prot · H20968 · 2015-03-06 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om återtagande av plats i Talmannen anmälde att (SD) skulle återta sin plats i , varigenom uppdraget som ersättare skulle upphöra för (SD). § 3 Anmälan om ny ersättare Talmannen anmälde att (SD) skulle tjänstgöra som ersättare för (SD) för hennes ledighet –. att (FP) avsagt sig uppdragen som ledamot i justitieutskottet och som suppleant i , att (FP) avsagt sig uppdragen som ledamot i trafikutskottet och som suppleant i miljö- och jordbruksutskottet, att (FP) avsagt sig uppdraget som ledamot i miljö- och jordbruksutskottet, att (FP) avsagt sig uppdraget som ledamot i arbetsmarknadsutskottet och att (FP) avsagt sig uppdraget som suppleant i trafikutskottet. Kammaren biföll dessa avsägelser. § 5 Anmälan om kompletteringsval Talmannen meddelade att riksdagsgrupp anmält som ledamot i justitieutskottet, som ledamot i trafikutskottet, som ledamot i miljö- och jordbruksutskottet och som suppleant i trafikutskottet, som ledamot i arbetsmarknadsutskottet och som suppleant i miljö- och jordbruksutskottet, som suppleant i samt som suppleant i under ledighet. Talmannen förklarade valda till ledamot i miljö- och jordbruksutskottet suppleant i miljö- och jordbruksutskottet Talmannen förklarade vald –till § 6 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2014/15:327 Interpellation 2014/15:327 hållning till Republiken () av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är resor. § 7 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2014/15:60 till försvarsutskottet § 8 Svar på interpellation 2014/15:271 om anställningsvillkor och trygghet för löntagarna vid upphandling 1 Arbetsmarknadsminister (S): har frågat mig vad jag avser att göra för att komma till rätta med situationen att anställdas rättigheter sätts ur spel i samband med upphandlingar. Jag kan inte uttala mig om den enskilda upphandling i som tar upp som exempel. Den offentliga upphandlingen omsätter stora belopp, och många anställda berörs. De anställdas trygghet när verksamheter upphandlas är en både stor och viktig fråga. I anställningsskyddslagen och medbestämmandelagen finns skyddsregler när det är fråga om övergång av verksamhet. Reglerna bygger på EU:s överlåtelsedirektiv. Vid en övergång av verksamhet övergår överlåtarens rättigheter och skyldigheter på grund av de anställningsavtal och de anställningsförhållanden som gäller vid övergången till den nya arbetsgivaren. Vad som är övergång av verksamhet avgörs ytterst av praxis. En bedömning av omständigheterna ska göras i varje enskilt fall. En övergång är i sig inte saklig grund för att säga upp en arbetstagare. Det hindrar dock inte uppsägningar av ekonomiska, tekniska eller organisatoriska skäl, där förändringar av arbetsstyrkan ingår. Vidare finns i medbestämmandelagen bland annat regler om att när en arbetstagares anställningsavtal och anställningsförhållanden har övergått till en ny arbetsgivare är den nya arbetsgivaren från övergången skyldig att tillämpa anställningsvillkoren i det kollektivavtal som gällde för den tidigare arbetsgivaren, om inte kollektivavtalets giltighet har löpt ut eller ett nytt kollektivavtal har börjat gälla för de övertagna arbetstagarna. Jag vill också framhålla vikten av den svenska arbetsmarknadsmodellen. De berörda fackliga organisationerna har rätt till information och har möjlighet att påverka planeringen av upphandlingar inom ramen för samverkan eller med stöd av medbestämmandelagen. Frågor om övergång av verksamhet omfattas av den primära förhandlingsskyldigheten. Även om inte arbetsgivaren skulle vara bunden av något kollektivavtal alls är han eller hon skyldig att ta initiativ till förhandling med alla berörda arbetstagarorganisationer i frågor som rör övergång av verksamhet. Arbetsmarknadens parter har också möjlighet att närmare reglera frågan om arbetstagarnas rättigheter vid övergång av verksamhet i kollektivavtal. Reglerna om övergång av verksamhet gäller enligt inte