prot · H20985 · 2015-04-14 00:00:00 — 47 (M): Först vill jag tacka statsrådet. Det är ett bra förslag att ge Statskontoret i uppdrag att titta på konsekvenserna vad gäller de statliga myndigheterna. Det handlar inte bara om statliga jobb, utan precis som sa handlar det mycket om tandemrekrytering, att en hel familj kan fortsätta att leva i , och . Det är viktigt för många delar av vårt land. Jag har stor förståelse för att myndigheter vill utveckla sig och effektivisera. Det ligger även i deras uppdrag. Vid dagens besök i skatteutskottet sa också generaldirektören att innan regeringen ger något annat uppdrag kommer man att fortsätta på den inslagna vägen. Jag tycker dock att underlaget vi har fått från är ganska tveksamt. Varför läggs effektiva skattekontor ned, till exempel det i , när skattekontorens uppdrag att göra företagsbesök kommer att bli ännu större i och med kraven på personalliggare i byggbranschen och befintliga kassaregister? Det är också tveksamt när det gäller specialkontoren, till exempel registervården i . Här håller man en hög kvalitet och är effektiv, och personalomsättningen är noll. Men möjligheten att rekryteras till andra bolag är obefintlig. Varför rubba på specialkontoren, som inte är beroende av var de ligger? Här är det ju inte närheten till företagen som räknas. Min fråga är därför: Finns det utrymme för statsrådet att uppmana att invänta Statskontorets resultat? 48 (M): När jag hör Socialdemokraterna förstår jag inte riktigt vilken väg de ska gå. Å ena sidan lägger de ned skattekontor i landet. Å andra sådan hör vi förespråkare för Socialdemokraterna säga att det är viktigt med statliga jobb i hela landet, inte minst för småföretagen. Då kommer genast frågan: Varför agerar regeringen då åt motsatt håll? Det handlar ju inte bara om utlokalisering av statliga jobb, utan det handlar också om andra reformer som har aviserats av regeringen, exempelvis halveringen av och försämringen av . Det blir höjd skatt för unga och för seniorer. Det kommer att drabba väldigt många runt om i landet, i synnerhet på landsbygden. Det blir stora höjningar av skatterna för företag och för vanliga löntagare. Det är bara att vänta. Jag tycker att det är jättebra att regeringen har tillsatt en utredning när det gäller just utlokalisering av statliga jobb. Det är ett bra initiativ av civilministern. Men i vanliga fall brukar man alltid avvakta tills utredningen är klar innan man driver igenom en politik. I det här fallet tycker jag att man skulle kunna avvakta utredningen och sedan se hur man skulle kunna göra med exempelvis nedläggning av kontor. Det vanliga svaret man får när man ställer en fråga är att regeringen har tillsatt en utredning och att man ska se vad den kommer fram till innan man beslutar. I det här fallet vore det faktiskt väldigt bra om civilministern kunde svara som man brukar göra från regeringens sida i vanliga fall, alltså att man har tillsatt en utredning och att man ska avvakta vad den kommer fram till. 49 Statsrådet (S): Jag blir väldigt glad när jag hör diskussionen och frågeställningarna. Den förra regeringen, där Moderata samlingspartiet hade en mycket stark ställning, valde att agera helt passivt i den här typen av frågor. Statliga jobb ute i landet var absolut ingen fråga på regeringens dagordning. Trots att har högst urbaniseringstakt i , och vi har stora demografiska förändringar i vårt land som kräver ett helhetstänk och ett ansvarstagande från statens sida i samverkan med kommunsektorn, agerade regeringen helt passivt. Det gör är att följa de förvaltningspolitiska principer och den lagstiftning som vi har . Den förra regeringen initierade inget arbete som handlade om att styra myndigheterna i lokaliseringsfrågan. Vi anser att den svenska staten har en skyldighet att hålla ihop vårt land. Om den svenska staten har ansvaret att hålla ihop vårt land måste vi också styra lokaliseringsfrågorna i större utsträckning och kräva av myndigheter att de åtminstone har