prot · H30925 · 2015-11-11 00:00:00 — § 1 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2015/16:133 Interpellation 2015/16:133 Arbetslöshetsmålet av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade resor och engagemang som inte kan ändras. Tf. expeditions- och rättschef § 2 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2015/16:35 till miljö- och jordbruksutskottet 2015/16:3258 till civilutskottet 2015/16:3259 och 3260 till miljö- och jordbruksutskottet 2015/16:3261 till näringsutskottet KOM(2015) 497 till näringsutskottet betänkande 2015/16:FiU11 Höständringsbudget (prop. 2015/16:2) Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 13.) § 4 AP-fondernas verksamhet betänkande 2015/16:FiU6 AP-fondernas verksamhet (skr. 2014/15:130) 1 (V): För att ska kunna klara framtida pensioner krävs en aktiv näringspolitik som skapar hög sysselsättning och god tillväxt. anser att AP-fonderna i större utsträckning än ska kunna användas för en aktiv näringspolitik. AP-fonderna bör förvaltas utifrån långsiktiga och samhällsekonomiska kriterier och inte utifrån kortsiktiga avkastningskrav som . Det är inte enbart en hög avkastning som vi vill uppnå utan också en värld som inte förstörs av klimatuppvärmning och en värld där mänskliga rättigheter respekteras. Ett led i en sådan förändring vore att omvandla en av AP-fonderna till en fond för samhällsnyttiga investeringar. Fonden skulle kunna placera kapital i miljöteknik, bostäder, gruvnäring eller infrastruktur. För att AP-fonderna ska kunna användas i en aktiv och strategisk näringspolitik bör, enligt oss, även dagens snäva placeringsregler förändras. Man skulle till exempel kunna ändra på gränsvärdena för AP-fondernas ägande i svenska aktiebolag, så att de kan höjas. Dessutom borde förbudet mot att investera i onoterade värdepapper ses över, vilket hindrar fonderna att investera i mindre bolag inom till exempel miljöteknik och medicin. Det har hänt mycket kring AP-fonderna . I skrivelsen granskar regeringen fondernas arbete med hållbarhet. Vi i kan konstatera att avkastningskravet på fonderna är överordnat kravet på att investeringar ska göras med hänsyn till miljön eller med respekt för de mänskliga rättigheterna. Vi i anser i stället att AP-fondernas placering bör vägledas av följande riktlinjer avseende miljö och etik. För det första: Miljömässiga och etiska hänsyn ska likställas med målet om hög avkastning. För det andra: AP-fonderna ska inte göra några investeringar i kol, olja eller fossilgas. För det tredje: AP-fonderna ska avveckla befintliga investeringar i fossilindustrin . För det fjärde: Samtliga AP-fonder ska ha kvantitativa mål för investeringar i förnybar energi. För det femte: Samtliga AP-fonder ska redovisa beräknade utsläpp av växthusgaser för sina investeringar. För det sjätte: AP-fonderna ska inte investera i bolag som använder skatteparadis för att undgå beskattning från eller från andra länder. Att dessa typer av ambitioner i stor utsträckning saknas hos flera av AP-fonderna är tydligt. Jag ska ge några exempel. Arequiparegionen i södra har skakats av protester och demonstrationer mot gruvprojekt, kallat Tia , i Tamdodalen. Lokalbefolkningen protesterar mot gruvföretaget för att man fruktar att koppargruvan kommer att orsaka miljöskador, hota vattentillgången och påverka småböndernas förutsättningar att bedriva jordbruk i området. har lokalsamhället hävdat att gruvdriften är skadlig för dess tillgång till vatten. Det begränsar produktionen av ris, sockerrör och paprika i Tambodalen, som anses vara landets kornbod. Efter folkligt motstånd lades projektet på is 2011. Men återupptogs arbetet med gruvan. Det blåste på nytt liv i konflikten, och tusentals människor har deltagit i demonstrationer mot gruvplanerna. Demonstrationerna har mötts med våld av polis, vilket har lett till flera dödade och många skadade. Regeringen i har förklarat undantagstillstånd sedan protesterna mot gruvprojektet eskalerat och har