forskarsamhället som avgör det och ingen annan. Sedan kommer jag till den fråga som lyfter upp om livsmedelsförsörjningen globalt. Där verkar vi vara överens om att vi behöver ett hållbart jordbruk som inte tär på jordens resurser. Det är oerhört viktigt särskilt med de klimatförändringar som vi har. De ställer betydligt hårdare krav på att vi kan producera livsmedel på den mark som finns tillgänglig och helst där befolkningen är som störst. Livsmedlen skulle givetvis räcka längre om svinnet blir lägre. Men det avgörs inte bara av den här tekniken. Det avgörs väldigt mycket av vilken infrastruktur som finns, vilken typ av åker som finns och vilken typ av lagringskapacitet som finns. Det är så mycket som avgör om vi ska lyckas med att öka livsmedelsförsörjningen globalt. Det finns inte ett sätt att bidra till en trygg global livsmedelsförsörjning. Man måste nog se på helheten och använda alla verktyg. I debatten har den nya regeringen lyft fram svensk livsmedelsstrategi som någonting viktigt. Vi ska producera mer livsmedel nationellt. Där finns det också en solidaritetstanke med människor ute i världen. Vi är långt ifrån självförsörjande. Vi använder givetvis livsmedel som produceras i andra länder som kan behöva dem bättre själva och har ett jättestort behov av det. 142 (FP): Den lagstiftning vi har bygger i mångt och mycket på de två EU-direktiv som finns. Den är problematisk i den bemärkelsen att om två produkter kommer fram – låt säga potatis eller någonting annat – och den ena är framtagen genom en genetisk modifiering medan den andra är framtagen genom en traditionell växtförädling där man har lyckats få fram en likadan produkt skulle den ena vara tillåten och den andra vara förbjuden. Så blir det när lagstiftningen fokuserar på att reglera teknik. Det vore bättre om lagstiftningen utgår från att man kan forska fram och odla fram saker och ting och sedan tillåts saker som vetenskapen kan rekommendera utifrån att det inte är farligt för människors hälsa eller för naturen. Det vore en bättre hållning till biotekniken och livsmedelsproduktionen i i den frågan. Det är mycket riktigt, som landsbygdsministern klargör, att frågan om bioteknik bara är en del för att klara den framtida livsmedelsutmaningen. Det handlar om infrastruktur, att få mer näring i jorden och annat. Det är mycket riktigt att det är så. De prognoser som finns bland annat från och andra tyder på att befolkningen i världen kommer att öka med . Den stora befolkningsökningen kommer att ske i söder om , i delar av och i . tillsammans med kommer sannolikt att få se en minskad befolkning även om det är lite. och runt kommer likaså att få en minskad befolkning. Det betyder att den stora befolkningsökningen kommer i områden där jorden är urlakad på näring på många håll och produktiviteten i jordbruket är mycket låg. Det är klart att biotekniken kommer att vara en viktig pusselbit för att kunna klara av den framtida matförsörjningen. Det är problematiskt att vi i regeringen har ett parti som är dogmatiska motståndare till allting vad genetisk modifiering heter. Jag har ägnat mig åt något som inte är särskilt rofullt utan snarare väcker en viss förskräckelse och har läst de yttranden som finns på . Där röstar och även konsekvent nej till precis allt. De reserverar sig mot vartenda beslut om att tillåta vad som helst oavsett vad. Det kan handla om hybridaspar som kan innebära att vi får mer och bättre råvara till industrin. De reserverar sig mot saker och ting som kan innebära att vi får mer kunskap om fotosyntesen. Det är saker som kanske har enorma fördelar för klimatförbättringar, en bättre miljö och människors hälsa. Allt det reserverar de sig mot. Vi har ett parti som kallar sig för som gång på gång offrar miljö och klimat till förmån för ett dogmatiskt motstånd mot modern växtförädling. Det kan inte vara att sätta vetenskapen främst. Därför är det viktigt att dessa debatter sker så att landsbygdsministern ser att det finns en tydlig vilja från sida att inte överge de vetenskapliga målen. Det är dessutom inte bara landsbygdsministern som ansvarar för detta. Jag tror att vi har åtta eller nio GMO-myndigheter i varav en del lyder under . 