prot · H20958 · 2015-02-11 00:00:00 — Regeringen har möjlighet att ställa lite av detta till rätta genom att riva avtalet om försvarssamarbete med i småbitar. Det finns chans att göra det nu i vår. Givetvis krävs mycket mer än så. Världens demokratier besitter tillsammans en makt som är kraftfullare än något annat på denna planet. Den borde användas på ett mycket mer organiserat och bättre sätt. Demokrati är ofta många fina ord i anföranden i debatter som denna eller i internationella sammanhang. När det kommer till utrikespolitik stannar det alltför ofta vid dessa fina ord. Det gäller att både och andra demokratiska länder går från fina ord till handling och på riktigt stöder demokrati och demokratisk utveckling. 139 (KD): Vi diskuterar utrikespolitik och hur vi ska förhålla oss som nation till det som händer i världen. Jag väljer att delvis fokusera på den så kallade arabiska våren, som till en början var en folkresning mot diktaturer och korrupta samhällsstyren, och dess negativa effekter på kristna folkgrupper och andra minoriteter såsom yazidier och kurder i . Efter att en del diktaturer och envåldshärskare har fallit har instabilitet uppkommit och konflikter ökat. Pågående inbördeskrig har bidragit till att flera hundra tusen dödats, och miljoner människor är på flykt undan regimer, inbördeskrig och terror från fundamentalistiska grupper såsom Islamiska staten och med flera. är det folkmordet i på de kristna folkgrupperna syrianer, armenier, assyrier, kaldéer och pontiska greker under sönderfall. Över 1,5 miljoner människor massakrerades brutalt på grund av sin etnicitet men främst på grund av sin kristna tro. De kristna folkgrupperna i och , som är ättlingar till dem som massakrerades under folkmordet , får uppleva samma brutala våld och övergrepp. Det är massmord, förföljelse, deportation och tvångskonvertering till islam. Det är sedan fångarna i koncentrationslägret befriades. Vi hade en minnesstund i för att hedra offren och påminnas om det fruktansvärda som hände judar under . Förintelsen då flera miljoner judar blev mördade av nazister har fått som minnesdag av FN för att hedra offren och som en påminnelse så att något så fruktansvärt aldrig ska upprepas. Folkmordet på de kristna folkgrupperna i har minnesdag . Det var då det ledning började att massakrera de kristna invånarna. Det är viktigt att även riksdag gör denna dag till minnesdag för att påminna om de fruktansvärda övergrepp på människor och mänskligheten som utfördes . I är minst 150 000 invånare ättlingar till offren för folkmordet . Det är därför viktigt med en minnesdag för att hedra offren. I fick invånarna ett ultimatum av Islamiska staten att konvertera till islam eller dö. Över 50 000 kristna invånare lämnade näst största stad. De fick på sig att lämna staden. IS fortsatte därefter till andra kristna städer och byar i Nineveområdet. Omkring 200 000 kristna irakier tvingades fly till den kurdiska regionen i norra och lever nu i misär under mycket svåra förhållanden. Jag har varit i i norra och besökt ett flertal flyktingförläggningar. Där tog jag del av vad flyktingarna har gått igenom, och upplevelserna är många och hemska. De har förlorat tilltro till och förtroende för regeringen. De är mycket besvikna på , FN och EU för att de inte har skyddat kristna och yazidier från övergrepp och massavrättningar. Deras barn korsfästs och våldtas. Kvinnor och barn kidnappas och säljs som sexslavar. Barn och unga killar och tjejer säljs på marknader till lägsta pris. Detta folkmord och övergrepp måste stoppas. FN och måste agera tillsammans och straffa personer och länder som bidrar till terrororganisationen staten. En fredad zon i Nineveområdet i under beskydd av FN och EU, så som kurderna fick, är den enda räddningen för att de kristna folkgrupperna ska kunna överleva i sitt eget hemland. Annars kommer de att emigrera till . Detta bör vara en prioriterad fråga för Europeiska unionen och FN. Jag är stolt och glad över att riksdag erkände att det som