dialog med varandra i lokaliseringsfrågorna. Parallellt med detta arbete jobbar vi nu aktivt med att föra en dialog med representanter för kommuner för att identifiera vilka utmaningar som finns i kommunsektorn med tanke på den höga urbaniseringstakten. Då kommer vi också att vidta de åtgärder som vi identifierar behövs. Parallellt med detta arbete vidtar vi åtgärder för att stärka den regionala nivån i svensk politik så att vi även fortsättningsvis kan ha en decentraliserad sjukvårdsförvaltning och goda förutsättningar att styra regional utveckling och kollektivtrafik. I dessa två frågor valde den förra regeringen också att agera passivt. Man grävde regionfrågan långt under jorden för att inte behöva ta tag i en viktig administrativ fråga som får stora konsekvenser både för sjukvården och för den regionala utvecklingen i vårt land. Att det finns ett engagemang bland moderata riksdagsledamöter i den här typen av frågor kan jag bara välkomna. Jag garanterar att vi kommer att föra en aktiv dialog med alla de demokratiska partier som är intresserade av den här typen av frågor, för detta handlar om väldigt stora frågor, om hur vi håller ihop vårt land, hur vi effektiviserar, moderniserar och utvecklar den offentliga sektorn, som är verktyget för statens och kommunernas samspel. Vi behöver ta tag i dessa frågor. Så länge ingen förändring i regelverket och styrningsprinciperna sker följer myndigheterna de principer och regelverk som finns . Men regeringen kommer skyndsamt att ge uppdrag till Statskontoret att ta tag i dessa frågor. Parallellt med detta har vi också aviserat att vi kommer att tillsätta två förhandlingspersoner som får i uppdrag att jobba med regionfrågan och tillsammans med representanter för kommunsektorn ta fram en väg för hur vi kan modernisera och utveckla förvaltningen på den regionala nivån. Till detta ska vi också koppla hur de statliga myndigheterna organiseras på regional nivå och huruvida det finns skäl att i större utsträckning koordinera och styra den statliga regionala indelningen för att skapa bättre förutsättningar för samverkan med kommunsektorn. Jag vill återigen säga att den här debatten är mycket välbehövlig, och det är bra att också representanter för Moderata samlingspartiet lyfter fram dessa frågor. 50 (M): Statsrådet verkar tro att trenden med centralisering av statliga jobb enbart skett . Men riktigt så är det ju inte. fick besök av generaldirektör. Vi fick utförlig information och möjlighet att ställa frågor. Dock upplevde jag inte att jag fick något egentligt svar på min fråga: Varför dras det ned jobb på mindre kontor? Svaret på den frågan var inte riktigt tydligt. Jag är hoppfull om den utredning som är tillsatt, men jag är kanske inte lika optimistisk om att en socialdemokratisk och miljöpartistisk regering kommer att klara av att lösa dessa frågor. Det är oroande, inte minst eftersom regeringen motarbetar sådana alliansreformer som gett konkreta resultat i form av ökat antal jobb, fler arbetade timmar och därmed även större resurser till vården, skolan och omsorgen för landets kommuner och landsting. Kommunerna ansvarar för utvecklingen av sitt geografiska område. Lokalt är det kommunpolitiker som kan göra skillnad. Det märks inte minst i de olika näringslivsrankningar som finns att det går att påverka förutsättningarna så att de blir så goda som möjligt för skapandet av nya jobb. Men de statliga jobben spelar också en stor roll. Inte bara symboliskt utan rent konkret är det viktiga jobb som fortfarande finns ute i landet. Man gör ett bra jobb och har anpassat sig efter läget och ny teknik, och man har ofta mindre personalomsättning. Vid enskilda myndigheters beslut tas inte tillräcklig övergripande hänsyn till den viktiga roll statliga jobb spelar lokalt – där är vi överens – och då kan beslut om kontorsnedläggningar i de olika myndigheterna fattas på ett bristfälligt underlag. Jag vill be statsrådet att fortsätta ta frågan om statliga jobb ute i landet på allvar. Jag instämmer med mina kolleger och hoppas att man avvaktar Statskontorets utredning. Kombinationen av att regeringen inte tar ett övergripande helhetsansvar för jobben, med raserandet av Alliansens jobbfrämjande politik, kommer att få olyckliga konsekvenser för . Jag vill även passa på att tacka för debatten. 