143 (S): Jag hade inte tänkt att gå in i debatten men gör det när man från talarstolen diskuterar vilka partier som tycker vad och hänvisar till partier som inte finns representerade här. Jag har haft förtroendet och förmånen att få sitta i miljö- och jordbruksutskottet . GMO-frågan har ständigt varit på tapeten och diskuterats. Samtliga partier har varit rätt så restriktiva i hållningen till införandet av GMO. De två partier som har varit allra mest restriktiva är och ännu mer . vet jag ingår i något som kallas för Alliansen. Min fråga till min kollega är: Hur har ni klarat av frågan när du har haft en sådan motståndare som ? Man måste naturligtvis diskutera sig fram och se hur förhållandet är i . Jag är helt övertygad om att landsbygdsministern klarar av att lösa frågan på ett bra sätt framgent, lika bra som det har skötts som har passerat där vi har haft en ganska sammanhållen åsikt i miljö- och jordbruksutskottet. har farhågor vad gäller . Jag tror inte att du behöver oroa dig i den här tappningen. Det är nog bättre om du tittar inom Alliansen för att se hur ni ska få ett stadigt stöd i den frågan. 144 Statsrådet (S): Världens livsmedelsförsörjning är en jättestor fråga och en jättestor utmaning. Visst kan den diskuteras och beröras. Men som jag sa i mitt förra inlägg är det mycket större och mycket som påverkar om vi ska lyckas öka livsmedelsförsörjningen som FN-organen har tittat på, och som för övrigt skriver i sin interpellation. Vad gäller attackerna på tänker jag inte bemöta dem. Regeringen är ett kollektiv, och vi fattar kollektiva beslut. Man ska inte gå ut och bara ta en position. Det är inte alls omöjligt att en ny regering diskuterar igenom vilken politik man ska ha. När det gäller de myndigheter som i huvudsak hanterar dessa frågor är det och , och de ligger under nya . Om man tittar på odlingen i har vi tidigare haft odling av exempelvis stärkelse i form av potatis. Den har företaget som gjorde det tagit bort från marknaden. Det pågår utveckling av grödor som behöver mindre kväve eller kan ersättas av exempelvis oljebaserade produkter. Men det finns ingen produkt på marknaden som är särskilt intressant att odla i . Även om det kan finnas scenarier som skulle kunna påverka miljön positivt får de inte utgöra en risk för människors och djurs hälsa eller miljö – det vill jag säga. 145 (FP): gick upp här i talarstolen och menade att han ville försvara , som han ansåg felaktigt apostroferades eftersom partiet inte är närvarande i debatten. Därefter levererade han en kraftfull attack på . De är mig veterligen inte heller närvarande i denna debatt, vill jag påpeka. De var däremot med i den förra. De har skrivit en interpellation där de på samma sätt som jag gör i min interpellation uttrycker kritik mot att regeringen frångår de vetenskapliga rekommendationerna. Jag uppfattar inte att är något problem i de här frågorna. Det är möjligt att det har funnits en annan hållning tidigare, men i Alliansen har vi följt de vetenskapliga rekommendationerna. Vi tycker att vetenskapen är viktig, och vi tycker att biotekniken är viktig. ska inte halka efter andra kontinenter. Jag vill ändå tacka landsbygdsministern för svaret. Det finns några delar i det som är positiva, fru talman. Det gäller framför allt det femte och sjätte stycket, där man uttrycker sig mycket positivt om bioteknik och användningen av moderna molekylära metoder inom växtförädling. Man säger att detta har möjlighet att bidra till