prot · H30918 · 2015-10-22 00:00:00 — I Swedavias uppdrag från staten ingår att driva verksamheten affärsmässigt. ska bolaget kontinuerligt minska sitt eget miljöavtryck och bidra till en minskning totalt sett av hela flygbranschens miljöpåverkan. Den största utsläppsposten kommer från själva flygverksamheten om vi talar om koldioxid. Men även marktransporterna till och från en flygplats står för en betydande del av flygplatsens totala miljöpåverkan. I fallet , landets största flygplats, genererade marktransporterna till och från utsläpp motsvarande koldioxid . Det utgör av flygplatsens totala utsläpp. I fallet är marktransporterna alltså en nästan lika stor utmaning som kärnverksamheten flyg i fråga om klimatbelastning. I fallet finns det, precis som ministern påpekar, goda förutsättningar att både med tåg och buss som resenär kollektivt ta sig från och till flygplatsen framför att använda bilen. Egentligen är förutsättningarna lysande i fall att klara det klimatåtagande man har gjort och även den nollpåverkan man har föresatt sig. Men så var det detta med risken för incitamentkonflikt i det uppdrag som vi har givit det statliga Swedavia. Det handlar om intäkterna från parkeringar, som ägs av . De är en viktig intäkt i verksamheten. Välfyllda parkeringar riskerar att stå emot miljömässiga vinster med en minskad biltrafik till och från , statsrådet. Jag anser att vi som ägare till Swedavia behöver reda ut prioriteringarna för bolaget. Annars riskerar vi en situation där en resenär som kommer med kollektivtrafik till är pekuniärt mindre värd än en resenär som kör bil själv till flygplatsen. Därför vill jag upprepa mina initiala frågor till statsrådet: Hur avser statsrådet att verka för att minska marktransportens andel av Swedavias klimatpåverkan i allmänhet och för i synnerhet? Kan statsrådet särskilt fördjupa svaret på fråga 2: Hur avser statsrådet att agera för att undanröja risken för en incitamentkonflikt där ekonomi och miljö ställs mot varandra för bolaget ? 50 Närings- och innovationsminister (S): Jag tackar eftersom han ger mig tillfälle att berömma ett statligt bolag. Jag tycker att Swedavia jobbar hårt med sitt hållbarhetsarbete. Swedavia jobbar med ett klimatarbete utmed hela resan – från ökad kollektivtrafik vid flygplatserna till förnybara flygbränslen och med målet om nollutsläpp från den egna verksamheten till 2020. Det är ambitiöst, och det är också en av orsakerna till att samtliga flygplatser ingår och är ackrediterade på högsta miljömässiga nivå internationellt. Detta är ovanligt; det finns inte så många flygplatser globalt sett som kommer upp i den standard som Swedavias flygplatser befinner sig på . Jag ska svara på parkeringsfrågan alldeles snart, men jag vill först säga någonting om det som man gör med den egna verksamheten och som är imponerande. svarar Swedavias fordonsflotta – fordon som röjer landningsbanor med mera så att trafiken kan fungera – för av koncernens kvarvarande utsläpp av fossilt koldioxidutsläpp. Som ett led i detta byter nu Swedavia ut samtliga snöröjningsfordon mot biobränsledrivna motsvarigheter. Det är ett unikt exempel internationellt sett där Swedavia verkligen är ledande och gör detta tidigare än många andra. Swedavia har också jobbat målmedvetet för att se till att inte minst kollektivtrafiken till fungerar bättre. finns flera olika möjligheter att ta sig till också kollektivt, inte minst med tåg och pendeltåg som har öppnat nya möjligheter att resa till utan att släppa ut koldioxid på det sätt som har varit fallet tidigare. Jag tycker att det är en positiv utveckling, och det går åt rätt håll. En annan sak jag ska säga gäller taxibilarna, där Swedavia har valt att styra taxiverksamheten på ett sådant sätt att miljöbilar premieras vid . Dessutom sker inget avgiftsuttag gentemot busstrafiken, vilket gör att den typen av trafik gynnas ekonomiskt. Flygplatsen har vunnit pris internationellt för detta arbete med att öka kollektivresandet. Tåget har tagit marknadsandelar och