skedde under i var ett folkmord på syrianer, armenier, assyrier, kaldéer och pontiska greker. Jag förväntar mig att aktivt driver riksdagsbeslutet att bör verka inom EU och FN för ett internationellt erkännande av folkmordet och att bör verka för att erkänner detta folkmord. Att jobba vidare för ett erkännande av folkmordet är viktigt för att de drabbade folkgrupperna ska få upprättelse. Över 30 länder har erkänt folkmordet, och i är det straffbart att förneka det. I är det dock förbjudet att diskutera frågan, och avsätter enorma resurser för att motverka att länder erkänner folkmordet. bekämpar dessutom dem som förespråkar ett erkännande, trots att ingen anklagar dagens för folkmordet . Vi behöver stötta de moderata krafterna i regionen i och hjälpa dem att bygga demokratiska rättsstater så att människosynen, människovärdet och alla människors lika, unika och okränkbara värde respekteras. 140 (S): Vi har här i kammaren och i i går kunnat ta del av hur oppositionen försöker samla ihop sig till en gemensam utrikespolitik och oppositionspolitik när det gäller engagemang i EU och FN. Man försöker måla upp en bild av att det finns en motsättning mellan engagemanget i FN och engagemanget i EU. Det sänder naturligtvis ut signaler i världen om att vi inte är eniga i om kandidaturen till . Därmed äventyrar vi den plats skulle kunna få 2017–2018. Med en plats i säkerhetsrådet kan vi verkligen göra skillnad. kan tala med sin starka röst. kan vara med och ställa krav på FN och få ett förändrat och reformerat FN som kan göra skillnad i världen och göra den till en bättre plats. Jag ingick i den delegation från som besökte FN . Vi fick då många exempel på att har ett väldigt gott anseende i FN. Vi är en stor bidragsgivare också där. Men vi fick även höra att man har upplevt ett visst ointresse för FN från sida . välkomnade man varmt det nyvaknade intresse som visas i och med den nya regeringens tillträde. Man hissade dock också en liten flagga av oro över att kandidatur och försök att ta en plats i säkerhetsrådet kunde äventyras av att vi var lite för sent ute. De andra kandidatländerna hade redan börjat sitt arbete för att ta platsen. Detta är ett exempel på att den förra regeringen visade ett starkt ointresse för detta och inte var särskilt engagerad. För oss finns det som sagt ingen motsättning mellan ett engagemang i EU och ett engagemang i FN, tvärtom. De förutsätter varandra – det är vår fulla övertygelse. Det finns gott om exempel i den utrikespolitiska deklarationen på vårt engagemang för detta. Men det räcker tydligen inte för oppositionen. EU ska prata med en röst i FN. Det är viktigt att FN står starkt och enat och är en attraktiv aktör i världen. Det är ju som en attraktiv fredsaktör FN verkligen kan spela en stor och betydande roll. Men då måste FN vara starkt. Tyvärr har den förra regeringens engagemang också i EU varit så att den har skött sig men inte drivit frågor som skulle kunna göra EU starkt och därmed till en fredsaktör att räkna med. Den har inte haft något större engagemang när det gäller att driva en gemensam asyl- och flyktingpolitik, en ekonomi som skulle kunna lyfta EU, en klimat- och miljöpolitik eller en jordbrukspolitik som skulle kunna vara stark och ge eko ute i världen. Inte minst har regeringen inte drivit en bra arbetsmarknadspolitik som skulle kunna ge fler jobb och därmed ett EU med starkare ekonomiska muskler. Vi har alltså sett där man inte haft något större engagemang i de här frågorna. KD:s farhågor om att inte skulle kunna prata med en stark röst i FN och att vi på något vis skulle dagtinga med vårt engagemang för mänskliga rättigheter och demokratisk utveckling tror jag inte kommer att besannas. Däremot, herr talman, kan man ha farhågor om att kan bli en röst som ropar i öknen, om vi inte visar en enad linje när det gäller kandidaturen till och om det inte finns ett utrymme, en plattform eller en arena där vi kan agera för ett reformerat FN som är en global aktör som kan verka för fred, säkerhet och humanitära insatser och därmed arbeta för en rimligare jord att leva på. Jag hoppas att vi kan framhålla att vi ska samlas kring detta, inte visa upp splittring. 