att man på snabbare sätt kan identifiera och behålla ett växtmaterial som är fritt från skadegörare, till exempel. Det kan handla om att det är mer näringsrikt och innehåller de genetiska förutsättningar som efterfrågas. Det kan handla om resistens mot sjukdomar, tålighet mot klimat- och miljömässiga utmaningar och så vidare. Detta är mycket positivt, och min förhoppning är förstås att det också ska genomsyra politik framöver på området. Frågorna är alldeles för viktiga för att vi ska tillåta och att halka efter övriga världen. Detta är frågor där all den kunskap, det kunnande och det engagemang som finns i och i andra länder i ska kunna mobiliseras för att också kunna förbättra världen och bidra till nya landvinningar. Det gäller inte bara det som rör livsmedelsproduktionen utan även till exempel råvara för industrin, drivmedel och mycket annat. 146 Statsrådet (S): I interpellationen tar upp flera viktiga globala utmaningar. Vi står inför både en befolkningsökning och en klimatförändring. Det är sant att matproduktionen måste höjas och att klimatförändringen kommer att medföra att det blir svårare att odla på delar av den globala jordbruksmarken. Svaret på dessa frågor kan, som jag har sagt tidigare, aldrig vara endast ett. Vi måste tillsammans bidra på många olika sätt för att hitta lösningar, och vi måste samverka. Jag tror inte att våra mål skiljer sig åt så särskilt mycket. Det är mycket glädjande, och det lovar gott för framtiden. Tack för en bra debatt! Överläggningen var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2014/15:183 om tvärvillkoren 147 Statsrådet (S): har frågat mig vilka generella åtgärder jag avser att vidta för att komma till rätta med det beskrivna problemet att lantbrukare har drabbats av avdrag på sina EU-stöd som en följd av bestämmelser för avdrag för upprepade fel inom tvärvillkoren. Jag vill börja med att tydliggöra att det är som utifrån ett bemyndigande från regeringen har det fulla ansvaret för hur tvärvillkoren tillämpas i . Det innebär att det är upp till att tolka och utifrån det upprätta ett system för tvärvillkor. följer regeringen arbetet med genomförandet av jordbrukspolitiken genom kontinuerlig dialog och diskussion med . Jag har informerats om att har sett över avdragssystemen för tvärvillkoren och att de har funnit utrymme för förbättringar och därmed också vidtagit åtgärder i tillämpningen. Regelförenkling är en viktig fråga för regeringen både i EU-förhandlingar och i framtagandet av nationell lagstiftning. har många års erfarenhet av regelförenkling, och att förenkla och tydliggöra reglerna för lantbrukare är en ständigt pågående process. Jag vill dock uttrycka min förståelse för den komplexitet som tvärvillkoren medför i stödsystemet. Tvärvillkorsreglerna och principen för hur avdrag på stöden ska göras regleras på EU-nivå. Att den nya jordbrukskommissionären har satt regelförenklingar högt på sin agenda är i detta hänseende mycket positivt. Ett enklare och mer transparent sanktionssystem för tvärvillkoren är något som kan behövas, och jag kommer att verka för att dessa frågor inkluderas i en övergripande översyn av jordbrukspolitiken inför nästa reform. 148 (SD): Jag vill först tacka landsbygdsministern för hans svar om tillämpningen av reglerna för tvärvillkoren. Tvärvillkor betyder att lantbrukarna ska uppfylla ett antal verksamhetskrav inom till exempel tvärvillkorsområdet djurskydd för att få fulla stöd. Överträdelser bestraffas med avdrag på stöden, och om lantbrukarna inte har rättat till tidigare uppmärksammade fel blir avdragen procentuellt större, från . Enligt i artikel 41 a ska avdrag bara göras om bonden har gjort sig skyldig till samma överträdelse . Länsstyrelserna och har krävt tillbaka av lantbrukarna i olika avdrag när det gäller tvärvillkoren. En fjärdedel tar regeringen hand