bara i de fall där det är fråga om ett direkt avtalsförhållande mellan två företag utan även när två företag efter varandra i en offentlig upphandling har tilldelats driften av en verksamhet. När en offentlig upphandling leder till en övergång av verksamhet i den mening som avses i anställningsskyddslagen blir alltså leverantören skyldig att ta över personalen. Det är en fråga för våra kommuner, landsting och andra upphandlande myndigheter att utforma ramarna för de upphandlande verksamheterna. Här har bland annat utformningen av förfrågningsunderlaget betydelse. Det kan också vara så att de i vissa fall väljer att hellre bedriva verksamheten i egen regi. När de väljer att lägga ut verksamheter genom offentlig upphandling är det viktigt att möjligheter finns för att dessa verksamheter ska utföras på långsiktigt fungerande marknader med seriösa företag. Personalens trygghet kan vara en viktig del av kvaliteten i välfärden. Låt mig även i detta sammanhang nämna att regeringen just för att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen och säkerställa att goda villkor ska råda har tillsatt en utredning om upphandling och villkor enligt kollektivavtal. Regeringen har också aviserat att vi avser att ratificera konvention nr 94. Regeringen förbereder nu inrättandet av en ny myndighet för att samla upphandlingsstödet, som därigenom ska förstärkas. Alla som upphandlar ska kunna få stöd för att formulera sina behov på ett sätt som garanterar att man får vad man önskar också vad gäller dem som arbetar i upphandlade verksamheter. Inom ramen för detta arbete blir det viktigt dels att titta på verksamheter som lyckats väl, dels att uppmärksamma de möjligheter som de nya upphandlingsdirektiven och den förordning som finns för kollektivtrafikområdet ger. Regeringen startar nu även upp arbetet med att ta fram en mer omfattande nationell strategi för upphandling. Viktiga utgångspunkter i denna strategi ska bland annat vara utveckling av offentlig verksamhet samt sociala och miljömässiga hänsyn. 2 (V): Jag vill tacka för det svar som jag har fått. var jag på en bussdepå utanför och träffade några av de 300 busschaufförer som sägs upp för att en del av busstrafiken i ska upphandlas. Det är klart att de var besvikna och oroliga. De funderade på vad som ska hända i deras liv när de inte vet om de kommer att ha kvar sitt arbete eller vilka villkor de får på sitt arbete om de får ha kvar det. Många av chaufförerna har kört buss . De går upp . De går och lägger sig . De jobbar för att kollektivtrafiken ska fungera. Deras arbete är värt respekt. ska de söka om sina egna jobb. De får hoppas att de får dem. Kanske är det en del som inte får sitt eget jobb när de söker om det. Kanske får de en deltidstjänst när de behöver en heltid för att klara sig. Kanske får de en annan anställningsform. Upphandlingssystemet innebär att de företag som lägger de billigaste anbuden ofta får kontrakten. Det innebär att man pressar löner och anställningsvillkor. Det finns en logik som säger att om man har många nyanställda eller många subventionerade anställningar från Arbetsförmedlingen är det lättare att vinna upphandlingen. Det gör det svårare för långsiktiga, seriösa företag, som har ordentlig betalning, kollektivavtal och folk som har många tjänsteår, att vinna upphandlingen. Det finns en märklig logik som gör att den som behandlar de anställda väl har svårare att vinna kontrakten. Det är precis tvärtemot vad jag tror att både du och jag skulle vilja se, alltså att de goda arbetsgivarna vinner. Det ligger i detta att man kan lägga underbud genom att inte respektera tidigare villkor för anställning. Den logiken måste vi bryta. I är det 300 den här gången. är det ett par tusen som kanske ska råka ut för samma sak i Östgötatrafiken. Över landet handlar det om tiotusentals personer som går igenom oron att behöva söka om sina jobb och ibland få sämre arbetsvillkor eller inget arbete alls. Jag menar att det här är orimligt. Det är en lucka i