skickat militär till området. Dödstalen är nu uppe i fem civila och tusentals skadade. I har konflikterna kring gruvnäringen varit många, och en stor del av landets yta berörs och hotas av gruvexploatering. Vad har detta med de svenska AP-fonderna att göra? Jo, de svenska AP-fonderna – Första, Andra och Sjunde – har alla investerat i detta bolag till ett värde av . Det var också bolagets huvudägare, Grupo , som låg bakom den miljökatastrof vi såg i , då giftigt gruvavfall läckte ut i floden och 20 000 människor förlorade sitt dricksvatten. AP-fondernas investering i kan starkt ifrågasättas utifrån etiska och miljömässiga hänsyn, inte minst med anledning av hotet mot lokalbefolkning och dess möjligheter till rent vatten och en hållbar miljö. Frågan är om det är där som svenska pensionspengar gör mest nytta för en bättre värld. Flera europeiska pensionsfonder har dragit sig ur eller svartlistat bolag som bidrar till illegala bosättningar i . Exempelvis svartlistade den norska oljefonden två bolag med koppling till bosättningar, och Danya Cebus, för att de bidrar till allvarliga kränkningar av individuella rättigheter i krig eller konflikt genom byggandet av bosättningar i östra . har gjort en översyn av investeringsåtgärder med bäring på av ockuperade områden. Där konstaterar man att olika aktörer gör olika bedömningar av investeringar i företag kopplade till ockupation. Men regeringen har varit ovillig att använda sig av de olika styrmedel som finns för att garantera att AP-fonderna inte investerar i illegala bosättningar. UD har samlat de vanligaste frågorna om handelsavtal med och i dokumentet Handel med och . Regeringen ger där vissa rekommendationer om investeringar i bosättningar. Men vi i anser att dessa är för vaga. Det saknas ett regelverk som säkerställer att svenska företag och investerare inte engagerar sig i illegala bosättningar, och det saknas tydliga direktiv på området för de svenska AP-fonderna. Regeringen bör därför verka för att utforma förslag som förbjuder AP-fonderna att bedriva ekonomiskt samarbete i form av handel och investeringar med illegala bosättningar i . Det är också tydligt att styrningen av AP-fonderna måste ändras, eftersom deras innehav påverkar allas vår framtid. Det är enorma belopp som investeras i ökade fossila utsläpp och därmed påverkar klimatet på ett oerhört negativt sätt. Dessa pengar borde i stället användas till investeringar i energiomställning och förnybar energi. Det är dags att ta fram mål för AP-fondernas innehav i förnybar energi och ge dem i uppdrag att börja avveckla de innehav de har i bolag som har investerat i fossila energikällor. Vi ser att Andra AP-fonden har tagit steg i rätt riktning, men tydlig styrning krävs för att det ska ha genomslag i alla AP-fonder. Ansvaret för att granska AP-fondernas placeringar ligger på ett etiskt råd, vars verksamhet styrs och finansieras av fonderna själva. anser att det bör tillsättas ett oberoende råd som kontinuerligt granskar AP-fondernas investeringar, så att de görs med hänsyn till miljö och med respekt för mänskliga rättigheter. Regeringens skrivelse visar också att AP-fondernas kostnader fortsätter att öka kraftigt, detta trots att finansutskottet i hanteringen av tidigare års skrivelser har påpekat betydelsen av att minska kostnaderna. ökade förvaltningskostnaderna med . Jag tycker att det är svagt av finansutskottet att inte vara starkare i sin kritik mot de ökade förvaltningskostnaderna. Vilken annan verksamhet skulle kunna öka sina kostnader utan att det blir ett ramaskri från finansutskottet eller i den allmänna politiska debatten? Skulle sjukförsäkringen, sjukvården eller barnomsorgen kunna göra det? Jag är mycket tveksam till det. Enligt skrivelsen betalade AP-fonderna ut i rörliga ersättningar till sina anställda . Enligt regeringens riktlinjer för anställningsvillkor i AP-fonderna får fonderna inte betala ut rörliga ersättningar till ledande befattningshavare. Det är däremot