skapat en positiv utveckling över åren. När det gäller parkeringsfrågan finns det såklart många som åker bil till och ställer bilen där. är därför priset på parkering vid flygplatsen i paritet med den i . Det är ett medvetet val man har gjort från Swedavias sida att ha en hög parkeringsavgift på . Man vill att det alltid ska vara de kollektiva valmöjligheterna att åka till som är billigare. På alla dessa områden skulle jag vilja säga att Swedavia jobbar målmedvetet med en strategi som handlar om att man vill ställa om verksamheten i hållbar riktning. Frågan om kollektivt resande till och från är definitivt en av nyckelfaktorerna för att Swedavia ska nå sina egna miljömål. 51 (C): Jag tackar än en gång för svaret. I grunden är det egentligen inga problem med vare sig bil eller flyg; det är deras utsläpp och miljöpåverkan som är bekymret. Jag tror att vi båda är älskare av flyg som ett rationellt färdmedel i fråga om att övervinna långa avstånd. Jag delar statsrådets uppfattning att Swedavia är ett duktigt bolag och att flyget som transportslag generellt sett har goda förutsättningar att ställa om och minska sin miljöpåverkan. Det är vi helt överens om, statsrådet. Vi är som sagt båda flygvänner. Jag vill dock upprepa frågan om det incitament som vi från ägarsidan har skapat gentemot Swedavia. Det är riktigt att parkeringspriserna ute på är i paritet med dem i . Men just nu rabatterar man dem , och det signalerar trots allt någonting annat. Jag upprepar grunden till min interpellation och grunden för frågeställningen: den konflikt som Swedavia rimligen upplever mellan att minska klimatpåverkan med biobränsledrivna snöröjningsfordon etcetera och tjäna pengar, där intäkterna från parkeringar som ägs av är viktiga i verksamheten. Välfyllda parkeringar riskerar att stå emot miljömässiga vinster. En flygpassagerare som anländer med bil blir mer värd affärsmässigt för Swedavia än en som nyttjar det förträffliga kollektivtrafiksystem som vi gemensamt har skapat med tåg och buss till och från . Jag vill upprepa frågan om intressekonflikten i de incitament vi har givit bolaget. 52 Närings- och innovationsminister (S): Frågan om konflikten kan man beskriva på många sätt. På ett större plan brukar den diskuteras i miljöpolitiken i stort. Finns det en konflikt mellan ekonomisk tillväxt och miljöpolitik? Det finns de som hävdar att det alltid finns en konflikt och att det är omöjligt att få en ekonomisk utveckling när man gör större miljöinvesteringar. har visat över historien att vi har kunnat reducera koldioxidutsläppen som vi har haft en ekonomisk tillväxt i ekonomin. Det är inte så många utvecklade ekonomier som har lyckats med det som har gjort. Det är otroligt viktigt att Swedavia är ett ekonomiskt lönsamt bolag. Detta är ett bolag som jobbar på en marknad och som också bedriver en internationellt konkurrenskraftig verksamhet, inte minst för att få direktlinjer till , i en skarp tävlan med , och för att bedriva en verksamhet som är attraktiv för flygbolagen att flyga på. Det finns alltså en affärsmässighet i grunden. Jag måste säga att Swedavia jobbar väldigt målmedvetet med sina hållbarhetsmål. De har en strategi där ett av de mål som bolaget har uttalat är att det ska vara billigare att välja kollektiva färdmedel än att ta bilen till . Jag vet att Swedavia har haft en del kreativa upplägg för detta. Man ville ett tag införa biltullar, men enligt gällande lagstiftning är det som vi vet inte möjligt för dem att införa separata biltullar där. Swedavia har alltså försökt på olika sätt att styra trafiken. Det finns en konflikt till. är vi väldigt mycket inne på detaljer, men när man får läsa på inför en debatt lär man sig alltid nya saker: En alltför hög prisnivå på parkeringen innebär att andelen resande som blir hämtade och lämnade på av privatbilister ökar dessutom. är det av resandet till och från som sker med hjälp av andra bilar. Då gäller det att få hela systemet att fungera så att det kollektiva resandet blir billigare än det