prot · H20997 · 2015-05-07 00:00:00 — Men han har ingen egen tanke om hur detta ska gå till. Det är ju det som är slutsatsen. Jag ställer frågan: Hur vill göra det? Han har på sig. Det blir inget svar. Trots i justitieutskottet och trots i blir det inte mer än så här. Man hör ett radioinslag. Man skriver en interpellation. Man hoppas på det bästa. , det håller inte! 167 (FP): Jag tycker inte att det är ett problem att den här regeringen tar tag i frågan, för det är precis det vi vill. Besluten när det gäller , Säkerhetspolisen, höjd nivå och så vidare avgörs ofta av det säkerhetspolitiska läget, i det här fallet underrättelseläget och – tyvärr – de hemska attentat som vi har sett och bara i vårt närområde. Återigen: Vi har inte haft – vad jag vet i alla fall – 130 stridande i och , där några har avlidit och några har rest tillbaka. Vi har inte – vad jag vet – haft en situation där vi snart är uppe i 300 personer, kanske 400, varav många ungdomar från svenska städer, som reser ned i terrorismens namn. Det är klart att det är därför frågan blir extra aktuell. Jag har själv, herr talman, stått här och sagt: Jag är inte juridisk expert. Jag har inga exakta lösningar. Men det är oppositionens roll att lyfta upp frågor. När vi besöker verksamheter och har dialog med verksamheter är det viktigt att vi lyfter upp och diskuterar frågorna. Jag har fått ett svar . Det är att den här regeringen tänker avvakta utredningen , trots att vi – de som sitter i har säkert känt till detta ännu tidigare – fick indikationer om att en konsekvens av FN-beslutet om kriminalisering skulle kunna bli att Säkerhetspolisen inte får inhämta information under förundersökning. Vi får följa det här ärendet och se om och regeringen är beredd att ge sig på denna möjlighet när det blir dags. 168 Statsrådet (S): Jag vill bara notera att vi inte vet om vill ge Säkerhetspolisen den här möjligheten eller – om han skulle ge dem den möjligheten – hur det i så fall skulle gå till. Inget av det har vi fått något svar på i den här interpellationsdebatten. Det stämmer att vi, när utgjorde regeringsunderlag och vi hade en moderatledd regering, inte hade 130 utländska stridande, utan vi hade 100. Men det är en klen ursäkt för att inte agera. Vi har agerat. Vi har tillsatt en snabbutredning om att kriminalisera. Vi gjorde det . Jag tror att detta är ett av flera problem som vi kommer att vara tvungna att hantera efter utredningen. Låt mig för att problematisera ta upp ett annat. Om vi väljer att ytterligare kriminalisera kommer vi att försvåra för den förebyggande verksamheten. är vi beroende av tips och information. Det kan vara en anhörig som är orolig för att ett barn ska åka och strida. Uppemot hälften av dem som åker och strider dör – de kommer aldrig tillbaka till . Men det är självklart att om det är en brottslig verksamhet att åka iväg minskar det viljan hos anhöriga att anmäla till polis eller säkerhetspolis att ens man, son eller dotter är på väg för att strida. Det är också något som vi kommer att vara tvungna att hantera när utredningens förslag kommer. Att kriminalisera är en bra åtgärd. Jag tror att den är rätt och riktig och tror inte att det finns något alternativ. Men det är ingen enkel väg, inget quickfix. Vi kommer att få hantera ett antal svåra frågor när utredningens resultat väl ligger på regeringens bord och när remissinstanserna har fått säga sitt. Då välkomnar jag bidrag till den debatten. Överläggningen var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2014/15:510 om bredbandsutbyggnad på den svenska landsbygden 169 Statsrådet (MP): har frågat mig om det är min ambition att pengarna som satsas på bredbandsutbyggnad inom Landsbygdsprogrammet ska gå till andra ändamål. Tillgång till bredband med hög överföringshastighet är en förutsättning för den ökade it-användningen i samhället och för att fortsatt ska vara en framstående it-nation. Eftersom tillgången till bredband med hög överföringshastighet är ojämnt fördelad både över landet och mellan tätort