prot · H20990 · 2015-04-22 00:00:00 — Vad gruvnäringen egentligen tillför lokalmiljön är en fråga som ofta diskuteras. I den svenska minerallagstiftningen sätts ersättningen till staten och markägaren till av värdet på de mineraler som omfattas av koncessionen och som har brutits . Under valrörelsen lyftes frågan fram, och bland annat krävde en höjning av avgiften till . Motiveringen var att gruvorna bara kostar lokalsamhället och inte tillför någonting. säger i en av sina reservationer i dagens betänkande att ”genom nya gruvetableringar skapas framtidstro i regioner som har drabbats av hög arbetslöshet och utflyttning”. Gruvnäringen skapar alltså det som kanske är viktigast av allt för en levande landsbygd, arbetstillfällen. Det gäller inte bara arbetstillfällen i gruvan utan också i livsmedelsaffären och på hotellet. Det byggs vägar och infrastrukturen förbättras. Det ska dessutom erinras att de bolag som verkar här betalar bolagsskatt och att krav på fondering för avveckling och återställning finns i och är en förutsättning för att få tillstånd. Gruvnäringen i är en del av vår framgång och tillväxt, och just nu har vi 17 gruvor i drift. Men konjunkturläget är osäkert. För talades det om en gruvboom i . Sedan stannade tillväxten i av, och det drabbade även oss. De stora, etablerade bolagen överlever, men även de bromsar sina satsningar och investeringar. Nyetablerade mindre bolag, som fortfarande inte har samlat på sig en kapitalreserv, märker av konjunkturnedgångar mycket hårdare. Senaste konkursen gäller , som alla hade skyhöga förväntningar på. besökte gruvbolaget och var närmast lyrisk över det han såg. Det luktar pengar, sa under gruvbesöket, enligt ett videoklipp på hemsida. visade det sig att det inte alls var så glamoröst i gruvindustrin. senare kom det fram att bolaget var i akut kapitalnöd, och är bolaget satt i konkurs. kommer på grund av de låga järnmalmspriserna att minska sin personalstyrka med 400 anställda. varslades 100 av deras tjänstemän. Man skär inte guld med täljkniv. Man gräver fram det med blod, svett och tårar och en gedigen portion kapital. Det finns stora vinster att göra i gruvindustrin både för bolagen och inte minst för som land. Men det finns också stora risker, risker för miljön och för samhällen som först satsar och därefter upplever att jobben flyttar därifrån. Vår uppgift från sida blir att minimera riskerna och ge bra förutsättningar. Det gör vi genom en sträng och nödvändig miljö- och minerallagstiftning. Det gör vi genom att ha ett näringslivsklimat i som inte skattar ihjäl sina företag vare sig det gäller kilometerskatt eller populistiska förslag på extrema mineralbeskattningar. Vi gör det med bra handelsavtal och en regering som förstår näringslivets utmaningar. Det senaste saknar vi just . Anmärkningsvärt i dagens betänkande är att inte längre står bakom sitt krav på en 10-procentig gruvskatt. De kanske har insett att kravet de drev i valrörelsen leder till färre företag och arbetstillfällen där de behövs som mest, på vår svenska landsbygd. Det leder till minskad export, till lägre skatteinkomster och därmed till mindre pengar till vår sjukvård, våra skolor, vår äldreomsorg. Det är gruvorna, det är skogen och det är vattnet som har lagt grunden för vår svenska framgångssaga. Därefter har många andra näringar vuxit fram – fordonsindustri, mobiltelefoni, kemiindustri och stålverk. Den gemensamma nämnaren för alla dem är den nära kopplingen till våra naturresurser. Vi vill ha kvar dessa företag. Vi moderater vill därför ha en politik som gynnar hela samhället. När talar om en återindustrialisering säger vi att vi inte vill börja om från noll. Vi vill utveckla och bygga på landet. är bra, men vi vill så mycket mer med vårt land. I detta anförande instämde (M), (C) och (FP). 