tillåtet att betala ut bonusar till övriga anställda. Enligt min och uppfattning riskerar dessa rörliga ersättningar att leda till spekulation och till ökade risker i fondernas förvaltning. Av denna anledning bör denna typ av rörliga ersättningar i AP-fonderna förbjudas. Det är dags att utskottet agerar kraftfullt mot den kostnadsutveckling vi ser i fonderna. Det är inte rimligt att kostnaderna får stiga så kraftigt år utan att problemen åtgärdas. Vi förutsätter att styrningen av AP-fondernas verksamhet utvecklas i den översyn som pågår. presenterade departementspromemorian Förslag om ny reglering för AP-fonderna. Där föreslås att dagens nuvarande fem buffertfonder ska minskas till tre. Fonderna, som är myndigheter, ska heta Första–Tredje AP-fondsmyndigheterna. Vi tycker också att flera av de förslag som har presenterats har hämtat inspiration från den politik som för. AP-fondernas administration ska samordnas, och man ger någon av fonderna i uppdrag att ansvara för ett gemensamt servicecenter. Vi utgår ifrån att detta kommer att följa regeringens princip om utlokalisering av nya myndigheter utanför . Dels behöver ett större ansvar tas för att placeringarna ska vara långsiktigt hållbara, dels behöver granskningen av placeringarna förbättras. Kostnaderna för AP-fondernas verksamhet måste även minskas. Med detta sagt föreslår jag att regeringens skrivelse om AP-fondernas verksamhet fram läggs till handlingarna. Jag yrkar bifall till motivreservation. 2 (S): behandlar regeringens skrivelse 2014/15:130 Redovisning av AP-fondernas verksamhet . Utskottet föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. Innan jag går in på skrivelsen vill jag sätta det här med AP-fonderna i ett lite begripligare sammanhang. AP-fonderna förvaltar kapital för den allmänna pensionen, som består av inkomstpension och premiepension. Första, Andra, Tredje och förvaltar bufferten i inkomstpensionssystemet. Hit förs kapital vid överskott, och härifrån tas kapital vid underskott i pensionsutbetalningarna. är också en buffertfond i inkomstsystemet, men det är en stängd fond. Inget förs till eller från fonden. Sjunde AP-fonden skiljer sig från de andra då den förvaltar kapital i premiepensionssystemet. Sjunde AP-fondens fondportfölj Såfa är ett statligt alternativ i valet av premiepensionsfond. Det är just AP-fondernas verksamhet när det gäller pensioner som finansutskottet hanterar . I sammanhanget vill jag nämna det allmänna pensionssystemet. Det allmänna pensionssystemet består av inkomstpension och premiepension. Inkomst- och premiepension är helt fristående från statsbudgeten, och finansieringen är kopplad till de inbetalningar arbetsgivarna gör som en del av den anställdes pensionsinkomst. Dessutom finns garantipensionen, som är ett grundskydd för personer som har rätt till pension men inte har haft tillräcklig inkomst. Den finansieras genom statsbudgeten och är fristående från inkomst- och premiepensionssystemet. Dessutom finns tjänstepension och avtalspension som de anställda har via sina arbetsgivare, ofta enligt kollektivavtal. Utöver detta finns frivillig pension, vilket kan tecknas av en privat pensionssparare. Inkomstpensionen är ett fördelningssystem där årets inbetalningar av pensionsavgifter från förvärvsarbetarna används för att betala ut pensionen till samma års pensionärer. Premiepension är den del av den allmänna pensionen som man själv kan påverka genom att göra val. betalar arbetsgivaren in av de anställdas pensionsgrundande inkomst. till dagens ärende och ställningstagande. Som jag sa har vi granskat regeringens skrivelse om AP-fondernas verksamhet. Stigande aktiekurser och fallande räntor bidrog till att buffertfonderna, alltså Första–Fjärde AP-fonderna samt , redovisade ett resultat efter kostnader på 147 miljarder . Det är det fjärde högsta årsresultatet för fonderna sedan det nuvarande fondsystemet startade . Resultatet innebar att fondernas samlade kapital ökade med 127 miljarder, från 