och småort samt områden utanför tätort och småort, prioriterar regeringen att kunna ge stöd till utbyggnad i områden där marknaden inte anser det vara lönsamt att bygga ut. Regeringen har därför en hög ambitionsnivå och har avsatt för bredbandsutbyggnad inom ramen för Landsbygdsprogrammet . Utöver det finns även satsningarna på bredbandsinfrastruktur inom ramen för regionalfondsprogrammen i de nordliga delarna av landet som uppgår till inklusive medfinansiering. Regeringen har även förstärkt budgeten för stödet till ekologisk produktion i Landsbygdsprogrammet med ca jämfört med det ursprungliga förslaget, som den tidigare regeringen överlämnade till kommissionen . Denna satsning har dock genomförts utan att budgeten för bredbandsutbyggnad har påverkats. 170 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Bakgrunden till min interpellation är en skrift som släpptes av språkrör under Almedalsveckan 2014. Där menade man att de 200 miljoner i Landsbygdsprogrammet som lades på utbyggt bredband i stället skulle läggas på andra ändamål. Det gjorde mig självfallet något orolig, och vi var flera som undrade över vad detta exakt skulle innebära för utbyggt bredband på landsbygden. Därför gläder det mig att det av statsrådets svar framgår att man inte har gjort på det sätt som före valet sa att man skulle göra. Lite oroväckande är dock när man försöker se statsrådets it‑politik i ett större sammanhang. Ambitionen verkar vara något oklar. Därför kvarstår egentligen min fråga. har man inte gjort förändringen så här långt, men finns det fortfarande en ambition från miljöpartister i regeringen att den här förändringen ska göras, det vill säga att detta inte längre ska ingå i Landsbygdsprogrammet? 171 Statsrådet (MP): Jag tackar för uppföljningsfrågan. Bakgrunden är följande: förslag från , som refererar till i interpellationen, handlar om att man i stället för att finansiera hela bredbandssatsningen på landsbygden genom Landsbygdsprogrammet skulle satsa 200 miljoner på landsbygdens bredband utanför Landsbygdsprogrammet. Det skulle ha inneburit att 200 miljoner inom Landsbygdsprogrammet frigjorts från den tidigare regeringens budgetförslag och i stället använts för att ställa om jordbruket runt till eko. har alltså inte föreslagit mindre pengar till bredband. Tvärtom satsade extra i budgeten . Det var sedan mycket positivt att även den dåvarande regeringen till slut såg behovet av mer pengar till bredband i landsbygd. En fråga som lyfts fram här av handlar om vad det generella arbetet med it-politik i grunden riktar in sig på. Då kommer vi antagligen att pröva gränserna för vad denna interpellation kommer att handla om, och jag är inte särskilt ovan vid denna situation. Jag ska försöka mig på en överblickande genomgång. Först och främst handlar det om att det arbete som den tidigare regeringen hade gjort uppfattades som lite halvdant när det gäller Landsbygdsprogrammet, alltså de som ska gå till bredbandsutbyggnad i de områden där marknaden inte klarar av att bygga ut det. Man kan säga att det snarare är områden där marknaden väljer att låta bli att bygga ut, eftersom man klarar av att bygga ut men att man inte får någon lönsamhet i detta. Då är ingången att det underlag som jag har efterfrågat och fått handlar om att det hade tagits fram ett underlag till kommissionen för godkännande, men att detta underlag inte var berett i den omfattning som kommissionen krävde. Det har gjort att vi under detta halvår har fått komplettera detta på ett sådant sätt att det verkar som om man till slut kommer att godkänna Landsbygdsprogrammets användning för bredband. Om man är välvilligt inställd, vilket jag vill vara och är, kan man säga att vi tog vid ett arbete som vi nu har fört i mål. Förhoppningsvis kommer vi att få ett besked . Det handlar alltså om som gäller för statsstöd till bredbandsutbyggnad, så det är inget specifikt för Landsbygdsprogrammet som detta handlar om. It-politik generellt handlar om många olika frågor. Det statsråd som debatterade