25 (V) replik: Jag ska vara tydlig, . Vi i står kvar vid vårt ställningstagande att är en rimlig nivå på det man borde kunna beskatta gruvbolagen med. Man tar någonting ur jorden, och det kommer för alltid att försvinna efter att det utvunnits. För mig blir det tydligt att saknar en landsbygdspolitik när till och med den moderata talespersonen i landsbygdsfrågor erkänner att saknat det. Man tillsätter en arbetsgrupp för hela . Då hamnar ni i ett väldigt tydligt läge. ser inte hela . Man ser industrier och företagare. Man ser med oro på svenskt företagande. Men man glömmer alltid människorna. Man glömmer alltid dem som bor bredvid gruvan och dem som bor på landsbygden. Man prioriterar alltid de rika i storstäderna. Det blev väldigt tydligt när vi röstade om budgeten. Då satsades från landsbygden rakt in i rika förorter. Är det rimligt att man ska kunna mineralprospektera i naturreservat och Natura 2000- och världsarvsområden, ? Är det rimligt att vi tillåter att man prospekterar i till exempel Nikkaluokta, som är ingången till ? Vi har en enorm turistnäring där, och våra svenska fjäll tas till vara på ett bra sätt för allmänheten. I det området funderar man på att prospektera för en gruva, vilket skulle förstöra hela den entrén. Som jag uppfattar det är detta inget problem i värld. I min värld är det dock väldigt allvarligt om vi förstör vår fina fjällmiljö eller andra viktiga naturvärden i bara för att vi ser till företagens intresse. Vi borde se både till miljön och till människan. 26 (M) replik: har jag tyvärr inte och dess lagstiftning framför mig. Men jag kan informera ledamoten om att ställer mycket hårda krav på gruvdrift i våra naturområden. Det är näst intill omöjligt att få tillstånd till gruvdrift, och det är jag väldigt glad för. Jag är mycket stolt över vår svenska miljölagstiftning. När det gäller prospektering är också kraven väldigt höga. Jag är inte alls orolig för att man ska förstöra vår fantastiska svenska vackra natur, som jag självklart vill se bevarad. När pratar om att vi inte skulle värna om människor på landsbygden vill jag säga att människor på landsbygden inte vill bo i ett museum. Människor på landsbygden vill bo och arbeta där de är. Den svenska gruvdriften är en förutsättning för utveckling i många samhällen, speciellt i , och för att människor ska kunna stanna kvar. Gruvan i är kanske ett av de nyaste eller bästa exemplen på att någonting händer. Man har genom en lång process kommit överens med dem som bor där om att gruvan ska utvecklas, staden byggas och stora resurser satsas. Det är en förutsättning för att man ska kunna ha kvar gruvdriften. Det är en förutsättning för att människor ska stanna kvar på landsbygden. Att skatta ihjäl företag leder inte till jobb. När säger att det finns stora pengar i gruvbolagen hoppas jag att ni också kommer ihåg den senaste konkursen, uppsägningar och deras varsel av ytterligare 300 människor, som troligtvis blir utan jobb. Hur hade det sett ut om de dessutom hade haft en 10-procentig mineralskatt ovanpå det? Hur många hade då blivit av med sina arbeten på den svenska landsbygden? 27 (V) replik: Den moderata ledamoten lyfter två väldigt intressanta exempel, som båda är värda att stanna upp vid. Det är dels , dels . Är det någonstans denna debatt förs på ett tydligt sätt är det i . Kirunaborna ser vilka stora fyndigheter som plockas ut ur gruvan. De ser hur ändå är ett välmående och fungerande företag, trots att man går in i en lågkonjunktur och tvingas till uppsägningar. Men ser de att en stad behöver flyttas. Det hus man äger köps bara till marknadsvärdet, inte för den totala kostnad som man själv som privatperson kommer att behöva ha för flytten. Man ser alltså hur företagets vinster blir en kostnad för den enskilde. Det gör att den här debatten är högst levande i , och där kan man verkligen se skillnaden när företagens intressen ställs mot människornas. Det andra exempel som lyfter fram är Pajalagruvan. Där måste man verkligen säga att de uppgifter som kom gällande regeringens inblandning i tillstånden för gruvan är väldigt intressanta. står nu här och säger att miljölagens krav är mycket hårda. Men vi har haft en regering som misstänks ha blandat sig i en tillståndsprocess och sett till att Northlandgruvan i skulle komma på plats så snabbt som möjligt. Man har rundat miljölagstiftningen, trots att det funnits stora krav både från miljöenhet och från andra tillståndsgivare. ser man de miljöskadliga effekterna till exempel i form av att grundvattennivån sjunkit i en av de angränsande myrarna. Ska vi verkligen hantera miljölagstiftningen på det sättet att vi inte ens följer tillståndsgivning utan rundar den för att det är viktigt för företagens intressen? 