privata resandet och att man stimulerar det på olika sätt. Jag känner att med den fart som Swedavia har på miljöarbetet och för att minska koldioxidutsläppen har jag än så länge inte sett en överhängande risk för att de här frågorna kommer i stor konflikt med varandra. Men det är klart att man alltid får vara vaksam, för det finns inte pengar till allt och man måste göra ekonomiska avvägningar. Men min bild av Swedavias verksamhet är att man prioriterar de här frågorna högt och att det är en del av den profil man vill att inte minst ska ha som en flygplats som ligger i framkant när det gäller att ta hållbarhetsfrågorna på allvar. 53 (C): I grunden är vi helt överens om att det är möjligt och till och med nödvändigt att förena ekonomisk tillväxt med miljöhänsyn, därför att ekonomisk tillväxt baseras på ekonomiska, miljömässiga och sociala hänsyn. Det är precis det vi talar om, och allt annat är egentligen inte hållbar tillväxt. Men det förutsätter i sin tur att man ger verksamheten man bedriver rätt incitament där det är möjligt att förena tillväxten under de tre hållbarhetskriterierna. Då framstår i mina ögon uppdraget som vi har gett Swedavia att ta miljömässiga hänsyn och vara synnerligen affärsmässigt avseende sin parkeringsverksamhet möjligen som svåruppfyllt. Jag känner delaktighet i det, eftersom jag vet att det inte är något nytt uppdrag som har givits. Efter den här debatten där statsrådet givits anledning och tillfälle att ytterligare fördjupa sig i frågan känner jag mycket stor förtröstan i att statsrådet kommer att följa frågan på ett mycket intresserat sätt och säkert också bejaka både kreativa och kloka lösningar för Swedavia, som jag i grunden tycker är ett bra bolag. 54 Närings- och innovationsminister (S): Jag vill avsluta med att tacka för den här interpellationen som har gett mig ny kunskap i ärendet. Jag är helt övertygad om att vi båda kommer att följa Swedavias arbete på det här området. När jag ställer frågor till Swedavia är de tydliga med att de har den här inriktningen. Man vill öka inte minst kollektivresornas andel av resorna till och från , och man vill se som ett ännu starkare nav för inte minst spårbunden trafik, för det är långsiktigt väldigt bra för flygplatsen. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2015/16:64 om det statliga riskkapitalet och Inlandsinnovation 55 Närings- och innovationsminister (S): har frågat mig, mot bakgrund av förslag, hur detta tillgodoser riskkapital i hela landet och om jag stöder utredningens förslag att bolaget ska upphöra samt hur jag ser på att underfonder i den nya strukturen kan vara geografiskt inriktade. Inledningsvis vill jag säga att det finns ett mycket starkt stöd för den förändringsinriktning som föreslås i utredningen. Såväl flertalet remissinstanser som står bakom principen att minska inlåsning av det statliga riskkapitalet i långsiktigt definierade investeringsmandat för att på så sätt öka flexibiliteten, nyttjandegraden och behovsanpassningen i systemet. I budgetpropositionen har regeringen uttalat att strukturförändringar genomförs i enlighet med utredningens förslag, att ett statligt nationellt fond-i-fond-bolag bildas och att och inordnas i det nya bolaget. Mer detaljerade förslag kring hur etableringen ska ske och hur dessa organisationer kommer att omhändertas i den nya strukturen kommer vi att återkomma till med. En självklar utgångspunkt är att befintliga innehav kommer att omhändertas och utvecklas på ett ansvarsfullt sätt inom ramen för den nya strukturen. När det gäller den föreslagna nya strukturen har jag mött en oro för att utbudet av riskkapital för företag i norra kommer att minska. Detta är en oro och ett perspektiv vi tar på största allvar. Men det är min absoluta uppfattning att finansieringsmöjligheterna totalt sett för företag i regionen inte ska försämras vid genomförandet av förslagen från . Riskkapitalinvesteringar kommer att göras i regionen även inom ramen för det nya nationella bolaget. Dessutom kommer utbudet av