1 058 miljarder till 1 185 miljarder . Utskottet har även tittat på utvecklingen av 2015. Fondernas halvårsrapporter visar att förvaltningen gav ett resultat på nästan 66 miljarder. Även det är ett gott resultat, och det ökade det sammanlagda kapitalet med ytterligare 55 miljarder. var utbetalningarna i pensionssystemet större än pensionsavgifterna. Det innebar att buffertfonderna var tvungna att skjuta till för att täcka underskottet. Utskottet har noterat att buffertfonderna har fört över mer än 100 miljarder till pensionssystemet för att säkra de löpande pensionsutbetalningarna. Utskottet har varit kritiskt till kostnadsutvecklingen i fonderna. Utskottet konstaterar att förvaltningskostnaderna steg med , till en nivå av . Det motsvarar en uppgång på . Det är inte acceptabelt, och det är därför vi välkomnar den utredning som har varit ute på remiss. På utskottets uppmaning granskar regeringen även fondernas arbete med miljö och etik i förvaltningen. I årets skrivelse utvärderas fondernas arbete med att integrera hållbarhetsfrågorna i det löpande systemet med en löpande analys och en löpande förvaltning. Utskottet har tidigare konstaterat att integrering är en av de viktigaste faktorerna för att nå en hållbar förvaltning. Enligt skrivelsen fortsatte fondernas integreringsarbete . Utskottet delar dock regeringens uppfattning att det är viktigt att fonderna fortsätter att prioritera integreringen av hållbarhet i förvaltningen, inte minst för att långsiktigt säkra avkastningen av pensionskapitalet så att vi kan säkra pensionerna. presenterade promemorian Nya regler för AP-fonderna. I promemorian föreslås bland annat ett kostnadstak för fonderna och att fondernas administration samordnas på olika sätt. Det föreslås också att fondernas undantag från statlig revision tas bort. Promemorian har skickats på remiss, och remisstiden gick ut . Vi förutsätter att regeringen återkommer i frågan när remissvaren har sammanställts, så att vi kan få bra placeringsregler . 3 (M): Vi behandlar alltså betänkande FiU6, som behandlar en skrivelse från regeringen om AP-fondernas verksamhet. Jag hade väl kanske önskat att var här , för det hade varit intressant att diskutera dessa frågor med just med tanke på debatten som pågår just . Detta är ett årligt återkommande ärende och har som syfte att redovisa verksamheterna i AP-fonderna. AP-fonderna som förvaltar buffertkapitalet har som avsikt att bidra till pensionssystemet, det vill säga fungera som en buffert och fylla på i pensionssystemet om pensionsinbetalningarna inte räcker för de åtaganden som finns för utbetalningar av pensioner. Avsikten är alltså inte att AP-fondernas verksamhet ska vara en tummelplats för ambitiösa politiker att använda för diverse politiska mål och projekt. Inte heller är buffertkapitalet avsett för att förändra världen. Det innebär dock inte att det ska stå i strid med utvecklingen. AP-fondernas verksamhet har ett tydligt uppdrag att förvalta buffertkapitalet till långsiktig nytta för pensionssystemet. Man får nog ändå säga att man lyckats relativt väl med att fungera just som pensionsbuffert – har kapitalet ökat med 647 miljarder eller . Inkomstindex, som ligger till grund för uppräkningen av pensionsåtagandet, har ökat . Detta innebär att överskottet kan sägas ha ökat kapitalet med 327 miljarder . Resultatet för fonderna har således bidragit till finansieringen av och hållbarheten i pensionssystemet. Bara har resultatet visat på ett överskott om 147 miljarder och en kapitalisering om 127 miljarder. Det innebär att buffertkapitalet vid ingången av uppgick till 1 185 miljarder. Skillnaden mellan överskott och kapitalisering om 20,5 miljarder av buffertkapitalets avkastning är alltså bidraget till pensionssystemet . Utan detta tillskott hade pensionsbromsen tvingats fram. Vi har således anledning att vara tacksamma för AP-fondernas goda verksamhet. Det har inneburit att pensionärerna kunnat behålla köpkraft, och det är