141 (M) replik: Min fråga eller kommentar till handlar om det svenska engagemanget inom FN och de tidigare åtta åren. Jag vill nämna ett fördrag, , som förhandlades under Alliansens regim och där var ett av de ledande länderna. intog en klar och tydlig ledarposition, såg till att förhandlingarna gick framåt och bistod andra länder med faktakunskaper och bistånd för att få igenom fördraget. Jag nämner detta som ett exempel på tydligt arbete från alliansregeringen. Min motfråga till är: Vilka frågor prioriterar Socialdemokraterna inför kandidaturen till , utöver att tala om kandidaturen? 142 (S) replik: visade på ett bra exempel på hur agerar och kan agera med en stark röst i FN, nämligen när vi var med och drev igenom . Däremot har det saknats andra insatser när det gäller till exempel nedrustningspolitiken, som jag vet att vi kommer att få höra mer om senare, och när det gäller kamp för mänskliga rättigheter och humanitära insatser. Vi har heller inte sett särskilt mycket av svenskt engagemang när det gäller FN-insatser ute i världen. Därför är vi glada över att vi kan vara med och göra en insats i . Vi hoppas få se mer av det . När det gäller prioriterade områden har utrikesministern redogjort för dem . Jag hoppas att vi alla står bakom dem. Det handlar om att skapa fred och säkerhet i världen, och det handlar om att arbeta för jämlikhet och jämställdhet och lyfta upp inte minst kvinnors och flickors rättigheter. 143 (M) replik: Jag har några kommentarer om . Det är i allra högsta grad ett avtal som påverkar nedrustningen. Det är i allra högsta grad ett avtal som ser till att bevaka de mänskliga rättigheterna, inte minst när det gäller barnsoldater och begränsning av deras tillgång till begagnade vapen. Jag tycker att är ett exempel på ett konkret arbete för att öka de mänskliga rättigheterna och freden i världen. Jag undrar därför: Vilka konkreta åtgärder driver Socialdemokraterna som ska kunna genomföras i syfte att förbättra de mänskliga rättigheterna? 144 (S) replik: Återigen: ATT är ett jättebra exempel på när man har kunnat samlas kring något som är väldigt bra för freden och säkerheten i världen. Det är väldigt bra att har varit med och spelat en stor roll där. Det ska vi göra i fortsättningen också. Regeringen kommer att se till att verkligen tar del och tar ett ansvar, inte minst i de insatser som görs på plats ute i världen. Men för att vi ska kunna spela en roll och bli starka är det också viktigt att vi blir medlemmar i . Jag hoppas att vi kan samlas kring det och vara enade så att vi kan visa världen att vi kan ta en plats, att är en bra kandidat och att vi kan göra skillnad när vi väl är där. Låt oss enas om det, . 145 (FP) replik: Jag skulle vilja ta tillfället att rätta till några felaktigheter som har påståtts här i kammaren. menar att Alliansen inte drev någon FN-politik. Jag skulle vilja påstå att motsatsen är sann. Vi har också alla här i kammaren i våra tal gett stöd för den kampanj som pågår till säkerhetsrådet. tycker att den kampanjen är viktig. Självklart ska vi ta en plats i säkerhetsrådet och också driva en aktiv politik där. Det talas om FN-insatser. Jag kanske kan påminna om att initiativet till bidrag till insatsen i togs av alliansregeringen. Självklart står vi också bakom att vi ska bidra till fler FN-insatser. Det är ett viktigt bidrag till fred och säkerhet i världen. Den kritik som vi riktar handlar om det bristande EU-engagemang och den bristande prioritering av EU-frågorna som vi ser. Det handlar bland annat om att vi inte har någon EU-minister i den nya regeringen, att hanteringen av har varit minst sagt klantig och att man missar att åka på viktiga utrikesministermöten. Det antyder att regeringen prioriterar ned EU-frågorna, och det är vi oroliga för. 146 (S) replik: Min kritik består i att jag tycker att