riskkapital i norra att stärkas med EU:s regionala utvecklingsfond. Vidare är det viktigt att se förslaget i sitt sammanhang. Regeringen har en ambitiös reformagenda med flera olika åtgärder med syfte att stärka finansieringsmöjligheterna för små och medelstora företag i hela landet. Flera av de satsningar som aviseras i budgetpropositionen innebär förbättringar, inte minst för företag i norra . Regeringen avser bland annat att se över möjligheterna att, i enlighet med utredningens förslag, inrätta ett lånegarantiinstrument för att öka bankutlåningen till små och medelstora företag. Bankernas möjligheter att låna ut till företag med låga säkerhetsmassor förväntas då att öka. Kärnan i förslaget om en ny struktur och ett nytt arbetssätt är att ta bort permanenta inlåsningar i investeringsmandat och att arbeta genom privata investerare för att säkerställa god investeringskompetens och uppväxling av statliga medel. På så vis skapar vi möjligheter till flexibilitet och behovsanpassning och bidrar till ökade volymer riskvilligt kapital och till att stärka den privata marknaden och det finansiella ekosystemet – detta till förmån för företag i behov av utvecklingskapital. ska det nya arbetssättet även fortsatt innebära inflytande över valet av investeringsområden utifrån de marknadskompletterande behov som bedöms finnas. För att nå våra högt ställda mål om sysselsättning och tillväxt krävs förbättrade utvecklingsförutsättningar. Detta är ett av flera förslag som syftar till att stärka finansieringsmöjligheterna för företag i hela vårt land. 56 (C): Tack, näringsministern, för svaret! , och bidrar som ministern vet till en stor del av ekonomi. I till exempel är det tusentals människor som jobbar med att producera järnmalm till broar och järnvägsräls och även till byggnader över hela världen. De flesta förstår nog att en växande gruvnäring har möjlighet att vända avveckling till utveckling. Självklart påverkar det lokalsamhällen genom nya företag och nya jobb. Bara står ensamt för av den producerade järnmalmen inom EU. Skogsnäringen är en annan viktig del av basindustrier. Det många kanske inte vet är att skogsnäringen i vårt land är världens näst största exportör av skogsprodukter som pappersmassa, papper och sågade trävaror. Skogsnäringen är också den största producenten och konsumenten av biobränsle i . Vattenkraften står för nästan hälften av all produktion av elektricitet i . De största svenska vattenkraftverken finns i övre . omsatte turismen, som vi också kan se som en växande och stor basnäring, . Det bidrog naturligtvis till en stor del nya arbetstillfällen inte minst i norra , och . Jag säger det här därför att jag vill påpeka att det skapas enorma värden i de här delarna av landet som också bidrar till landet ekonomi. Det är därför som jag ser med oro på utredningen av det statliga riskkapitalet som föreslår att riskkapitalbolaget ska försvinna. Bolaget kom i praktiken till och fick då 2 000 miljoner i portföljen för att man skulle bistå Norrlandslänen, och med riskkapital, speciellt i expansiva skeden där större ekonomiska muskler skulle behövas. Områdena som jag pratar om är några av de mest sårbara delarna av landet när det gäller just riskkapital, så det var inte direkt en slump att medlen tillfördes den här fonden och etablerades i just de här områdena. När jag läser ministerns svar blir jag orolig, därför att ministern köper förslaget om att lägga ned Inlandsinnovation och att de här medlen, det vill säga 2 000 miljoner, ska smetas ut över landet. Ministern säger: ”Men det är min absoluta uppfattning att finansieringsmöjligheterna totalt sett för företag i regionen inte ska försämras vid genomförande av förslagen från .” Vad menar ministern med det här? Vad grundar ministern sitt antagande på när han så tydligt säger ”min absoluta uppfattning”? förväntar jag mig att ministern förklarar och beskriver vad han menar och hur det kommer att bli. 57 Närings- och innovationsminister (S): Tack, , för interpellationen! Det