här har hand om it-säkerhet och svarar på frågor om det, medan it-politik generellt är mitt fögderi. Där är grunden att vi som nation ska fortsätta att vara ett av de länder som går främst när det gäller digitaliseringens möjligheter. Det är också viktigt att vi bibehåller denna tätposition – vi ska helst vara etta – i olika rankningar, eftersom det också skapar en möjlighet att ha bredd inom politiken. Digitaliseringen är nämligen så funtad att för att kunna ha en spets där nya företag skapar möjligheter och utrymme att utvecklas och utveckla behövs det en bra bredd. politiker – långt före både och min tid – tog viktiga steg på denna utvecklingstrappa. Hem-pc-reformen var en reform. En annan är utbyggnaden av bredband i hela landet. Detta spår kommer vi genom mig och att jobba vidare med. 172 (M): Statsrådet får förstå den förvirring som ibland uppstår när man läser regeringens vårproposition, där man får leta med ljus och lykta efter begreppet bredbandskoordinatorer, som är en nyckel i just utbyggnaden av bredband på landsbygden. Statsrådet har tidigare meddelat till trafikutskott att detta är någonting som man vill arbeta vidare med och få på plats. Det var någonting som vi initierade i regeringsställning och som vi inte hann föra i mål före valet. Man kan säga att olyckan slog till. Man kände sig något lättad ända till ändringsbudgeten lades fram, där det verkar som om bredbandskoordinatorerna är bortplockade. Men det är mycket luddigt uttryckt i budgeten. Precis den summa som avsåg bredbandskoordinatorer har inte riktigt följt med. Då blir min fråga till statsrådet: man att fortsätta satsningen på bredbandskoordinatorer? Kommer den att verkställas, eller har statsrådets och regeringens ståndpunkt i frågan skiftat sedan statsrådet var i trafikutskottet? 173 Statsrådet (MP): Jag tackar för att han lyfter upp mycket viktiga frågor. Detta är frågor som för oss innebär en partipolitisk obundenhet såtillvida att det är frågor som nästan alla partier i den här har i princip samma uppfattning om när det gäller riktning och hastighet. Bredbandskoordinatorer är oerhört viktiga, och detta arbete kommer att fortsätta. Det är ingenting som vi kommer att ta bort. Däremot tror jag att arbetets fokus behöver vara tydligt när det gäller vad som ger långsiktig effekt. Enbart bredbandskoordinatorer innebär ingen snabblösning. Bredbandskoordinatorer är den funktion som skapar kopplingen mellan riksnivå, regional nivå och lokal nivå. Vårt fokus kommer att fortsätta att ligga på flera olika delar. En av dem är bredbandskoordinatorer. En annan del handlar om att se till att det som tidigare kallades för grävdirektivet, som egentligen betyder att det förhoppningsvis kommer att grävas mindre, blir ett lagförslag. Det bereder vi i . Det kommer att innebära att när det grävs för att man ska lägga ned fiber kommer man att vara tvungen att redovisa det till en myndighet – vi har ännu inte satt ned foten när det gäller vilken myndighet det blir, men det ligger nära till hands att det är PTS som får detta uppdrag – för att senare nedläggning av andra typer av infrastruktur i mark ska kunna ske i samma rör. Detta öppnar upp ett antal olika frågor som har lyfts fram när vi har diskuterat och berett frågan. För min del är det i grunden en möjlighet att lägga ut fiber i de delar av landet där behovet är som störst, inte på grund av att det bor många människor där utan för att det är de som faktiskt är mest utsatta vid utglesningen av offentlig service. Den fick vi se mycket av under den förra och förrförra mandatperioden när människor flyttade från områden frivilligt eller ofrivilligt beroende på egna preferenser eller känslan av att de hade blivit lämnade åt sitt öde. Där har regeringen, genom att ha landsbygdsministern, infrastrukturministern, närings- och innovationsministern och mig som är bostads-, stadsutvecklings- och it-minister på samma departement, tagit ett helhetsgrepp på stad och land. Där är bredbandsutbyggnaden en oerhört viktig del. Bredbandskoordinatorer