prot · H30940 · 2015-12-07 00:00:00 — I det förebyggande arbetet är regeringen tydlig med att samverkan mellan och kommunala aktörer är viktigt för att förebygga extremism och terrorism. Regeringen avser att utveckla det lokala brottsförebyggande arbetet bland annat genom att förstärka det nationella samordningsarbetet på 25 områden. Regeringen anger också att Brå kommer att få i uppdrag att analysera inom vilka områden det finns behov av ett förstärkt stöd och att ge förslag till hur ett nationellt stöd och en samordningsfunktion kan konstrueras vid myndigheten. Vi måste ta till vara befintliga kunskaper och fungerande metoder, men vi måste även skapa och utveckla nya metoder i det förebyggande arbetet. Den nationella samordnaren intensifierar sitt arbete genom en strategisk handlingsplan med inrättande av kunskapshus för att värna demokratin mot våldsbejakande miljöer. kommer det att inrättas kunskapshus i fyra kommuner: , , och . I dessa kunskapshus ska den kommunala expertisen samlas, och här finns samordningsansvaret för att på ett mer effektivt sätt möta utmaningarna i arbetet mot våldsbejakande extremism. För att förhindra och minska förmågan och möjligheten att utföra terroristattentat måste de brottsbekämpande myndigheterna ha rättssäkra verktyg. Det är viktigt att ha tillgång till information om de aktiviteter som sker inom våldsbejakande miljöer. Därför vill regeringen verka för att uppgiftsutbytet inom NCT effektiviseras. Det är under utredning. Hemlig dataavläsning som ett nytt tvångsmedel kommer att utredas. Kriminalisering av terrorresor samt finansiering av terrorism är prioriterat, och en proposition planeras . Regleringen ska träda i kraft . I dessa frågor är många av oss som sitter här i stort sett överens, och det pågår också en förhandling mellan regeringen, allianspartierna och . Min uppfattning är att förhandlingarna bedrivs i god anda med samsyn på de flesta områden gällande bekämpning av terrorism. Därför blir jag förvånad över att Alliansen med stöd av kommer med två tillkännagivanden i frågor som regeringen redan jobbar med och där prioriteten är hög. Jag undrar således vad som är syftet med tillkännagivandet om kriminalisering av terrorresor när vi är överens om det mesta och förhandlingar dessutom pågår. Jag har all respekt för oppositionens roll, men i den här frågan borde vi vara överens. Jag kan inte hitta ett annat uttryck för det än att det är lite oseriöst. Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism När det gäller det andra tillkännagivandet om samarbete mot terrorism inom EU är regeringens ambition att använda befintliga internationella kanaler för samarbete i kampen mot terrorism. Inom EU har exempelvis Europol påbörjat arbetet med att samla sina olika kompetenser i arbetet mot terrorism i en särskild avdelning, , för att ytterligare stödja medlemsländerna inom området. Jag tycker att vår regerings ambition inom EU-samarbetet mot terrorism är mycket bra. När det gäller att försvara, skapa och upprätthålla skydd för individer och minska samhällets sårbarhet för terroristattentat jobbar regeringen med flera konkreta områden. Det handlar om kriminalisering av förstadier till vapenbrott, översyn av ifall handgranater och vissa andra varor som avses i lagen om brandfarliga och explosiva varor bör omfattas av den så kallade inregränslagen, införande av obligatorisk it-incidentrapporteringsskyldighet för statliga myndigheter samt motverkande av missbruk av pass. Regeringen vill också att ska kunna begära stöd från utländska insatsstyrkor med stöd av Atlasrådsbeslutet och Viktigt meddelande till allmänheten via mobil telefoni. Regeringen vill med denna strategi skapa en bred plattform för långsiktiga arbete mot terrorism och all form av våldsbejakande extremism. Hela samhället måste arbeta mot terrorismens och rasismens grundorsaker. Inte minst måste vi i de politiska partier som tror på allas lika värde visa en enad front för att försvara de demokratiska värderingar som vi tror på. 213 (M): Regeringen har presenterat en ny nationell strategi mot terrorism som ska vara utgångspunkten för långsiktiga arbete på området, både nationellt och internationellt. Syftet sägs vara att skapa en tydlig struktur för det arbete som krävs för att motverka terroristbrottslighet. Det är bra att regeringen föreslår åtgärder i rätt riktning när det gäller arbetet mot terrorism, men det räcker inte. Det krävs mer. Sent kom jag hem från , där jag deltog i en konferens inom ramen för klimattoppmötet. Av den anledningen hade jag möjlighet att bilda mig en uppfattning om stämningen i efter de senaste terrordåden. Vad som kanske inte framgått tydligt är att terrordåden innefattade skottlossningar och explosioner på sex platser i och i förorten den 13 och . Uppgiften om antalet döda efter attackerna varierar något, men en uppgift är 129 döda, varav 89 på Le Bataclan under en konsert, som av naturliga skäl var det mest uppmärksammade enskilda dådet. Förutom det stora antalet dödsoffer fick 433 människor sjukhusvård för sina skador, och 80 av dem var allvarligt skadade. Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism hade jag förmånen att kunna sitta utomhus på ett kafé i där jag kom i samspråk med ett par Parisbor. De sa att de kände obehag och en otrygghet på ett annat sätt än tidigare efter de senaste terrordåden. Bevekelsegrunderna för attacken mot gick på något sätt att förstå förnuftsmässigt medan attackerna mot helt oskyldiga människor innebar att allas trygghet på något sätt rycktes bort. De sa att nästan alla hade en eller flera vänner eller bekanta som föll offer för terroristerna. De hade själva mist flera vänner. Terrorism är inte någon ny företeelse utan en beprövad metod för att påtvinga människor ens egen vilja. Mest brutal och blodig har terrorismen ofta varit när den använts av regimer som ett sätt att förtrycka sina egna medborgare. blev det allt vanligare med civila mål för terroristattentat, även om attackerna oftast var begränsade till en så kallad fiende. De flesta av de då verksamma grupperna var sekulära, och många av dem var starkt våldsinriktade: Röda armé-fraktionen i , RAF, i , baskiska ETA i , , , palestinska , Svarta september, , Sendero Luminoso i , japanska och extrema sikhiska grupper i , för att nämna några exempel. Dagens terrorism består i stor utsträckning av internationella, våldsfrämjande nätverk där det i allmänhet finns ett bakomliggande syfte av religiös och åtminstone delvis politisk karaktär. Islamistiska har länge varit det främsta exemplet på ett sådant nätverk. Attackerna mot och det amerikanska försvarshögkvarteret 2001 visade att terrorismen hade antagit en ny skepnad. Attentaten var storskaliga, samordnade och avancerade. Med religiösa motiv dödades flera tusen människor. Al-Qaida blev en ny sorts terroriströrelse med ett mål och ett nätverk som inte var bundet till en stat. I likhet med andra terroriströrelser var dessutom dess anhängare beredda att genom självmordsattacker döda sina fiender. är de mest uppmärksammade terroristorganisationerna Islamiska staten i och Levanten, Isil eller Daish, och möjligen Boko Haram i . Det som skiljer Daish från andra terroristorganisationer är att organisationen förfogar över ett territorium. utropades som bekant ett kalifat i och . Alldeles oavsett hur terrorismen har kommit till uttryck genom olika organisationer och genom olika terrordåd över tiden illustrerar de senaste terrordåden i på ett väldigt tydligt sätt vad som är terroristernas mål och hur hänsynslöst terrorismen kan drabba oskyldiga. Terrorism måste därför bekämpas konsekvent och med stor kraft. För att återgå till regeringens strategi vill jag börja med ordet ”förebygga”, som också finns i rubriken. Regeringen har särskilt framhållit att det ligger ett fokus på att förebygga. Trots detta redovisas få konkreta åtgärder som effektivt kan motverka radikalisering. I stället hänvisas det till generella åtgärder och uttalanden om behov av samverkan utan hänsyn till de specifika utmaningar som finns för att kunna förebygga och motverka radikalisering och våldsbejakande extremism. Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism Kunskapen om vad som kan utlösa processer som leder till radikalisering måste öka så att tecken på radikalisering kan upptäckas på ett tidigt stadium. Vi anser också att det är viktigt att stärka avhopparverksamheter och det brottförebyggande arbetet i kommunerna. Vi har en bestämd uppfattning om att det förebyggande arbetet i vidare mening, och i synnerhet arbetet med att motverka radikalisering, måste konkretiseras och att regeringen bör ta fram en handlingsplan för detta arbete där det tydligt framgår vem som ansvarar för vilka åtgärder. Det förebyggande arbetet måste helt enkelt bli mer strukturerat och inriktas tydligare mot radikalisering. är inte en isolerad ö eller ett paradis på jorden, även om många skulle önska att det var så. Hotbilden mot får anses vara i allt väsentligt densamma som mot de flesta andra EU-länder. Om vi, kanske lite mer än tidigare, ska bemöda oss om att försöka skydda oss mot terroristhot och terrorismrelaterad brottslighet måste Säkerhetspolisen ges de verktyg som krävs för att kunna fullgöra sina uppgifter. Omvärlden och omvärldsförutsättningarna ändras, inte minst på grund av teknisk utveckling, och vi måste hänga med om vi ska kunna skydda oss på en acceptabel nivå. När exempelvis kriminalisering av resande för att delta i strid eller vapenträning för terroriststämplade organisationer införs måste Säkerhetspolisen ha rimliga möjligheter att kunna säkra bevisning. Om detta inte är möjligt i praktiken blir lagstiftningen verkningslös. Säkerhetspolisen bör därför få tillgång till hemlig dataavläsning, vilket innebär möjligheter att läsa krypterad datatrafik, för att kunna säkra bevisning mot personer som gör sig