oppositionen talar med kluven tunga. Man säger att man står bakom en kandidatur till . Men säger man att man inte tror att engagemanget räcker för båda delarna. Det tycker jag är att visa på att vi inte har en enad front när det gäller att vi vill bli medlemmar i . När vi var i FN var detta något som blev mycket tydligt för oss. Om vi ska ha en möjlighet, om vi ska kunna ta den här platsen och göra skillnad i FN och därmed i världen, vill man se att vi är eniga i . Annars försämras, herr talman, våra möjligheter att ta den positionen. Jag tycker att oppositionen ska ta till sig det och vara lite mer rädda om den bilden. För övrigt är vi väldigt positiva till det initiativ som man tog när det gäller . 147 (FP) replik: Återigen vet jag inte om budskapet har gått fram. Vi stöder och förespråkar naturligtvis en aktiv FN-politik. Det vi är oroliga för är att EU-engagemanget har nedprioriterats. Jag återupprepar: Det finns ingen EU-minister i regeringen. Vi har missat viktiga utrikesministermöten, där man låter ambassadören företräda och där varken utrikesministern eller kabinettssekreteraren deltar i centrala diskussioner om . Det tycker vi är synd. Vi ser också att språkbruket handlar mycket mer om att ska ha en självständig röst på egen hand i stället för att betona vikten av en gemensam europeisk utrikespolitik. Det var lite bättre nu i utrikesdeklarationen jämfört med regeringsförklaringen, måste jag säga. Det är de bitarna vi ser som oroar oss, att förlorar sin starka röst i Rysslandskritiken i EU som vi har fört . Det är vad det handlar om. FN-politiken tror jag att vi är eniga om. Men det betyder inte att vi får förlora det viktiga forum som EU innebär för . 148 (S) replik: Att vi ska prata med gemensam röst kommer naturligtvis från en övertygad Natoanhängare. Vi tycker att en viss självständighet när det gäller vår försvars- och säkerhetspolitik är viktig. Men den debatten får vi ta vid ett annat tillfälle. Jag skulle vilja returnera frågan till . Vad gör en EU-minister för skillnad när det gäller engagemang i EU? Den frågan skulle jag vilja ha svar på. Det andra är en rekommendation om att oppositionen skulle kunna uppträda lite mer konstruktivt i . Just nu tycker jag att det väldigt mycket handlar om kritik i formfrågor och att man förvandlar till en allmän utrikespolitisk arena där man kan spela upp sina egna hjärtefrågor. 149 (M): Jag upplever just nu en närmast absurd situation. som det i pågår förhandlingar om framtid som är väldigt viktiga under vår levnadstid har vi här i kammaren en avslagen debatt om utrikespolitik. Men som flera talare har sagt tidigare: Utrikespolitik är något som det här parlamentet brukar vara mycket enigt om. De skiljaktigheter som har funnits är ganska väl belysta från talarstolarna, så jag tänkte hålla ett kort anförande, lite med utgångspunkt i situationen i . Låt mig börja med att vara tydlig med att vi likt upplever ett krig som pågår i – inte utanför utan i , på europeisk mark. Liksom är FN verkningslöst. Det är en kris som måste lösas av oss européer själva. förbundskansler drar för tillfället ett tungt lass genom att bearbeta som hon håller ihop den europeiska hemmafronten, beaktande alla de intressen som finns och framför allt beaktande historiska erfarenheter och vårdande den transatlantiska länken. För EU:s del gäller det nu att hålla samman och låta de ekonomiska sanktionerna mot Putinregimen verka fullt ut. som man gör det måste de ekonomiska reformerna inom EU fortsätta, inkluderande handelsavtalet med , för det är bara ett ekonomiskt friskt och starkt EU som har chans att ta sig an de utmaningar som Ukrainakrisen innebär. För Natos del – den andra viktiga europeiska säkerhetsaktören – gäller det nu att återta initiativet och förhindra att man ånyo kommer i efterhand. Jag skulle uppfatta det bra för europeisk säkerhet om Nato nu agerade med amerikansk och gärna tysk truppnärvaro i de medlemsländer som upplever att de står närmast på dagordningen för den ryska expansionismen. På