är alltså en del av detta pussel som ska till för att vi fortsatt ska vara världens bästa land i it-hänseende. En annan är utbyggnaden, där av kostnaden för bredbandsutbyggnad är grävkostnader. Detta är en fråga som möjligtvis kan ha undgått någon under den förra och förrförra mandatperioden. Men undgår den inte regeringen. Vi kommer att lägga fram ett lagförslag, och jag hoppas att och hans parti kommer att se välvilligt på denna proposition. En annan ingång när det gäller bredband handlar om det mobila nätet. En stor del av utbyggnaden bör och kommer nämligen att ske med fiber. Men det kommer också att finnas alternativa utbyggnadslösningar. Utöver dessa har vi en utredning som , alltså expertmyndigheten, jobbar med. Den handlar om att se de kapillärer ute i nätet som inte kommer att nås av någon av dessa lösningar. Då måste vi också kunna vara öppna för till exempel det som heter samhällsmaster. Det ska alltså inte finnas ett enda hushåll i som känner att det är utlämnat åt godtycke, eller för den delen marknadens möjlighet att bygga ut på affärsmässiga grunder. Det är det som vi står för och det som vi för. 174 (M): Jag upplever en tydlig diskrepans mellan vad statsrådet meddelar och vad som de facto står i regeringens vårproposition. Där avfärdar man mer eller mindre bredbandskoordinatorerna och låter frågan mer eller mindre bero. Det är en kort och näst intill avfärdande arrogant formulering i vårpropositionen, vilket gör mig orolig. Sedan är det bra att statsrådet har en välvillig inställning i kammaren. Frågan är om det räcker hela vägen till regeringssammanträdet. Statsrådet är inne på något annat viktigt för bredbandsutbyggnaden på landsbygden, nämligen den trådlösa täckningen av 4G. Där finns ett förslag vad gäller samhällsmaster, där jag med ljus och lykta försökte hitta statsrådets ställningstagande. Det kan vara så att jag är dålig på att leta, men annars kan statsrådet gärna i sitt sista inlägg få upplysa mig om samhällsmasterna. De är neutrala som placeras på strategiskt viktiga punkter där alla teleoperatörer kan få tillgång till den täckningen för sina abonnenter. Är regeringen och statsrådet villiga att verka för detta i alliansregeringen anda? 175 Statsrådet (MP): Tack, , för uppföljningsfrågan! Generellt sett får vi en gång möjlighet att staka ut de stora linjerna som ska räcka . Den är då vi ändrar på mindre saker. är det naturligtvis annorlunda. Det känner till eftersom han var med och röstade igenom oppositionens förslag. Det kanske han inte var. Han skakar på huvudet. Då får jag be om ursäkt. Men parti, de ledamöter som var i kammaren, röstade igenom ett förslag till budget tillsammans med . Det är den budget vi styr med , och utifrån den situation vi har är det inga stora ändringar som sker med utgångspunkt i de grundläggande idéerna i höstbudgeten. Vi jobbar nu med att sätta en budget , och i den kommer närmare detaljer för exakt hur vi kommer att hantera frågan. En viktig fråga är vad jag aviserade . Regeringen kommer att genomföra en översyn av bredbandsstrategin för att säkerställa att den fortsätter att vara relevant och framåtblickande. måste också acceptera att den gamla strategin naturligtvis har på nacken, och det är ett område som går fort framåt i utvecklingen. Därför är det viktigt att se över och inkludera både mål och fokusområden. Sedan var det frågan om samhällsmaster. Jag försökte vara tydlig i mitt tidigare inlägg att det är en fråga som finns med i den pott som PTS jobbar med. Det är en av de frågor som finns och som kan hanteras utifrån en möjlighet till utbyggnad. Vi vet att enligt PTS senaste bredbandskartläggning var det endast ungefär 300 hushåll och företag som helt saknade tillgång till bredband . Överläggningen var härmed avslutad. § 20 Svar på interpellation 2014/15:514 om nedläggningshotet mot och konsekvenserna för utbyggnad 176 Statsrådet (MP): har frågat mig om jag tidigare varit medveten om vilka konsekvenser som nedläggningshotet mot har fått för utbyggnaden av till och om jag avser att vidta några åtgärder för att säkerställa att Kistagren kan börja byggas utan fördröjning i samband med utredningen om framtid. Kollektivtrafiken inom är ett ansvar för , och utbyggnaden av Kistagren är inte föremål för regeringens överväganden. 