till nytta för oss alla. Det har varit till gagn för pensionärerna och för skattekollektivet att AP-fonderna lyckats upprätthålla en bra verksamhet och visa en god avkastning. Till stor del beror detta på en tydlig avgränsning mellan politisk styrning och självständig förvaltning med syftet bästa möjliga avkastning till långsiktig nytta för pensionssystemet. Självklart, med tanke på AP-fondernas icke obetydliga kapital, måste förvaltningen ske föredömligt genom ansvarsfulla investeringar och ett ansvarsfullt ägande för en hållbar utveckling. Men i detta finns ingen motsättning. Naturligtvis har avkastningen till stor del sin grund i en minst sagt gynnsam tillgångsutveckling. Massiva stimulanser, inte minst från centralbanker runt om i världen, har gynnat tillgångsvärden på till exempel fastighetsmarknader, och börsvärden har stigit kraftigt. Med dessa förutsättningar har det möjligen förenklat en verksamhet med högt uppsatta mål på avkastning. I ljuset av detta kan möjligen kostnaden för förvaltningen diskuteras. Hade resultatet uppnåtts under andra förutsättningar med mindre gynnsamma förhållanden hade ersättningen för resultatet varit svårt att ifrågasätta. Under rådande förhållanden kan det diskuteras. Det ska dock sägas att kostnadsutvecklingen inte kan isoleras enbart till AP-fondernas verksamhet. Den är nog snarare ett utslag för hur förhållandena ser ut i ett bredare perspektiv på just denna marknad. Det är lätt att inse att AP-fonderna har att förhålla sig till rådande förhållanden på den marknad de befinner sig i, vilket naturligtvis inte innebär att de är fria från ansvar att tillse och motverka kostnadsutvecklingen för förvaltningen utan att för den skull dränera sig helt på sitt humankapital. Det är en fråga vi sannolikt kommer att återkomma till. Det är också en fråga vi från utskottets sida haft synpunkter på . Självklart måste man inse att det inte på ett enkelt sätt låter sig göras. Men det finns förväntningar på AP-fonderna om att strategier tas fram och att kostnadsmedvetenhet råder. Buffertkapitalets avkastning har i högsta grad bidragit till ett mer hållbart pensionssystem. Avsikten med AP-fondernas verksamhet har varit att bidra till en buffert som kan fylla på pensionssystemet när åtagandet blir större än inbetalningarna. AP-fonderna har varit just det som avsikten var att de skulle vara, en buffert i pensionssystemet. Låt oss därför hoppas att de också fortsätter att vara just det. Med detta, herr talman, föreslår jag att skrivelsen läggs till handlingarna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 13.) § 5 Färdigställandet av EU:s ekonomiska och monetära union Färdigställandet av EU:s ekonomiska och monetära union Färdigställandet av EU:s ekonomiska och monetära union 4 (S): Det här är ett granskningsbetänkande med anledning av den så kallade de fem ordförandenas rapport, där man vill färdigställa EU:s ekonomiska och monetära union. Jag yrkar på att utlåtandet läggs till handlingarna. I övrigt kommer jag att kommentera de två särskilda yttranden som finns i ärendet. När det kommer ett EU-dokument till kammaren som är så pass intressant att det kan väcka debatt i samhället och ha ett allmänintresse hos många finns det ett värde av att kammaren dels granskar, dels för debatt kring de aktuella ärendena. Just denna rapport uppfyller alla kriterier för detta. Det är talmannen, oftast tillsammans med presidierna i respektive utskott, som beslutar om ifall det ska vara ett granskningsbetänkande. Rapporten är som sagt framtagen av de fem ordförandena i , rådet, , och . De konkreta förslagen är att fördjupa samarbetet på det ekonomiska och monetära området genom befintliga instrument för i första hand . Men vi misstänker också att det finns skäl att anta att det kommer att påverka länder utanför EMU. Vad vill man då? För det första vill man skapa det man benämner en ekonomisk union, som omfattar frågor som att skapa en konkurrenskraftsmyndighet i varje land. Den