anställningsskyddet. Det är att inte visa respekt för människors arbete. Vi har varit överens om att man ska kräva kollektivavtal eller minst samma villkor som finns i kollektivavtal när man upphandlar. Det är bra. Det ska vi göra, och regeringen tillsammans. Men den här luckan måste täppas till, för den gör att man sätter anställningsskyddet ur spel. För fackförbundet är detta en stor och viktig fråga som har varit en del av avtalsrörelsen. Men det är faktiskt vi i politiken som upphandlar. Det är skattepengar som betalar. Det är vi som ansvarar för att det vi köper också följs av goda arbetsvillkor. Vi kan alltså inte säga att detta är något för parterna att besluta om. Det är faktiskt vi som bestämmer villkoren vid upphandlingar. Jag menar att vi ska använda det inflytandet för att göra detta på ett bra sätt. Jag tror att de flesta skattebetalare vill att deras busschaufförer ska ha bra arbetsvillkor och inte bli uppsagda när det görs en ny upphandling. Detta föranleder mig att ställa tre frågor till ministern. Den första frågan är: Kan ministern bekräfta att det är möjligt att kräva personalövertagande ? Man gör det ibland i upphandlingar. gör man det inte. Det är viktigt att reda ut det, så att man kan säga till dem som upphandlar: Visst kan man kräva att personalen följer med. Den andra frågan är: Vad tycker ministern? Svaret var en genomgång av det aktuella regelverket. Det är viktigt nog, men det var inte för regelverkets skull vi gav oss in i politiken, utan det var för att förändra saker till det bättre. Vad tycker ministern? Tycker ministern att man bör kräva personalövertagande vid den här typen av upphandlingar? Den sista frågan är: Är ni beredda att tillsammans med se över lagen så att den här luckan täpps till och så att personalövertagande blir det normala vid den här typen av upphandling? 3 (V): Tillsammans med träffade jag facket på den här bussdepån i . Det var en väldigt upprörd stämning. Jag kan förstå det, för det är ingen som vill bli behandlad så här när man har jobbat i ungefär i branschen. De vet ungefär i förväg att de snart kan förlora jobbet och att det snart är deras tur att inte veta om de kommer att kunna behålla huset eller hur familjens ekonomiska situation kommer att se ut. Jag är en av många långtidspendlare som har åkt med Östgötatrafiken . Med Östgötatrafiken tog jag mig till mitt tidigare jobb. Mina medresenärer var oftast andra kvinnor, studenter och äldre. Kollektivtrafiken är en service och ett välfärdskoncept som främst används av kvinnor, yngre och äldre. Jag förstår varför man väljer att åka kollektivt. Det är smidigt. Det är trevligt. Man kan sova, plugga, läsa eller bara sitta och titta. Det är framför allt tryggt och säkert. Regeringen och har gjort mycket bra politik tillsammans. Vi lade fram en väldigt bra budget ihop. Vi presenterade i går en väldigt bra överenskommelse om att stoppa vinsterna i välfärden. Jag är väldigt glad över det samarbetet. Region styrs, precis som regeringen, av Socialdemokraterna och men tillsammans med och . Den socialdemokrati som minister och regeringen för syns tyvärr över huvud taget inte i . I stället för att öka antalet bussturer höjer man biljettpriserna hos Östgötatrafiken. I stället för att stoppa vinsterna i välfärden i inför man vårdval inom vuxenpsykiatrin. I stället för att ställa krav på kollektivavtal och säkra jobb görs upphandlingar där busschaufförer sparkas. I , som jag har varit med och styrt tillsammans med Socialdemokraterna, överger man valfrihetsreformer som ger äldre frihet inom äldreomsorgen och inför i stället lagen om valfrihet. Då undrar jag: Vilket slags socialdemokrati är det som gäller i ? Det finns nämligen ett väldigt stort glapp mellan den socialdemokrati och den bra politik som förs i regeringen tillsammans med och den politik som förs ute i landet. Jag har full förståelse för att samarbeten kräver vissa uppoffringar och att det inte går att genomföra all sin politik. Men varför kan regeringen göra en bra överenskommelse om att stoppa vinsterna i välfärden ena dagen och socialdemokratiska landstingsråd sitta och sälja ut arbetsvillkoren? Då undrar jag: Vilken socialdemokrati är det som gäller? Och hur ska vi kunna lita på Socialdemokraterna när det är en sådan skillnad mellan regeringens politik och den politik som förs ute i kommuner och landsting? 