om, medan har gått tillbaka till . gjordes till exempel avdrag för , av vilka 1,4 miljoner var för upprepade förseelser. Hur många av dessa som är felaktiga finns det ingen statistik på. Det må i detta sammanhang tyckas vara små summor, men för de drabbade kan det ha en direkt påverkan på den egna ekonomin. I ett internt pm skriver att deras avdragssystem är fel. De skriver att det har resulterat i att tusentals lantbrukare kan ha fått avdrag för fel de inte har begått. Verket har nämligen gjort avdrag och hänvisat till den övergripande rubriken för ett tvärvillkorsområde utan att ange den specifika överträdelsen. Men trots att har gjort fel tänker de inte betala tillbaka några pengar. som har ett väldigt fokus på att återkräva stöd från brukarna eller lantbrukarna på grund av deras felaktigheter verkar det snarare som att verket försöker sopa undan sina egna felaktigheter. har föreslagit tre åtgärder för att komma till rätta med problemet i det interna pm:et. Verket går tillbaka till enskilda fall och rättar till felen. Ärenden som är aktiva omprövas. Här ska alltså lantbrukarna själva överklaga för att få sina ärenden prövade i domstol. löser problemet genom att justera – och här finns ett frågetecken – sitt it-system. Av dessa förslag förkastar alltså det första på grund av att det skulle vara för resurskrävande. Det andra förslaget lämnar utan kommentar. Det tredje förslaget är just vad förordar. Min fråga till landsbygdsministern gäller det som interpellationen egentligen handlar om: Tycker landsbygdsministern att det finns fog för den kritik som har framförts om att systematiskt och felaktigt har tillämpat inom återkrav på EU-stöd och tvärvillkorsavdrag? 149 Statsrådet (S): Jag beklagar det som har hänt. När det sker fel måste de rättas till så snart det går. Men vi måste också arbeta för att förbättra stödsystemet. Jag har en bra löpande dialog med i dessa frågor. har jag förståelse för att tvärvillkoren medför komplexitet i stödsystemet. Även sanktionssystemet är komplext och svårt att förstå. De regler som ligger till grund för tvärvillkoren och sanktioner finns i EU-reglerna. Det är därför som jag har som ambition att förenkla EU-reglerna i nästa reform av jordbrukspolitiken. Här är det också glädjande att den nya kommissionären har denna synpunkt. Alla ministrar i EU har till och med fått brev från kommissionären om att komma med förslag till förenklingar, och vi jobbar just nu med detta. När det gäller tvärvillkoren ansvarar alltså regeringen för EU-förhandlingarna, medan ansvarar för att utforma det nationella systemet. Jag vet att lyssnar på näringens synpunkter och tar till sig av de olika förslagen till förbättringar. Att förenkla för företagen är av hög prioritet för regeringen, och detta måste också genomsyra myndigheternas arbete. När det sedan gäller kraven måste de ställas till . Det är ingenting som jag som statsråd över huvud taget kan hantera. 150 (SD): Jag tackar landsbygdsministern för detta svar och noterar att han i svaret säger att vi måste rätta till fel. Jag är väl medveten om att han i sin roll kan ha svårt att uttala sig i frågan när det gäller specifika myndigheter. Men det är ganska viktigt i denna fråga. I interpellationssvaret säger landsbygdsministern bland annat: ”Jag vill börja med att tydliggöra att det är , som utifrån ett bemyndigande från regeringen, har det fulla ansvaret för hur tvärvillkoren tillämpas i .” Men EU-förordningar ska inte tolkas i eller i något annat medlemsland, för den delen. De ska tillämpas som vilken annan lag som helst. Landsbygdsministern säger i svaret att han har fått information från om hur avdragssystemet ser ut för tvärvillkoren och att det finns utrymme för förbättringar. Men borde ministern så lätt bli övertygad? Vari består dessa förbättringar och åtgärder? Det vill jag se