28 (M) replik: Lagar ska följas. Jag förstår också på repliken från att det egentligen inte är lagstiftningen i sig som han är orolig för, utan att man inte alltid följer lagen. Om det nu skulle visa sig att lagen inte följs ska de som brutit mot den straffas. Så är det. har ingen annan åsikt. Jag har själv följt debatten i medierna, och jag blev orolig när landshövdingen i kommenterade just det här. Om det visar sig att något har skett som bryter mot den svenska miljölagstiftningen måste det fram i ljuset och straffas, och jag hoppas verkligen att det i så fall sker. Ingen, varken en privatperson eller ett bolag, ska bryta mot den svenska lagstiftningen. Vår svenska miljölagstiftning är faktiskt förutsättningen för att vi även ska ha en levande gruvnäring i . Börjar man nagga miljölagstiftningen i kanterna kommer det även att drabba gruvnäringen, och det hoppas jag att både de som företräder näringen och de som företräder myndigheterna förstår. På det sättet gör man sig själv en björntjänst. Man gynnar ingen – inte bolagen, inte miljön, inte människorna som bor där. Där har jag ingen annan åsikt än . Jag tror på den svenska lagstiftningen, och jag tror på den svenska gruvnäringen. Men jag skulle vilja att den nuvarande rödgröna regeringen med som samarbetspartner ser till att bolagen i inte skattas ihjäl och ser till att vi har ett näringslivsklimat som gynnar arbetstillfällen. Man måste inse att gruvnäringen är en förutsättning för arbetstillfällen och välmående på landsbygd, kanske speciellt i den norra delen av vårt land. 29 (MP): Vi är beroende av metaller för att vårt moderna samhälle ska fungera. Men metaller är ändliga resurser, och gruvdrift medför omfattande miljöproblem och konflikter med andra näringar och intressen. Det gäller alltså att hushålla klokt med våra metaller. Detta vill jag passa på att fördjupa mig i. , forskare på avdelningen för industriell miljöteknik vid , har i sin forskning visat på att det finns en enorm potential för återvinning av metaller. Han har funnit att bara hälften av de metaller som brutits ur jordskorpan är i användning , medan resten finns på deponier, i gruvindustrins slagghögar, i gamla datorer och vitvaror med mera. Hans forskarkollega har undersökt vad som finns under våra städer. Där ligger stora mängder metaller till ingen nytta i form av nedlagd infrastruktur, såsom gamla elnät och kablar, rester från nedlagda spårvagnslinjer, gamla fjärrvärmerör, stadsgasledningar med mera. Gamla elektronikprylar innehåller bland annat sällsynta jordartsmetaller, såsom koppar, silver, och kobolt. Tillsammans har vi en enorm gruva i våra egna byrålådor. Ett exempel: Svenskarna har ungefär 25 miljoner gamla mobiltelefoner hemma. Genom att återvinna dessa telefoner skulle vi kunna få tillbaka många sällsynta metaller och minska behovet av att plocka upp nytt, med allt vad det innebär av energiåtgång, växthusgasutsläpp, spridning av miljögifter och förorenande av vatten. Framtidens gruvor finns i våra hem och under våra fötter, skulle man faktiskt med ganska stort fog kunna säga. Det är väldigt viktigt att vi som lever i rika länder minskar vårt ekologiska fotavtryck. Om alla konsumerade som svenskar skulle vi behöva tre fyra jordklot i stället för det enda vi har. Därtill är konsumtionen väldigt ojämnt fördelad. Vi har alltför många fattiga även i vårt rika land. Saker måste produceras så att de håller länge och så att de kan återvinnas på ett enkelt