ska ha till uppgift bedöma om löneutvecklingen i landet är hållbar och hur den förda politiken påverkar konkurrenskraften. Vidare ska man förstärka förfarandet vid makroekonomiska obalanser, det vill säga när ett land har stora problem med sin ekonomi. vill genomföra en granskning av ekonomi. Det gör man , men man vill fördjupa och utöka den så kallade europeiska terminen. Slutligen vill man när det gäller den ekonomiska unionen ha en mer bindande samordning för vad gäller regler på arbetsmarknaden, konkurrenskraft och företagsklimat. För det andra vill man etablera en finansiell union. Det gäller framför allt att slutföra bankunionen med att bland annat fullt ut finansiera den så kallade resolutionsfonden. Man menar vidare att bankunionen förutsätter en gemensam insättningsfond. För det tredje vill man skapa en finanspolitisk union och föreslår ett finanspoliskt råd på EU-nivå som ska ha till uppgift att samordna och komplettera medlemsstaternas egna finanspolitiska råd. Vidare vill man ha en makroekonomisk stabiliseringsfunktion, det vill säga att EU ska arbeta på ett mer systematiskt sätt för att motverka makroekonomiska chocker i enskilda medlemsstater och på ett tidigt stadium gå in och stötta upp. Sist men inte minst vill man ha en politisk union med ett fördjupat parlamentariskt deltagande. Det som är intressant i sammanhanget är att det bara gäller . Man pratar inte om de nationella parlamenten, vilket vi i utskottet kan beklaga. Det blir nämligen väldigt svårt att ha en riktig dialog om det bara ska gälla , som förvisso är en folkvald grupp men som kanske har ett lite annat perspektiv än det vi har i de nationella parlamenten. Man vill på detta sätt skärpa roll i frågor som rör den monetära unionen. Färdigställandet av EU:s ekonomiska och monetära union Slutligen vill man också ha en samlad internationell representation från euroområdet och konsolidera EMU. Stabilitetsmekanismen, europluspakten med mera gäller enbart . Dessutom föreslår man i ett andra steg ett slags finansdepartement på EU-nivå som också skulle gälla bara för . I utlåtandet finns också en redovisning av hur utskottet har ställt sig till liknande frågor som härrör till EMU-området. Det är av stor betydelse att medlemsländerna har ett förtroendefullt samarbete, både när det gäller och länderna utanför EMU. Det är av stor vikt att det inte blir en uppdelning av Europeiska unionen. Utskottet menar också att man först ska se till att befintliga regelverk fungerar och använda dom och inte börja med att skapa nya regelverk. I meddelandet finns ett antal förslag som denna kammare aldrig kan tänka sig att ställa sig bakom. Det gäller framför allt sådana åtgärder som mer eller mindre skulle utplåna medlemsstaternas beslutanderätt över den ekonomiska politiken. Utskottet vill se ett tydligt nationellt ansvarstagande genom samarbete med andra länder och inte helt och hållet överlämna väsentliga beslut om den ekonomiska politiken till en annan nivå. Det är på nationell nivå som vägvalen i den ekonomiska politiken slutligen ska göras och genomföras under effektivt parlamentariskt deltagande och med verkligt ansvarsutkrävande. Jag vill slutligen kommentera de särskilda yttrandena. Vad gäller huvuddelen av dessa yttranden är det svårt förstå varför man har en avvikande uppfattning i förhållande till majoritetens uppfattning. Jag kan förstå SD:s kritik där man tycker att ska begära ett undantag från EMU. Det kan man ha olika uppfattning om, men i övrigt överensstämmer denna avvikande mening i stor utsträckning med vad utskottet säger. avvikande mening gör mig något förvirrad. Man är kritisk mot att några länder har valt att samarbeta med , och man kritiserar för att dessa länder gör det. Jag tycker att det är storebrorsfasoner av sällan skådat slag, herr talman. Det vore bättre att fundera över på vilket sätt vi i vårt parlament kan se till att utveckla EU:s samarbete så att man inte går mot en federalistisk hållning.