här är en viktig fråga, eftersom det statliga riskkapitalets struktur och funktion har diskuterats i, tror jag, . Det har kommit flera utvärderingar av det statliga riskkapitalet som har visat att det statliga riskkapitalet, på det sätt som det har varit organiserat tidigare, inte har gett tillräckligt stor utdelning och inte skapat den tillväxt som det var tänkt i de växande bolagen. En stor kritik har varit att det statliga riskkapitalet har gått in , att man inte har jobbat tidigt där det inte finns något privat kapital och egentligen inte har bidragit till att få mer kapital. En hävstångseffekt på det statliga kapitalet kan ju uppstå ifall staten går in i sektorer eller områden där det privata kapitalet inte finns och ger incitament för privat kapital att komma dit. Då ökar mängden kapital. En av poängerna med hela fond-i-fond-systemet, som föreslår, är att staten aldrig går in ensam med pengar utan växlar upp kapitalmassan tillsammans med privat kapital. Det är en av delarna. En förklaring till att det statliga riskkapitalet har blivit lite ineffektivt, att det inte har jobbat på det sättet och att ganska mycket av det statliga kapitalet har varit inlåst, är att man har haft olika regionala men också områdesspecifika indelningar av kapitalet. Det har lett till att kapitalet inte har jobbat så mycket som det ska. Jag har uppfattat det som att det har funnits en bred politisk enighet i riksdag om att vi måste försöka komma bort från det. Mer av det statliga kapitalet ska jobba snabbare och mer aktivt men också i tidigare faser och kunna växla upp privat kapital. När jag talar om den regionalpolitiska aspekten menar jag – jag har nämligen samma uppfattning som – att en av utmaningarna för är att skapa de bästa tillväxtmöjligheterna också för små och medelstora företag i hela landet. Runt om i har vi nämligen ett antal stora industrier som spelar väldigt stor roll. Och industrins tyngdpunkt ligger inte i storstäderna. Industrins tyngdpunkt ligger ute i och bidrar till tillväxten i vårt land, inte minst till vår export och energiförsörjning, som var inne på tidigare. Men ett av förslagen i , som vi nu jobbar vidare med, handlar om hur vi ska få bankutlåningen till små och medelstora företag att öka. Sedan finanskrisen har små och medelstora företag, särskilt på landsbygden, fått svårare att få tag i kapital. Det handlar inte bara om riskkapital utan även om lånekapital. Utredningen har några förslag. Men vi tittar också på remissynpunkter som har kommit in när det gäller hur man kan jobba för att växla upp så att det blir mer utlåning till företag som behöver det, särskilt där tillgångsmassorna är osäkrare, framför allt på landsbygden där tillgångsmassorna inte är lika mycket värda. Demonstrationsanläggningsfonden som föreslår betyder absolut mest för bioenergiområdet. Den stora bromsen för utveckling av bioenergin, som betyder mycket för landsbygden, handlar om hur man får till de riktigt stora anläggningarna för att få volym och kunna pressa priset så att det blir konkurrenskraftigt. Förslaget om ängelinvesteringar, mikrofonden i förslaget, innebär att man slår samman kapital med regionalt kapital, där det kanske finns affärsänglar. Jag har besökt dem i både och , där man har affärsänglar. De går in, ofta ihop med en science park och andra, och stöder små och medelstora företag. Här kan staten gå in och matcha kapital, för att växla upp det. Flera olika delar i förslaget handlar alltså om att föra ut beslutanderätt men också kapital i hela . Det skulle gynna också norra . 