och säkert sätt. Det ska vara enkelt och lönsamt att reparera och återvinna, inte minst metaller. S och MP uttrycker i regeringsöverenskommelsen att vi ska minska avfallet, öka återvinningen och göra det lönsamt att återvinna. Det är alldeles utmärkt. Men än så länge är fokus på nybrytning av metaller medan alltför lite återvinns. , forskaren jag nämnde förut, har undersökt hur det kan komma sig. Han konstaterar att de ekonomiska styrsystemen i missgynnar återvinning och kraftigt subventionerar nybrytning. Det handlar om sådant som att återvinningsföretagen får betala per ton för de rester som måste deponeras sedan metallen tagits till vara medan gruvorna är helt befriade från deponiskatt. Vidare har gruvsektorn lägre koldioxid- och energiskatt än återvinningssektorn, och de statliga anslagen till gruvrelaterad forskning är avsevärt högre än till forskning om återvinning. Prospekterare får också statligt stöd av Mineralinformationskontoret. Enligt motsvarar dessa stöd ett värde . Därtill kommer ytterligare politiskt stöd till gruvsektorn i form av till exempel infrastruktur för miljardbelopp. Detta trots att, enligt , återvinningssektorn tycks skapa ett högre ekonomiskt värde per producerat ton än gruvsektorn om alla aspekter tas med. Även SGU, geologiska undersökning, pekar på detta. I den kartläggning och analys som myndigheten gjorde i samråd med av utvinnings- och återvinningspotentialen för mineraltillgångar, som redovisades i en rapport , framgår att det behövs fördjupad kunskap om miljöpåverkan av de olika försörjningsalternativen och om återvinningspotentialer i gruvavfall, deponier och så kallad urban mining, det vill säga att ta upp det som ligger under våra fötter. Vidare konstaterar utredningen att en ökad återvinning från gruvavfall kan vara aktuellt för så kallade sällsynta jordartsmetaller och fosfor, även om det saknas tekniska lösningar för att utvinna även dessa till konkurrenskraftiga kostnader. Det är kostnaderna som är avgörande. Det ligger väl i linje med ett annat mål som uttrycks i regeringsöverenskommelsen: ska vara en föregångare för en hållbar utveckling inom gruvindustrin. Det är viktigt att se över hur vi kan ställa om de ekonomiska styrsystemen så att återvinning och hushållning med resurser snarare än nybrytning uppmuntras. Vidare står det i regeringsöverenskommelsen: Vi vill skapa nya modeller för att utveckla samhällets och gruvnäringens ansvar för att finansiera de investeringar som krävs för en miljömässigt hållbar gruvnäring och samhällsutveckling. Det står också: Miljökraven vid prospektering och provborrning ska skärpas. Turistnäringens och andra lokala näringars intresse ska beaktas. Därför ska en analys av framkomliga vägar göras inom . Det är ett mycket angeläget arbete. Det är inte hållbart att exploateringsintressen i praktiken får fortsätta att gå före alla andra intressen eller att samhället i alltför hög grad står för notan för de skador som gruvdriften ändå orsakar och efterbehandling. Skyddet för miljön räcker tyvärr inte i praktiken. Vi behöver gå längre. Det gäller också att hålla i minnet vad gäller andra intressen att till exempel turistindustrin ökar starkt i i andel av både bnp och sysselsättning medan gruvindustrin förändras så att alltmer kan göras av maskiner och robotar och allt färre mänskliga arbetare behövs. Gruvdrift är normalt inte förenligt med turism. I attraktiva naturområden får man helt enkelt välja om man vill ha gruvjobb i några decennier. De är per definition begränsade i tiden. När mineralerna är upptagna ur jorden tar jobben slut. Eller så väljer man turism, rennäring, jordbruk och så vidare, som kan ge försörjning till lokal befolkning och , helt enkelt ett långsiktigt tänkande. Det är också enligt min mening alldeles orimligt att våra gemensamma tillgångar i princip skänks bort när gruvbolagen betalar endast av värdet av de mineraler de brutit till fastighetsägare och staten. Den totala mineralersättningen till staten var endast 1,7 