så sätt skulle man kunna bidra till en minskad risk för eskalering av konflikten genom att höja tröskeln, genom ett agerande som är icke-hotande mot men är en tydlig snubbeltråd, som skulle kunna förhindra att Putinregimen frestades att ta ytterligare steg i sin expansionism. För gäller det att inom EU stödja det tyska arbetet med att bringa ekonomisk ordning i EU-klassen samt se till att vi solidariskt upprätthåller sanktionspolitiken. Om man, även om oddsen ser dåliga ut, lyckas uppnå ett fredsavtal i som leder till att de militära striderna i upphör, återstår ett gigantiskt arbete. Efter utarbetade den tidigare amerikanske generalstabschefen, dåvarande utrikesministern , en plan för återuppbyggnaden av , en plan som sedan sattes i verket med stöd av alla de västliga demokratierna och som lyckades återförena i den civiliserade västra sfären och skapa en positiv demokratisk utveckling. Ett liknande gigantiskt arbete står framför oss i , om den militära konflikten upphör. Ett embryo till en liknande plan utarbetas i , dock inte vid det amerikanska utan ett antal kvarter därifrån, vid , under ledning av dess chef . Det är ett arbete som borde vara noga med att ta aktiv del i och stödja, för är en del av vårt , och vår säkerhet beror på utvecklingen, att vi bygger en stabil, fungerande stat. 150 (S) replik: Jag har full förståelse för och delar den oro som känner för utvecklingen i , den aggression som pågår där och de faror och den spänning som finns i stora delar av östra . Men jag tror att man ska vara försiktig med att placera ut ytterligare trupper för att inte ytterligare öka spänningen. Jag tror att det är viktigt – jag har pekat på det tidigare i debatten – att de medel som EU har för att svara på den aggressiva ryska politik som vi ser i är sanktionsinstrumenten, alltså att svara med politiska och ekonomiska instrument och inte med militära. När det gäller Marshallplanen var det inte bara utan stora delar av , däribland , som fick del av den. 151 (M) replik: När det gäller det som jag sade om vad Nato borde göra ligger den beslutsmakten inte här. Att man ligger före leder till att man inte behöver använda olika saker. Det råd som jag framförde var det som den förre säkerhetsrådgivaren till , , gav när han vittnade i den amerikanska senaten. Det var just för att undvika att försätta sig i en situation där alternativen blir mycket sämre. 152 (S) replik: Det är alldeles riktigt att inte är medlem i Nato. Jag tillhör ett parti som tycker att inte heller borde bli medlem i Nato. tycker att borde bli medlem i Nato. Då skulle det vara en fråga som skulle avgöras här. Jag tror ändå att ytterligare trupp just nu i länder som man spekulerar i att de skulle vara hotade skulle öka spänningen och späda på den ryska beskrivningen av att är alltmer trängt av ett aggressivt Nato och så vidare. Jag tror att man ska tänka sig för mycket noga innan man gör det. Marshallplanen var bra, och det är viktigt att komma ihåg att det var möjligt för alla europeiska länder att ta del av den. Östeuropeiska länder under kommunistförtrycket fick inte lov att ta emot pengarna. som ett neutralt och alliansfritt land då tillhörde ändå den fria världen som kunde ta emot pengarna. jobbar EU med sina olika fonder på ett liknande sätt, vilket är ett viktigt arbete. 153 (M) replik: Det gläder mig att vi har en samsyn i fråga om behovet av en ny Marshallplan. Det gäller inte bara det ekonomiska stödet. Det gäller också stödet för byggande av starka institutioner. Är det någonting som vi har lärt oss av situationen i och även i många länder i inom EU så är det att om man inte har fungerande institutioner under demokratisk kontroll blir ekonomiskt stöd att kasta bra pengar efter dåliga. 