58 (C): Tack för svaret, ministern! Många saker i utredningen som du räknar upp är väldigt bra. Jag är alltså inte kritisk till hela utredningen. Det jag är kritisk till är att man tar de 2 miljarderna från ett bolag som har börjat verka och som gör skillnad i de delarna av landet. Inlandsinnovation kom till på grund av att vi inte har tillräckligt med riskkapitalister i de områdena. Att riskkapitalister ska gå in och växla upp statens inflöde av medel är jättebra. Det fungerar säkert i vissa delar av landet, kanske i . Men det fungerar inte i alla områden – hur fint det än låter. När det gäller slantarna från EU:s regionala utvecklingsfond, som ministern också nämnde och som ministern tyckte var ett bra tillskott till de delarna av landet, ringde jag och kollade med . Det är redan befintliga pengar som finns i budgeten. Skillnaden är bara att de är öronmärkta för det här ändamålet. Sedan växlas det upp med pengar från , lite från länsstyrelserna och från regionerna. Och dessutom går det privata kapitalet in. I snitt handlar det om 15–20 miljoner , per län i de berörda områdena. Det är inte jättemycket pengar, skulle jag vilja säga. Allt är såklart välkommet, men man kan knappast säga att det är någon storsatsning. Statens egen myndighet, Tillväxtanalys, säger att av allt riskkapital hamnar i de större städerna, varav i . Min kritik är därför att det är anmärkningsvärt att en geografisk aspekt inte nämns med ett enda ord i utredningen. I ärlighetens namn visar det på okunskapen om förhållandena i vårt avlånga land. Man kan inte använda samma insatser över hela landet. Jag vet det eftersom jag lever och verkar i ett av de områdena. Jag lever och verkar i ett område där banken inte ens tar emot pengar. Förutsättningarna ser alltså lite annorlunda ut i de större städerna i än på landsbygden, i till exempel eller . Jag har också en kort kommentar om att en del andra bitar som ministern hänvisade till skulle stärka företagsamheten i den delen av landet. Jag kan inte låta bli att nämna skattehöjningarna som också drabbar företagarna – ministern vet att oppositionen är kritisk till skattehöjningarna. I och med den kommande budgeten får företagarna närmare 30 miljarder i skattehöjningar, även . Det är såklart en belastning, i kombination med till exempel höjda skatter på bensin och diesel. Och som grädde på moset försvinner riskkapital på . Det är precis så det är. 2 miljarder försvinner för de här områdena. Och det vi får tillbaka i rena pengar är en spottstyver, en bråkdel. Det kan man faktiskt inte hurra för. 59 (C): Jag ska förstärka en del av det min kollega har tagit upp. Debatten handlar om tillgången på riskkapital till ett av absolut viktigaste ekonomiska områden. I dessa sju län – från och norrut, de områden som Inlandsinnovation omfattar – tar man till stor del sin utgångspunkt i skogen, malmen, energin och besöksnäringen. Men i mitt eget hemlän finns också stor, tung bas- och exportindustri. lämnar man det området genom att säga att man ska lösa det på ett annat sätt. Vi talar om ett ställe i som används på ett mycket bra sätt för att stärka långsiktiga utveckling. Det är ett närande område som tillför mycket pengar till den svenska nationalprodukten. På ett ställe i svaret säger statsrådet: ”Men det är min absoluta uppfattning att finansieringsmöjligheterna totalt sett för företag i regionen inte ska försämras vid genomförandet av förslagen från .” Det vore intressant med en längre utläggning om hur det ska gå till. I svaret gör ministern mer av en analys av läget. Svaret är riktigt intressant. Ministern sa också: ”Dessutom kommer utbudet av riskkapital i norra att stärkas med EU:s regionala utvecklingsfond.” Jag tittade då på det pressmeddelande som gick ut om just anslag till de olika länen när det gäller det här. Jag funderade på hur det är möjligt att förvandla gamla, befintliga anslag till nya. I pressmeddelandet står det: ”Som en följd av regeringens tidigare beslut om åtta regionala strukturfondsprogram så har fattat beslut om en riskkapitalsatsning i för perioden . – – – Kapital för utveckling och expansion av små företag är centralt för förnyelse i det svenska näringslivet. Därför är det glädjande att en ny riskkapitalfond i , och kommer att förse fler företag med kapital . Detta är en ny kraftfull förstärkning av tillgången till riskvillig finansiering i som tillsammans med privat medfinansiering kommer att bidra till utveckling av expansiva företag, säger .”