först och främst. I svaret nämner lantbruksministern också regelförenklingar och att har många års erfarenhet av regelförenkling. Det kan jag själv skriva under på. Lantbruksministern nämner också den komplexitet som tvärvillkoren medför för stödsystemet. Men vem har påstått att det är just reglerna kring tvärvillkoren som är krångliga och otydliga? Jag vill hävda att det är tillämpningen som inte är korrekt. Det är där problemet ligger, inte i EU-förordningarna i sig. Jag vill upprepa min fråga. Anser landsbygdsministern att myndigheter, utan att nämna namnet på den vi diskuterar, i så fall bör återbetala de belopp som felaktigt har dragits från stöden till de drabbade lantbrukarna? Anser lantbruksministern att det är ett bra förfarande? 151 Statsrådet (S): Jag tänker som statsråd inte värdera myndigheter och tala om vad de ska göra i sådana här fall. Det har jag inte befogenhet att göra. Det hoppas jag att du förstår, . vill jag poängtera att faktiskt ger möjligheter till många olika tolkningar av hur det nationella systemet ska upprättas. Den gamla tillämpningen behöver därför inte ha varit fel i rättslig mening. Det faktum att granskade det svenska tvärvillkorsystemet och inte kritiserade de aspekter som omnämns i medierna gör det svårt att säga om det svenska tvärvillkorsystemet var felaktigt utformat i just denna fråga. Det finns alltså ett tolkningsutrymme i lagstiftningen. I mina ögon finns det också ett utrymme för förenklingar av EU-reglerna. I den senaste reformen blev det i slutändan tyvärr inte någon större förändring av regelverket för tvärvillkoren. Det kan finnas en förklaring, nämligen att det även fanns många andra frågor som stod i fokus för både oss och andra medlemsländer. Men inför nästa reform är min ambition definitivt att verka för förenklingar av flera delar i jordbrukspolitiken. Områden som kan förenklas är just tvärvillkoren, men också frågor om förgröning och så vidare behöver förenklas. Här behöver du absolut inte tvivla på att den ambitionen finns, och den diskuteras på ministerrådet. Jag ser fram emot att det kan hända väldigt mycket när det gäller förenklingar just därför att kommissionär mycket tydligt har aviserat att vi behöver göra förenklingar, och det är många länder som också driver dessa frågor. 152 (SD): Jag tackar lantbruksministern för detta. Vi saknar inte ambitioner, och det är bra. Vi talar om förenkling, och det är bra. Men talar vi om tvärvillkoren och om den övertolkning som en svensk myndighet har ägnat sig åt. Jag upprepar att om man läser , artikel 41 a, kan man se att det där står att avdrag ska göras bara om bonden gjort sig skyldig till samma överträdelse . Detta har misstolkats grovt av den svenska myndigheten – i detta fall . Den fråga som från början ställdes var hur ministern vill komma till rätta med de problem som beskrivs i interpellationen. Du nämner en hel del. Men jag tycker inte att det duger. I har den här tillämpningen fått karaktären av en osthyvel som skär över nästan varje gård som kontrolleras. Många miljoner försvinner ut ur landet alldeles i onödan. Det var aldrig avsikten med dessa tvärvillkorsavdrag, eller reglerna för tvärvillkoren över huvud taget, när de infördes. De skulle främja att reglerna följdes och framför allt att fusk stävjades. Jag tolkar ministerns besked som att regeringen inte tar frågan på allvar. Det är beklagligt. Det är kanske till och med oansvarigt. Förutom alla felaktigheter, som att beröva lantbrukarna deras rättmätiga ekonomiska stöd, handlar det om en rättssäkerhetsprincip och en tilltro till statsapparaten. Att myndigheten inte gör rätt och riktigt är helt enkelt inte acceptabelt. Enbart den anledningen borde vara skäl nog att ministern tar frågan på större allvar. För mig är det viktigt att man inte sviker de svenska lantbrukarna i denna fråga. 