51 (S): Innan jag tackar ministern för förslaget och svaret skulle jag vilja säga att hade en poäng i att det behövs statliga jobb. De kan ju bidra också till att få en mer dynamisk arbetsmarknad. Det är också viktigt. Det kan man tillägga till det att statliga jobb bidrar till ett bättre småföretagarliv i de kommuner där de finns. Jag tackar ministern för hans initiativ och hoppas att vi får fler initiativ på det här området. Det är ett arbete som varit eftersatt . äntligen får vi se några bra förslag. 52 (M): Jag tycker att det är jättebra att statsrådet har gett Statskontoret detta uppdrag. Men det brinner lite i knutarna. föreslagna förändring ska vara färdig successivt och fasas ut . Statsrådet säger att utredningen ska ske skyndsamt. Jag ställer frågan till statsrådet: det möjligt att ha en dialog inte bara med kommuner och landsting och regioner utan också med våra myndigheter, så att de avvaktar med sina beslut om förändringar tills Statskontoret har kommit fram till sitt resultat? Jag måste dock också berömma . Man har gjort en fantastisk resa. var det en rysare att ringa till . Jag tyckte också att det var lite jobbigt. Men kan Gräv i gladeligen ringa till sitt kontor och fråga hur de ska göra för att det ska bli rätt. Man har verkligen lyckats med att det ska vara lätt att göra rätt. Min fråga till statsrådet blir: Tror statsrådet att förtroendet för ökar eller minskar ju färre kontor vi får och ju längre bort från företagen de är? Och, återigen, kommer statsrådet att inleda en dialog med med anledning av de aviserade förändringarna och förhindra detta tills Statskontoret har lagt fram sitt förslag och sin utredning? 53 (M): Jag vill tacka civilministern för att han rosar . I ett antal debatter har du sagt att det är viktiga frågor vi tar upp. Det är bra att vi är angelägna om vad som händer i . Jag måste också säga att civilministern är en av de ministrar som jag tror mest på i den här, som jag ser det, svaga regeringen. Det går alltid bra att skylla på den föregående regeringen när man står här i talarstolen, men är det faktiskt ni som styr. Det är ni som ska leverera svaren. Man talar varmt om landsbygden men agerar tvärtemot. Jag vill bara upprepa det jag har sagt tidigare. Det är alltså höjd skatt för unga och för seniorer. Det är kilometerskatten, som man inte kunde införa nu av olika tekniska skäl. Men den kanske införs 2018 om Socialdemokraterna skulle vinna det valet, vilket vi inte tror. Bensin- och dieselskatten kommer också att slå väldigt hårt mot landsbygden. De har ju inte så många alternativ. Därför frågar jag om man har tillsatt en utredning, som är väldigt bra. I en utredning brukar man nämligen belysa olika aspekter, och man får ett resultat som man kan ta ställning till. Varför väljer man att lägga ned de här skattekontoren ute i landsbygden? Man flyttar dem från mindre orter till större orter. Varför inte avvakta den här utredningen, så att man kan se en helhet över alla statliga jobb som finns ute i riket? Jag tackar för en bra debatt. 54 Statsrådet (S): Jag vill först och främst tacka interpellanten och dem som har deltagit i debatten: , och . Det här är, som sagt, en väldigt viktig diskussion. Det handlar i slutändan om legitimiteten för den svenska staten. Jag hade förmånen att leda den socialdemokratiska kriskommissionen efter valförlusten 2010. I det arbetet tyckte jag att det var otroligt viktigt att våga vara självkritisk. Jag tycker att det är väldigt bra att nu också tar steget att kritiskt granska den förvaltningspolitik som fördes av den förra regeringen och de effekter i som den här typen av styrning kan medföra och vad det innebär för