177 (M): Tack, statsrådet, för svaret, även om det nog var det kortaste svaret på en interpellation jag någonsin har hört. Jag kan väl ha en del synpunkter på det. som regeringen fattade beslut om att tillsätta en förhandlingsperson – samordnare, koordinatör, eller vad titeln nu var, det har varierat lite – med ansvar för att se över huruvida ska läggas ned fick det konsekvenser för . Det lägger en våt filt över utvecklingen och förnyelsen av eftersom man inte vet om flygplatsen ska vara kvar. Om flygplatsen inte ska vara kvar ska man inte investera nytt och försöka modernisera. Om den ska vara kvar ska man göra det. Då finns ett kollektivtrafikprojekt som håller på att byggas ut i anslutning till . Det kommer att vika av från den nuvarande Solnagren bort mot och göra att blir en flygplats med en spåranknytning. Jag som gillar tåg – statsrådet är välkommen till mitt kontor för att titta på min modellsamling om han är intresserad – tycker att det är helt fantastiskt. Det möjliggör för miljösmarta transporter till och från flygplatsen – dessutom kapacitetsstarka transporter till och från flygplatsen – som man knyter ihop på ett bra sätt med resten av länet på tvären. Regeringen har ett ansvar för de beslut man fattar. Jag vet att regeringen för ögonblicket inte fattar beslut om Kistagrenen på , men däremot har man fattat beslut om att tillsätta förhandlingspersonen, och det beslutet påverkade förutsättningarna för fortsatta infrastrukturutveckling. Det bär regeringen ett ansvar för. Det är klart att man kan adoptera en syn på att sitta i regering som innebär att man tar på sig skygglapparna, tittar bara på sitt eget hägn och struntar i vilken effekt det får för regionerna runt om i landet. Jag vill inte tro att statsrådet har den synen på att regera eller att den så kallade samarbetsregeringen har det heller. Men något samarbete har definitivt inte förevarit med någon som har ansvarat för denna fråga när man fattade beslut om att lägga denna våta filt över . har vid upprepade tillfällen varit tydlig med att man tycker att är en viktig flygplats. Jag har själv jobbat med frågorna i ett tidigare skede, och jag är, som statsrådet och herr talman hör, uppslukad av och engagerad i frågan. Därför skulle jag önska lite mer engagemang från regeringen för de konsekvenser som regeringens beslut får än tre rader i form av en mening i ett interpellationssvar, där regeringen avfärdar att man över huvud taget har något med konsekvenserna av sina beslut att göra. 178 Statsrådet (MP): Tack, , för uppföljningsfrågan! Jag vet inte i vilken ände jag ska börja. Själva grunden för utbyggnaden av kollektivtrafikanläggningar är inte reglerad i lag. Ansvaret för själva kollektivtrafiken åvilar kommuner och landsting, i entydigt . När det gäller utbyggnad av anläggningar är praxis sådan att specifika kollektivtrafikanläggningar beslutas och bekostas av kollektivtrafiksamordnaren. Det finns dock flera exempel på att staten både medverkat till finansiering och tagit initiativ till utbyggnad av kollektivtrafikanläggningar. Med detta sagt vill jag också lyfta fram ingång i detta. är som bekant en till staten kopplad oberoende myndighet. I länstrafikplanen för –2025 finns avsatta som bidrag till finansiering av tvärspårvägens Kistagren. Det är naturligtvis väl känt för . har under hand också meddelat att finansieringen kvarstår så länge projektets trafiknytta är densamma men att ett nytt underlag kan behöva lämnas in om och när förändringar görs i projektet. Det här är grundläggande fakta som inte borde ha undgått en så engagerad riksdagsledamot som . Att försöka koppla ihop detta med uppdraget för samordnaren för är verkligen att tänja på principen om vad själva grundfrågan är och var konfliktytan