4 Arbetsmarknadsminister (S): Låt mig först säga att jag delar uppfattningen att det här är en viktig fråga. Det handlar om tryggheten för de bussförare som arbetar och är anställda i ett företag som ska tas över av ett annat. Men det handlar också om alla bussförare. Lite grann är det nämligen så att själva systemet gör att du lever i en otrygghet som kan påverka dig som individ när du ska ansöka om lån eller annat. Även om du har många års anställning och sköter ditt jobb bra vet du inte när företaget kommer att utsättas för upphandling och du kanske måste söka om ditt jobb igen. Det är alltså en stor fråga om tryggheten för individer. Detta påverkar naturligtvis också kvaliteten i busstrafiken. Det är klart att det är en viktig fråga. Det betyder dock inte att den är alldeles enkel att lösa, vill jag säga. Jag tror att en viktig del i att kunna komma fram i detta är att komma längre när det gäller kollektivavtalen. Parterna har kommit en bit på väg när det gäller att komma överens om regler vid övertagande. De signaler jag får från parterna är att det är möjligt att komma längre i detta. Men det är klart att så länge det är möjligt att upphandla så att företag som inte har kollektivavtal kan vinna upphandlingen blir det lite haltande även om parterna skulle göra bättre överenskommelser om vad som ska gälla vid överlåtande av verksamhet. Där är vi i regeringen, tillsammans med , väldigt tydliga med att vi vill att man ska kunna kräva kollektivavtal eller motsvarande. Vi vill ratificera 94. Det här tror jag kommer att vara ett väldigt viktigt steg för att uppnå den trygghet och den ordning vid övertagande som jag tror att vi alla tre som deltar i debatten vill uppnå. Detta är den primära väg jag vill gå. Till att börja med handlar det om att se till att vi kan ställa krav på kollektivavtal när vi upphandlar, vilket ger ett helt annat inflytande när det gäller de överenskommelser som parterna kan göra och som jag har ganska gott hopp om att de kommer att göra. Sedan är det naturligtvis viktigt att upphandlande enheter har ett ansvar. Det får man inte ta ifrån dem. Det måste vara tydligt. Det är klart att det är ett ansvar som ska utkrävas i den offentliga debatten när det gäller till exempel kommuner och regioner. Det handlar om vilka krav man ställer vid upphandling. Det tycker jag är rimliga spelregler i en demokrati, att det inte alltid är låst från riksdag. frågade: Kan man kräva detta? Jag kan inte säkert svara på den frågan. Kollektivtrafiken är inte mitt ansvarsområde. Det pågår vad jag förstår en diskussion om innebörden av EU:s kollektivtrafikförordning i det här hänseendet. Jag vet faktiskt inte säkert vad man kan göra med det. Det finns ofta en oklarhet om vilka krav som egentligen är möjliga att ställa vid upphandling. Då tror jag att det är väldigt mänskligt att till exempel många kommun- och landstingspolitiker tar det säkra före det osäkra. Man vågar inte ställa krav om man inte känner sig säker på att man får ställa dem, även om man kanske skulle vilja. Där blir det också viktigt att nu få till en myndighet som kan ge råd vid upphandlingar, så att man kan få hjälp med att tolka förordningar som styr upphandlingar. 