statens legitimitet och närvaro i hela landet. Jag är mer än intresserad av att delta i en dialog som kan handla om hur vi tillsammans kan utveckla den svenska förvaltningen. Den ordning som vi har är att myndigheterna agerar fristående från regeringen i den här typen av frågor. Det är också i enlighet med den nuvarande förvaltningspolitiska principen. Vi från regeringens sida menar att vi måste finna en balanspunkt där myndigheterna å ena sidan jobbar med effektivisering och effektiv resursanvändning och å andra sidan tar hänsyn till spridningen av de statliga jobben och till den statliga närvaron i landet. Den balanspunkten finns inte . Det kan skada staten och vårt samhälle på lång sikt om vi inte jobbar med detta. Det som vi kan göra för att ändra denna ordning är att ge uppdrag till Statskontoret att ta fram underlag. Utifrån det underlaget ska vi forma en ny politik som bidrar till sammanhållningen i vårt land. Jag kommer även fortsättningsvis att föra en dialog om hur den politiken ska kunna utvecklas med de demokratiska partier som finns i och som är intresserade av att delta i detta arbete. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . § 10 Svar på interpellationerna 2014/15:383 och 474 om Lågstadielöftet och Lågstadielyftet 55 Utbildningsminister (MP): har frågat mig vad som skiljer Lågstadielöftet från Lågstadielyftet. Hon har också frågat mig vilka pengar jag kommer att avsätta till det aviserade Lågstadielöftet och varför jag vill vänta med Lågstadielöftet till 2017. har frågat mig om förslaget om fler anställda i lågstadiet innebär att regeringen använder Alliansens avsatta eller om förslaget innebär ett tillskott på . Lågstadielöftet innehåller en rad åtgärder som bland annat syftar till att förbättra den tidiga uppföljningen av elevernas kunskaper och stöd till eleverna i lågstadiet inklusive förskoleklassen. Lågstadielöftet som vi har presenterat innefattar bland annat följande områden: fler anställda i lågstadiet så att lärare får mer tid för sitt arbete och klasserna kan bli mindre, en läsa-skriva-räkna-garanti, obligatorisk förskoleklass samt fler speciallärare och specialpedagoger. Därutöver har regeringen i budgetpropositionen aviserat en satsning på mindre barngrupper i förskolan. De insatser som ingår i Lågstadielöftet är som ni hör av olika karaktär och har därmed olika tidsplaner. En del ingår i beslutad budget, andra insatser avser regeringen att återkomma till i vårpropositionen och i vårändringsbudgeten medan ytterligare andra kräver utredning och regeländring. Regeringen och oppositionen har olika budgetalternativ med olika konstruktioner av våra respektive satsningar på skolans område. Min förhoppning är dock att vi delar samma prioriteringar och kan komma överens om de olika nödvändiga satsningarna på skolans tidiga år. I Lågstadielöftet finns en satsning som bland annat syftar till att stimulera huvudmän att anställa mer personal så att lärarna får mer tid för sitt arbete och så att klasserna kan bli mindre i lågstadiet. Regeringen och oppositionen är eniga om att en sådan satsning behövs. I vår budgetproposition heter satsningen Fler anställda i lågstadiet, medan de borgerliga partierna kallade den för Lågstadielyftet. I budgetpropositionen föreslog regeringen att satsningen skulle trappas upp från och fullt utbyggd omfatta . Vi beräknar nu att kan avsättas redan under innevarande år. föreslås medel även delvis kunna användas till andra insatser än att anställa mer personal för att utöka den tid som lärare i lågstadiet kan ägna åt varje enskild elev. Skolans kultur, organisation och regelverk måste tillsammans säkerställa att bedömning av elevens kunskaper leder till insatser som ger eleven möjlighet att nå kunskapsmålen. Därför ingår införandet av en så kallad läsa-skriva-räkna-garanti i Lågstadielöftet. Regeringen avser att utreda förutsättningarna för att införa en läsa-skriva-räkna-garanti och hur en sådan bör utformas. Syftet med garantin är att utarbeta