finns. I detta fall är frågan tydlig. Regeringen har utsett en samordnare, , som tittar på möjligheterna att flytta flygtrafik från till andra flygplatser i regionen. Om och endast om denna möjlighet finns kommer samordnaren att rekommendera tillvägagångssätt. Först då kan regeringen tillmötesgå rödgrönrosa majoritets önskemål om att bygga bostäder på . För vår del är grunden naturligtvis inte det som försöker göra detta till. tar upp frågan som om den skulle handla om att lägga ned en flygplats eller inte. Regeringen ser inte tillsättandet av en samordnare som ett nedläggningshot. En utredning av den framtida flygtrafiken i innebär naturligtvis förändrade planeringsförutsättningar för alla som är verksamma i regionen. Detta är ställt utom allt rimligt tvivel. Men för att kunna se det här i ett större perspektiv måste man se stadsutvecklingsområdets begränsningar och möjligheter. I det här fallet finns det pengar för att bygga ut Kistagrenen. har meddelat detta. Det ligger dessutom under infrastrukturminister fögderi. Att på det här sättet försöka koppla ihop två vitt skilda områden på ett konstruktivt sätt är naturligtvis möjligt. Den möjligheten ska som riksdagsledamot använda sig av. Men ibland blir det väldigt konstruktivt, och då blir jag tvungen att försöka svara med de underlag jag har. De berättar att Kistagrenen har finansieringsförutsättningarna och att frågan om ansvaret för utbyggnad av kollektivtrafikanläggningar entydigt ligger hos . 179 (M): Finansieringen finns på plats – det är det som är så retsamt. Regeringen fattade beslut om att tillsätta samordnaren och tog då upp frågan om framtid och dess vara eller icke vara. Säga vad man vill, men det råder osäkerhet om huruvida ska finnas kvar eller inte. Varken statsrådet eller jag kan svara ja eller nej på den frågan . Detta påverkar hur man ska dra sträckningen av Kistagrenen. Tanken var att det skulle komma till stånd . Byggstart var planen när jag lämnade mitt jobb på trafikroteln med ansvar för de här frågorna. Det kommer inte att kunna komma på fråga – med eller utan pengar, herr talman – eftersom regeringen har skapat osäkerhet kring förutsättningarna för den här satsningen. Beslut man fattar i regeringsställning i en fråga kan få konsekvenser på en rad andra områden. Varje ansvarstagande regering, varje ansvarstagande statsråd, måste göra en konsekvensanalys av de beslut man är på väg att fatta. Om man inte gör det och det får oönskade konsekvenser måste man vara beredd att ta ansvar för de beslut man fattar och de konsekvenser de får. Mycket konkret handlar det här om huruvida spårvägen ska gå längre till vänster eller längre till höger, beroende på vilket håll man tittar från, där det står byggnader som kan behöva flyttas. Är det så att man inte ska lägga ned flygplatsen kan man investera i detta och göra det på ett sätt som förutsätter att flygplatsen är kvar. Ska man göra tvärtom behöver man göra på ett annat sätt. Det påverkar verkligheten vilka beslut man fattar i regeringsställning. Det är absolut så att det här är en fråga som ligger i knät på . Det är ett bekymmer som regeringen har skapat och lagt i knät på , ett reellt bekymmer för utbyggnaden av Kistagrenen. Man kan inte börja med någon partiell trafikstart någonstans längs den här sträckan eftersom det här är en sådan avgörande del av sträckningen som i princip knyter ihop resten av utbyggnaden med resterande tvärbanesystem. Det här är alltså ingenting man kan avvakta med för att statsrådet och regeringen behöver ha någon form av betänketid och tillsätta en samordnare för att ta reda på detta. Man skulle egentligen ha behövt ett besked i går. Det är ganska enkelt, herr talman, för den här har varit tydlig med att den inte vill ha någon samordnare och att den vill ha kvar . Det finns en tydlig majoritet i kammaren för det. sitter i regering med ett parti, Socialdemokraterna, som är splittrat i frågan men som i huvudsak – tidigare, åtminstone – har varit för att ska vara kvar. Kvar blir då och .