5 (V): Tack, ministern, för ett ovanligt intressant svar i en interpellationsdebatt! Det är uppenbart att försöken att lösa det här avtalsvägen inte har lyckats. Vi ser att problemen fortsätter. Och vi har ett ansvar, som de som upphandlar, att lösa det här. Det kan man inte frånsäga sig. Jag håller helt med om att 94 ska gälla och ska införas i fullt ut. Jag håller också helt med om att man ska kräva kollektivavtal vid offentlig upphandling. Men det löser inte det här problemet. Problemet gäller personalövertagandet i sig. Ministern säger att hon inte vet om man kan kräva det här. En del gör detta . En del kräver personalövertagande. Det är viktigt att de kan fortsätta att göra det. De fackförbund som är berörda, och , säger att det absolut är möjligt att kräva detta. I EU:s kollektivtrafikförordning anger man möjligheten att ställa sociala krav. Om det verkligen är så att man inte får kräva personalövertagande, att man inte har rätt som köpare av tjänsten att kräva att den personal som har jobbat blir kvar, måste lagen ses över. Då krävs det ett politiskt agerande. Det kan inte vara så att vi låter denna fråga bero och sedan låter de oseriösa bestämma takten och vinna upphandlingarna, för då vet vi hur det slutar. Då blir det den här spiralen. Jag vill verkligen rikta en uppmaning till ministern. Om man inte vet det här är det att klargöra lagstiftningen och säga: Ja, visst får man ha ett personalövertagande. Det är det som är viktigt. Sedan är det också en värderingsfråga. Jag skulle vilja höra vad uppmanar sina partivänner i att göra. Det här är en offentlig diskussion . Det är uppe i regionens fullmäktigemöten. Man har diskussioner med fackföreningarna. De kan behöva lite stöd av en arbetsmarknadsminister som säger: Kräv personalövertagande! Våra värderingar säger att man ska göra så. Jag tror att det är viktigt att ministern sätter ned foten och visar vad vi vill se runt om i . Det är en värderingsfråga och inte enbart en lagstiftningsfråga. Jag skulle därför uppskatta ett sådant ställningstagande. Vi ser en ny typ av konflikter på svensk arbetsmarknad. Där strejker och förhandlingar förr ofta handlade om lönenivåer och annat handlar de om något mer grundläggande. De handlar om ifall man har en fast anställning. Har jag inte rätt till anställningsskydd? Har arbetsgivaren rätt att säga upp mig och överföra mig till en osäker anställningsform? Vi har den här striden vid flyget som pågår för fullt. Vi kan också se konflikterna runt bemanningsföretag och andra saker. Har jag rätten att ha ett kollektivavtal? Det är det en del konflikter gäller. I grunden gäller den här konflikten också anställningsskyddet. Hur många vägar finns det för arbetsgivare att sätta anställningsskyddet ur spel för personer som jobbar på samma arbetsplats, som gör samma jobb och som behövs på sitt arbete ? Det är det som den nya typen av konflikter handlar om på svensk arbetsmarknad, och jag tycker att det är viktigt att man tar ett helhetsgrepp. Då krävs det att man ser över allmän visstid. Det krävs att man gör någonting åt missbruket av bemanningsföretag. Det krävs också att man ser över reglerna för upphandlingar och klargör att personalövertagande kan och ska ske i normalfallet. Jag vill påminna om att Socialdemokraterna och före valet sa att det var ett vallöfte. Vi ska se till att personalövertagande fungerar, sas det. Och som bekant är löften till för att hållas. Jag undrar därför om vallöftet gäller. Kommer Socialdemokraterna och i regeringen att se till att personalövertagande är det normala? Vill ni göra det sträcker vi ut en hand och säger att vi är beredda att samarbeta och se till att vi får en bättre lagstiftning. 6 (V): Jag vill precis som peka på skillnaden mellan regeringens politik och den politik som förs ute i landet och framför allt den politik som förs i och som vi diskuterar här . Det här är inte ett isolerat problem, varken med busschaufförernas villkor eller att personalövertagande inte sker vid upphandlingar. Det handlar också om skillnaden mellan Socialdemokraternas politik i regeringen och den politik som förs lokalt i våra landsting och kommuner. Jag vill upprepa min fråga: Hur ska regeringen kunna ställa krav inom socialdemokratin på att faktiskt föra den politik som ministern säger sig förespråka? Det här handlar ju i grund och botten om hur vi ska kunna lita på regeringen. Hur ska vi kunna lita dels på Socialdemokraterna, dels