miljoner. Det är extremt lågt jämfört med andra länder, som har påpekats här. Det är värt att påminna sig om hur det var i . Då fanns institutet kronoandel som innebar att i en bearbetningskoncession som beviljats någon annan än staten hade staten rätt till andel med hälften. Dåvarande riksdag fattade beslut om en minst sagt dramatisk förändring från till varav endast en halv till staten och resten till fastighetsägaren. Det måste till en förändring av detta. Jag ser fram emot den översyn av mineralavgifterna som regeringen avser att göra. Det ska bli mycket intressant. Jag har sparat det bästa . Äntligen har en regering som klart och tydligt säger nej till att öppna för utvinning av uran, olja eller gas. Det är lite patetiskt när försöker säga att vi har svikit våra vallöften efter att har suttit i en alliansregering och röstat nej till veto mot uranprospektering och uranbrytning . Det blir lite märkligt. Vi måste väl ändå låta regeringen återkomma med förslag på exakt hur man vill göra det man har lovat att man ska göra. Det är väl ändå rimligt. Jag känner mig mycket trygg med det. Det är verkligen att vi har en regering som satt ned foten. Med allt detta sagt vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 30 (C) replik: Politiska partier måste enligt mitt tycke alltid gå framåt och utvecklas, . När satt i regeringen var det ingen hemlighet att redan då ville förbjuda uranbrytning och gärna också ha ett kommunalt veto för prospektering. Problemet var bara att vi hade tre andra kompisar som inte ville det. sitter ni i regeringsställning tillsammans med Socialdemokraterna. Ni har alla möjligheter att införa ett lagstiftat förbud, men det gör ni inte. Ni skulle till och med få stöd av . säger självt att det nu ska stödja motion, men det gör inte . tycker att det räcker med en intern överenskommelse. Vad händer, , om det skulle öppnas för uranbrytning i ? Sådana saker kan förändras . Det kan hända att det blir en annan regeringskonstellation. Vi vet alla hur det är. Byter man partier eller konstellationen i en regering kan det hända väldigt mycket saker. Ni var under förra mandatperioden väldigt pigga på att införa en lagstiftning. Men det vill ni inte göra . Ingen kan väl inbilla någon att ni inte har svikit ert vallöfte. Det är klart att ni har svikit ert vallöfte. Före valet sa ni att ni ville förbjuda uranbrytning och dessutom införa en vetorätt mot prospektering efter uran. säger ni: Vi behöver ingen lagstiftning. säger ni dessutom att det är jättebra att prospektera, eftersom man då får lära sig väldigt mycket. Exakt så står det i betänkandet som ni ska bifalla. Hur kan det komma sig, ? 31 (MP) replik: vränger till verkligheten på ett något märkligt sätt. Vem har sagt att vi inte vill ha lagstiftning? Det har vi inte över huvud taget sagt. Vem har sagt att det inte behövs? Det är som säger det. Jag litar på vår regeringsöverenskommelse. Jag litar på att regeringen kommer att komma tillbaka med förslag på hur vi ska åstadkomma detta oerhört tydliga. Vi ska inte öppna för brytning av uran eller för den delen olja eller fossilgas. Precis så står det i regeringsöverenskommelsen. Möjligen drack man kaffe när man skrev den, men jag tar den på allvar i varje fall. Det är ganska märkligt att förringa den på det sättet. Självklart kan saker och ting ändras om regeringen inte längre sitter vid makten. Men vi har den regering vi har , och jag litar på att den kommer att ta fram förslag till . Sedan får vi ta ställning till det, helt enkelt. Det är första gången vi har en regering som faktiskt tar den här frågan på allvar och som kan göra någonting åt den. Det är väl utmärkt om då kommer att stödja vad som kommer att bli lagstiftning eller annat när vi tar beslut här i om det. Jag tycker att det är att slå in en öppen dörr . Och att påstå att vi skulle ha svikit våra vallöften är befängt. Det är tvärtom. Vi jobbar med dem på riktigt i regeringen. 