ett system som ser till att alla elever får de extra anpassningar eller det särskilda stöd de behöver för att få förutsättningar att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås i svenska eller svenska som andraspråk och matematik i årskurs 3 i och sameskolan samt i årskurs 4 i specialskolan. Vi är positiva till att införa obligatoriska bedömningsstöd i läs- och skrivutveckling och matematik samt kunskapskrav i läsförståelse för årskurs 1 i . De obligatoriska bedömningsstöden och kunskapskraven ska ge lärare ett forskningsbaserat stöd i arbetet med att följa upp elevernas kunskapsutveckling och kan komma att ingå som en del av läsa-skriva-räkna-garantin. Läsa-skriva-räkna-garantin kommer därför att utredas med start med målsättningen att garantin ska börja gälla . Lågstadielöftet innefattar också ett tilläggsdirektiv till om bland annat införandet av en obligatorisk förskoleklass där alla får ta del av förskolepedagogiken. Dessutom ska utredningen om läsa-skriva-räkna-garantin vid behov lämna förslag på insatser som kan sättas in redan i förskoleklassen. Avslutningsvis finns också en del i Lågstadielöftet med åtgärder som syftar till att öka tillgången till lärare med specialpedagogisk kompetens i lågstadiet. I budgetpropositionen föreslog regeringen att 200 miljoner skulle avsättas 2015 för sådana insatser och beräknade 500 miljoner . Något motsvarande förslag återfanns inte i de borgerliga partiernas budgetförslag som biföll. Vi återkommer därför i vårpropositionen och vårändringsbudgeten med aviseringar om satsningar på detta område. Då , som framställt en av interpellationerna, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav andre vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 56 (M): har en historiskt svag regering vars parlamentariska stöd är exceptionellt svagt. Det är i sig ingen nyhet längre; det har gjorts tydligt gång på gång när Alliansen, trots valförlust, ändå har fått igenom drygt 70 beslut här i kammaren, mot regeringen. Det som jag nu blir alltmer förvånad över, herr talman, är att regeringen även verkar svag när det gäller nya idéer till skolpolitiska förslag. med flera hade före valet en ganska hög svansföring och kritiserade gång på gång det mesta som Alliansen har gjort på utbildningsområdet. verkar man ha ångrat sig och lägger i stället fram förslag som jag uppfattar som mer eller mindre omdöpta kopior av Alliansens skolpolitik. Tolka mig rätt: Jag tycker självklart att det i grunden är väldigt bra, och det är extremt bra för svensk skola att vi har en bred översyn och samsyn när det gäller skolpolitiken. Jag tycker att det är positivt att regeringen har närmat sig Alliansens skolpolitik och att vi av ministerns svar kan se att skillnaderna mellan Lågstadielöftet och Lågstadielyftet i stort sett är obefintliga. Till skillnad från det som utbildningsministern skriver i sitt svar till mig säger min kollega i utbildningsutskottet, miljöpartisten , att det skiljer sig i sak men att det är samma pengar som man avser använda. Därför skulle jag vilja ha ytterligare ett förtydligande på den punkten. De skillnader som återstår efter att regeringen nu har anslutit sig till vår syn på skolan och vår politik är för det första tioårig grundskola och för det andra hur vi får fler studenter att vilja fullfölja sina utbildningar till speciallärare, matematiklärare och NO-lärare. Dessa frågor hänger tätt ihop med Alliansens förslag om ett lågstadielyft, eftersom förslagen vill ge våra sex‑, sju- och åttaåringar särskilt stöd extra . En tioårig grundskola gör detta mer möjligt än . Men här verkar regeringen säga stopp och belägg. Ja till tidigt stöd – men inte i förskolan. Där räcker det. Den enda ljusglimten som jag ser för våra sexåringar är där i sitt svar säger att utredningen om en läsa-skriva-räkna-garanti som inleds kanske, vid behov, kan få lämna förslag på åtgärder som sedan kanske kan få sättas in redan i förskoleklass. Därför vill jag ställa två frågor. När