på när det gäller om vallöftena om personalövertagande som gavs före valet kommer att gälla? har en utsträckt hand i de här frågorna. Vi värnar arbetsrätten. Vi värnar också en konsekvent politik som är genomgående, från nationellt håll till och kommunerna. Vi tycker att det är bra att vi genomför en sammanhållen politik, men det ser jag tyvärr inte hemma i . Där finns det ett annat styre, som inte samarbetar och driver den politik som regeringen säger sig förespråka. Detta oroar inte bara mig som vänsterpartist, utan jag tror att det oroar stora delar av de väljare som har gett förtroende till Socialdemokraterna och att styra Region . Jag upprepar därför min fråga: Vilken socialdemokrati är det som gäller, och hur ska vi kunna lita på Socialdemokraterna? 7 Arbetsmarknadsminister (S): säger att man inte har lyckats förhandlingsvägen. Låt oss titta lite grann på vad det beror på. Ett av skälen är ju att man inte kräver kollektivavtal eller motsvarande vid upphandling, och därför blir det en situation där bussföretagen ser att de som är bundna av kollektivavtal kan missgynnas vid upphandlingar. Det är klart att det blir väldigt besvärligt att komma fram den vägen. Där kan regeringen och underlätta genom att ändra lagstiftningen när det gäller reglerna för offentlig upphandling, och det är precis det vi är igång med att göra. En utredning tittar på detta. Jag tror att det är den mest framkomliga och bästa vägen att gå att använda sig av den regeln i offentlig upphandling och att det också ger helt andra förutsättningar för parterna att kunna komma överens. Såvitt jag vet har ju inte parterna, varken arbetstagare eller arbetsgivare, dömt ut möjligheten att komma vidare avtalsvägen, men man ser den här luckan som det innebär när företag som inte är bundna av kollektivavtal kan lägga lägre anbud. Det blir en osund konkurrens, och den kan vi komma åt genom ny lagstiftning. Det är den huvudvägen som jag tycker är rimlig att gå. Jag anser att personalövertagande bör vara det normala när man tar över en verksamhet, men jag är inte säker på att det bästa sättet är att reglera detta i lagen om anställningsskydd. Min bedömning är att partsvägen är den bästa vägen att komma fram. När det gäller EU:s kollektivtrafikförordning har jag inte den expertkunskapen, och jag är heller inte säker på vem som har den expertkunskapen. Jag tror att det här är ett problem som vi upplever i förhållande till EU:s lagstiftning. När man inte vet säkert utifrån till exempel praxis och domar hur det ska tolkas gör det att den upphandlande enheten hamnar i ett osäkert läge, och då är det kanske inte så konstigt om man ibland tar det säkra före det osäkra och inte går så långt som man annars skulle vilja. Som jag sa tidigare i mitt svar, herr talman, är det en väldigt viktig uppgift för den nya myndigheten att kunna hjälpa upphandlande enheter med den här typen av tolkningar så att det blir möjligt att gå så långt det går och ställa de krav som man tycker är rimliga. Jag tror att de kraven skulle vara mer långtgående än de krav som ställs . 8 (V): Tack, ministern! Jag är helt överens med om att vi ska kräva kollektivavtal vid offentlig upphandling. Det kommer att lösa många problem och göra det mycket bättre. Men det kommer inte att lösa alla problem när det gäller övertagande. Det kan faktiskt vara så att ett företag som vinner en upphandling men anställer andra personer som har kortare anställningstid eller subventionerade anställningar vinner i underbudskonkurrens, trots att man har ett kollektivavtal. Jag tror att det ofta är så, och då kvarstår problemet. Jag menar att vi har ett ansvar när vi upphandlar. Man har alltid ett ansvar för vad man gör med sina pengar – vem man köper saker av och hur man använder sitt inflytande. Därför menar jag att det krävs mer, och jag hoppas att ni håller det ni sa före valet. Personalövertagande var en valfråga, stod det. Vi gör det tillsammans. Tillsammans ser vi till att det här ska vara det normala.