154 (SD): Jag har funderat mycket och länge över sjuklövern och varifrån de har fått idén att mångkultur är så fantastiskt och fabulöst som de brukar framhålla i den här kammaren. Det mångkulturella experimentet har bevisligen fallerat från dag ett i . Så det är knappast härifrån som det svenska exemplet kommer. Det måste alltså vara något annat som har fått sjuklövern att tro att massinvandring och mångkultur är bra. Då återstår bara resten av världen, en internationell lärdom som måste motivera sjuklövern. Vi kan då ta en titt på dessa fantastiska exempel. Runt om i världen visar olika etniska och religiösa grupper hur fantastiskt de lever tillsammans. Låt oss för ta oss en titt på det. Vi har till exempel , där sunnimuslimer och shiamuslimer lever sida vid sida i en fantastisk harmoni, eller hur? Det finns små skillnader mellan shia och sunni, men denna lilla skillnad lyckas de överbrygga jättebra. Det bevisar historien, eller hur? För att inte tala om deras förhållande till grannen i norr, nämligen kurderna. Kurderna har också en jättebra relation med araberna i eller för den delen turkarna i . Det är alltså ytterligare ett exempel på hur fantastiskt olika grupper samverkar med varandra även om de förvisso har samma religion i detta fall. Vi har det fantastiska samarbetet och samvaron i mellan muslimerna i norr och de övriga i söder, vilket ni kan läsa om i svenska medier. Vi har också det mångkulturella lyckoriket . I är människorna muslimer, och i övriga är de också muslimer. Trots att alla är muslimer lyckas de komma överens jättebra, eller hur? Skillnaden mellan människorna i och människorna i är att sudaneserna är arabiskättade och människorna i är afrikaner. Sedan har vi Sydsudan, som kom jättebra överens med Nordsudan till den grad att det blev ett inbördeskrig och en ny stat bildades, alltså Sydsudan, som i sin tur sedan blev så spännande, som kanske skulle ha sagt, att det inte blev ett inbördeskrig i Sydsudan baserat på etniska konfliktlinjer. Motsatsernas fredliga dynamik, som kanske skulle ha kallat det. Sedan har vi självfallet som, förutom att det pågår ett inbördeskrig, såklart inte alls ger sig på minoriteter. Vi ser till exempel alawiterna, som på grund av en annorlunda tolkning av islam inte alls förföljs av sunni- eller shiamuslimer. Det är alltså ren lycka där också. Ett annat exempel på lycklig symbios är , där den etniska uppdelningen i minst fyra olika grupper inte har lett till etniska konflikter och där kristna och muslimer sitter och håller varandra i hand och sjunger Kumbaya. Som ni säkert har förstått var jag sarkastisk i det som jag sade. Faktum är att alla dessa konflikter kännetecknas av stor brutalitet och ett enormt lidande för många människor – allt utifrån religiösa och etniska konflikter, vilket är normaltillståndet i den värld vi lever i och har varit så sedan historiens begynnelse. Det är självfallet tragiskt, men dessa konflikter som jag radade upp nu är inte de enda. Vi har konflikter på mellan muslimerna på södra ön och den övriga befolkningen, och enligt vissa uppskattningar har 120 000 människor dött. Vi har konflikter i västra mellan uigurerna och kineserna. Vi har konflikter i Kashmir mellan muslimer och hinduer. Vi har konflikter i mellan tutsier och hutuer. Vi har konflikter i södra mellan muslimer och övriga. Listan kan göras mycket lång. Inte nog med det. Även till synes små skillnader ger upphov till konflikter. Titta bara på . I stod konflikten både mellan religiösa grupper, kristna och muslimer, och mellan etniska grupper, till exempel serber och kroater. Vi har , där det är konflikt mellan katalanerna, baskerna och spanjorerna. Vi har , där inte ens flamländare och holländare kan komma överens. Vi har , där ryssar och ukrainare inte kommer överens speciellt bra. Vi har och . Vi har irländare och engelsmän, protestanter och katoliker och så vidare. Jag kan stå och babbla om dessa konflikter tills vi alla måste gå hem och lägga oss. Det är en närmast aldrig sinande ström av exempel på hur olika religiösa och etniska grupper inte förmår att leva i samförstånd och välstånd. är skillnaderna stora, ibland är de små. Resultatet har alltid varit detsamma, nämligen konflikt. har det varit mellan stater men framför allt inom stater.