tror ministern att han har funderat klart över om det kan finnas behov av stöd i förskoleklass? Jag ser redan de behoven , men jag undrar om det finns något jag kan göra för att ministern ska se behoven. Varför vill inte regeringen kompetensutveckla våra förskollärare så att de kan undervisa även i årskurs 1 och också kunna bedöma om någon bland våra yngsta sexåringar behöver särskilt stöd? 57 (M): Utbildningsminister har varit utbildningsminister i vad som måste betecknas som en historiskt svag regering. Vi kan såklart diskutera och 70-talet i frågan om parlamentariskt stöd, men vi kan också konstatera att det inte på något sätt är en nyhet att leds av minoritetsregeringar. Det är ändå anmärkningsvärt att nuvarande regering redan har fått mer än 70 tillkännagivanden mot sig i kammaren och att regeringen har fått dra tillbaka en proposition under vid makten. Framför allt ser vi en politiskt svag regering. Propositionslistan gapar tom. Sammanträdena haglar inte tätt i utskott. De förslag som läggs fram är antingen kopior på gamla förslag eller 90-talsgarantier eller rena kopior på Nya och Alliansens politik. Jag kan inte tolka statsrådets svar – även om jag tackar för svaret – som något annat än att det de facto är de 2 miljarder som redan har anslagit i Lågstadielyftet som har bytt namn till Lågstadielöftet i regeringens budgetändring i vårpropositionen. Utbildningsministern verkar ogärna vilja erkänna att det är samma pengar som faktiskt ska användas en gång till. Hur annars kan statsrådet förklara varifrån finansieringen för att möta regeringens löften från de 1,1 miljarder som regeringen har föreslagit tidigare kommer? Varifrån kommer de resterande 900 miljonerna om de inte kommer från Alliansens förslag och den redan av beslutade finansieringen i den budget som antog ? Det är bra att vi är överens i riksdag om behoven i den svenska skolan. Kunskapskraven redan i årskurs 1 är ett bra exempel på ett område där vi verkar vara överens över blockgränsen. Det handlar om behovet av att ge stöd och insatser tidigare samt tidigare kontroller. Det är särskilt viktigt om vi ska nå resultat framåt. Att regeringen rätt och slätt kopierar Alliansens skolpolitik vittnar om en regering som kanske inte står riktigt välrustad att hantera de utmaningar vi står inför. Trots i opposition för Socialdemokraterna och ett helt liv i opposition för – även om man har utgjort regeringsunderlag några perioder – har regeringen inte mer att komma med än att kopiera det som man högljutt har kritiserat som undermålig politik från Alliansens sida. Det går inte att tolka som något annat än ett svaghetstecken och enormt långt bort från den retorik som vi såg i valrörelsen. Då talade ledande miljöpartister och socialdemokrater om hur skolans utveckling skulle vändas, lärarna skulle få höjda löner i tiotusenkronorsklassen och gymnasieskolan skulle göras obligatorisk. in i mandatperioden har inte mycket skett; inte ens har mycket påbörjats. Tvärtom verkar det vara anda som ligger över skolpolitiken. Detta tycker jag självfallet är bra, men när det kommer till skolpolitiken är det viktigt att regeringen visar förmåga att gå från ord till handling. Regeringen måste visa att man tar utbildningsfrågorna på allvar och att man är villig att genomföra den politik som man gick till val på, även om det är bra att man håller sig till Alliansens politik. Framför allt väcks frågor om hur regeringen egentligen resonerar. när röstade om undervisningstiden i matematik röstade regeringssidan nej. verkar det som att den satsningen ska ligga kvar. och Socialdemokraterna har röstat emot alla förändringar för att sedan acceptera i efterhand och vilja ligga kvar. Det väcker en hel del frågor bortom varifrån de kommer. 58 Utbildningsminister (MP): Politik är en intressant sysselsättning på många sätt. Det är den enda delen av verkligheten där jag vet att man kan ha ett högt tonläge även när man är överens; det är på något sätt fel att tycka lika.