32 (C) replik: Tack, , för svaret! Jag känner mig inte alls betryggad eller nöjd. Jag tror att det finns människor som sitter och tittar och följer det här som kanske också är väldigt oroliga. Det handlar om boende i eller på som är oroliga: Kommer det att ske någon brytning? Varför kan inte regeringen gå med på att utreda en lagstiftning? Hur kan det komma sig att regeringen tycker att vi inte behöver något kommunalt veto när det gäller prospektering? ska veta att prospektering lägger en död hand över bygden. Då undrar jag: Varför kan inte bifalla en motion där man ger kommunerna vetorätt i fråga om prospektering av uran i alunskiffer? I alunskiffer förekommer nämligen rikliga mängder av uran, olja och gas, som säkert vet. Jag tycker att det är väldigt underligt. Varför kan man inte bifalla motionen, som helt enkelt säger att vi ger kommunerna vetorätt? Sedan känner jag mig inte alls speciellt trygg när det gäller lagstiftning. Det var nämligen så att P1 intervjuade mig och även . Då frågade man , som för övrigt också är miljöminister, om den interna överenskommelse som hänvisar till. säger att hon inte vet om överenskommelsen kommer att leda till lagstiftning. Om hon, som är miljöminister, inte ens vet om det här kommer att leda till lagstiftning undrar jag: Vad är det då värt, ? 33 (MP) replik: har alltid varit emot uranbrytning. Därmed följer självklart att vi är emot prospektering. Det gäller även för fossilbränslen. Det har inte på något sätt ändrat sig. Vi har alltid drivit frågan på de sätt som har stått oss till buds i opposition eller , , i regering. Jag håller med om att det lägger en död hand över bygden. Det håller vi med om. Men där ni har suttit och röstat emot er övertygelse har vi nu en regeringsöverenskommelse. Jag tycker att vi måste ge regeringen en chans. Låt regeringen komma med förslag! Jag litar, precis som , på det som har överenskommits. Jag tycker att det är ganska märkligt att fästa så lite vikt vid detta. Ni är mycket välkomna att hjälpa till i arbetet. Vi behöver vara många som ställer oss bakom detta, så att vi verkligen i praktiken får ett stopp för prospektering och annat. Vi håller med om er motion. Men vi tycker helt enkelt att det är att slå in en öppen dörr nu när arbete pågår. Låt regeringen göra sitt jobb och återkomma! 34 (FP): Gruvnäringen är en av vårt lands viktigaste basnäringar. Gruvnäringen genererar viktiga råvaror, skatteintäkter och arbetstillfällen. Modern gruvbrytning har mindre påverkan på miljön än vad äldre brytning hade, tack vare modern teknik. Det är positivt när gamla gruvor återöppnas för att utvinna fyndigheter, tack vare den moderna tekniken, eller när befintliga gruvor utökar sin utvinning på ett mer hållbart sätt. Men vi vet alla att gruvnäringen också ger upphov till konflikter och djup misstro mellan olika grupper och intressen. Tillväxt och jobb ställs ofta mot miljö och exempelvis rennäring. Det är centralt att vi kan hantera och ta hänsyn till dessa olika intressen. Den svenska minerallagen är bland de allra hårdaste i världen. skärptes minerallagen ytterligare så att den enskildes ställning vid prospektering har förbättrats. Det har införts hårdare krav på vad en arbetsplan ska innehålla och processen kring denna. Alliansregeringen tog fram en mineralstrategi som lägger en god grund för hur ska kunna anta utmaningar och ta till vara de möjligheter som ges för jobb och tillväxt genom att fortsätter att utvecklas som EU:s ledande gruvnation. Gruvnäringen står ofta för omfattande ingrepp i naturen och påverkar miljön negativt. Polluter pays-principen, det vill säga att förorenaren betalar, är en liberal grundläggande princip som bör vara ryggraden i alla verksamheter, liksom allemansrättsliga principer. Det är angeläget att ansvariga myndigheter lägger större vikt vid att kontrollera de potentiella mineralföretagens ekonomiska styrka för att bland annat säkerställa företagens möjlighet att ta det fulla ansvaret för den miljöpåverkan som kan komma att ske. Samerna är ett urfolk och en erkänd minoritet.