153 Statsrådet (S): Direktstödet har en stor betydelse för jordbrukarna och är en mycket viktig del av deras inkomst. För mig är det viktigt att stödet utformas på ett sådant sätt att det i så hög grad som möjligt stärker konkurrenskraft och bidrar till miljönytta. Vi måste också, som jag har sagt tidigare, säkerställa enkla, rättssäkra och stabila regelverk. Det finns behov att se över detta, som jag har sagt i tidigare inlägg. Min ambition är även att tvärvillkoren kommer upp på agendan, så att vi kan få ett enklare och mer transparent system. Det kommer jag att jobba hårt med, och jag har redan inlett detta arbete. Trots den korta tid som jag har varit statsråd har jag diskuterat detta i EU-sammanhang. , jag tar denna fråga på mycket stort allvar. Det är däremot upp till som ansvarig myndighet att bedöma huruvida det är lämpligt att öppna upp gamla ärenden för en ny bedömning. Enskilda lantbrukare kan överklaga beslut om stöd och sanktioner som de anser vara felaktiga. Det är som hanterar dessa överklaganden, inte jag som statsråd. Överläggningen var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2014/15:199 om ett paradigmskifte i fiskeripolitiken 154 Statsrådet (S): har frågat mig när jag och regeringen kommer att göra en samlad bedömning av vilka system som behövs för fiskets bedrivande i en ordning med en landningsskyldighet. På grund av svårigheten att styra ett fiske mot den önskade arten kan ett fartygs fångst innehålla fisk som inte omfattas av den enskilde fiskarens individuella fiskeranson. Landningsskyldigheten innebär att fiskarna kommer att vara skyldiga att landa även sådan oönskad fisk och räkna av den från kvoten. För att denna landningsskyldighet ska fungera i praktiken krävs selektiva redskap som minimerar den oönskade fångsten, men vid behov måste fiskarna också snabbt kunna överlåta fiskeransoner sinsemellan för att anpassa sina ransoner efter den fisk som fångats. Mot den bakgrunden beslutade regeringen om vissa förordningsändringar för att möjliggöra ett mer flexibelt system under en landningsskyldighet. I fiskeförordningen infördes ett bemyndigande för Havs- och vattenmyndigheten att meddela föreskrifter om fördelning av fiskeransoner och om överlåtelser av fiskeransoner . Sådana överlåtelser påverkar inte nästföljande års ransoner. Myndigheten har utnyttjat detta bemyndigande genom att föreslå en möjlighet till tillfällig omfördelning av fiskemöjligheter för svenska räkfiskare. Vidare gjorde regeringen ändringar i Havs- och vattenmyndighetens instruktioner, i syfte att göra det enkelt för dem som önskar överlåta fiskeransoner att göra det på elektronisk väg och snabbt få myndighetens godkännande. Genom dessa ändringar, som möjliggör frivilliga överlåtelser av fiskeransoner , bedömer regeringen att de nödvändiga förutsättningarna finns på plats för att genomföra landningsskyldigheten på nationell nivå. Sådana överlåtelser som sker skiljer sig emellertid tydligt från det system med överlåtbara fiskerättigheter i det pelagiska fisket som nämner i sin interpellation. Det systemet handlar i stället om att minska fiskeflottan och öka fiskets lönsamhet genom köp och försäljning av fiskerättigheter som tilldelats för en period av . En eventuell utvidgning av detta system till andra fisken än det pelagiska måste dock föregås av noggrann utredning av konsekvenserna för såväl fiskerinäringen som miljön. Den frågan bereds i . 155 (KD): Jag tackar ministern för svaret. Jag tycker att statsrådet har gett ett bra svar, på ett bra sätt. Det är väldigt viktigt med bland annat de selektiva redskap som utvecklas lite här och där i och som har en möjlighet att få mycket stor betydelse framöver. är det så med selektiva redskap att det inte finns möjlighet att fånga enbart den typ av fisk man vill fiska, utan det blir alltid bifångster.