skyldiga till terrorismrelaterad brottslighet. Jag vill också särskilt framhålla att nya befogenheter vad gäller hemliga tvångsmedel ska utformas så att alla rättssäkerhetsgarantier kan uppfyllas. Detta innebär krav på adekvata kontroll- och uppföljningsmekanismer och att hänsyn tas till människors personliga integritet. En annan del som redan finns som ett viktigt redskap i Säkerhetspolisens underrättelsearbete mot terrorism är signalspaning. Men denna signalspaning får inte ske som förundersökning pågår. Med ny lagstiftning på plats som kriminaliserar terrorismresor kommer Säkerhetspolisen att inleda fler förundersökningar mot misstänkta individer som befinner sig i andra länder. Det får inte leda till att Säkerhetspolisens möjligheter att bedriva underrättelseverksamhet genom signalspaning begränsas och försvåras. Det är också viktigt att bevis kan säkras så att personer kan lagföras för de brott som begåtts. Vi vill därför att Säkerhetspolisen ska få tillgång till information från signalspaning under förundersökning även för att kunna säkra bevisning mot personer som gör sig skyldiga till terrorismrelaterad brottslighet och krigsbrott. Det är inte bara Säkerhetspolisen som måste ha tillräcklig förmåga. måste också ha egen och tillräcklig operativ förmåga och beredskap för att kunna ingripa mot terrorister utan att vara beroende av hjälp från andra länder. I strategin pekar regeringen på resurser från polisregionerna som en förlängning av det arbete bedriver. Därutöver framhåller regeringen att vid behov ska kunna inhämta stöd från motsvarande styrkor från andra EU-länder inom ramen för det så kallade Atlassamarbetet. Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism Vi anser att det i första hand behövs en uppgradering av vår nationella förmåga. har unik kompetens men i ett nationellt perspektiv begränsad operativ förmåga. Därför bör numerär utökas och därmed dess operativa förmåga att möta terroristangrepp på flera geografiska platser . Jag vill också som hastigast peka på andra delar i en konsekvent moderat politik mot terrorism. och bör ges ett särskilt uppdrag att utreda finansiering av terrorism. i måste ha tillräckligt med kvalificerade utredare för att terrorismrelaterad brottslighet och krigsbrott ska kunna utredas. Hanteringen av svenska pass behöver stramas upp i flera olika avseenden. I utskottets betänkande föreslås två tillkännagivanden, dels avseende kriminalisering av terrorismresor, dels avseende internationellt samarbete mot terrorism som tar sikte på samarbetet inom EU. Jag står naturligtvis bakom utskottets förslag i dessa delar. Jag yrkar i likhet med föregående talare avslag på reservationerna 5 och 29, båda från S, MP och V. Vi står fast vid alla våra reservationer, men jag väljer trots detta att inte yrka bifall till alla. Jag yrkar bifall till reservation 1 gällande det förebyggande arbetet, reservation 3 avseende arbetet för att motverka radikalisering, reservation 11 avseende hemlig dataavläsning, reservation 13 avseende signalspaning, reservation 18 avseende åtgärder med pass för att hindra resande och slutligen reservation 24 avseende . 214 (SD): Socialdemokraternas talesman tog upp en lista över terrorattacker och talade om rasism. Det är hemska saker som hänt. Men han glömde en sak: Ikeamorden. Det var också rasistiska mord utförda av en nyanländ invandrare mot svenskar för att de var svenskar. Det kan han till att börja med lägga till sin lista. Vi står bakom våra reservationer. Men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservationerna 4 och 22. Till denna skrivelse lade vi en följdmotion med åtta olika yrkanden som hade med bekämpning av terrorism att göra. Några av dem behandlas i detta betänkande, bland annat dem som tas upp i reservationerna 4 och 22. Ett av förslagen handlar om att förbjuda propaganda för terrorism. är det kriminaliserat att uppmana människor att begå terroristbrott eller för den delen andra brott. Det vi föreslår här är att man även ska kriminalisera propaganda för terroristorganisationer och deras verksamhet. har en sådan utvidgning som man kan titta på om man ska utreda frågan. Där blev det förbjudet med det de kallar advocacy of terrorism. Gärningsmannen behöver då enligt det australiska exemplet inte nödvändigtvis ha direkt uppsåt att terrorbrott ska utföras, utan exempelvis oaktsamhet är tillräckligt i det fallet. I ger den tyska regeringen möjlighet att förbjuda terroristorganisationer, att förbjuda användandet av vissa organisationers symboler med mera. Det är åt det hållet vi menar att man ska titta i för att förbjuda propaganda för terrorism, vilket är en utvidgning för detta ändamål. Det här måste givetvis utredas förutsättningslöst och noggrant, men vi vill se någonting åt det hållet. Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism Vi vill straffa varje form av deltagande i eller stöd till terroristorganisationer. Det gäller inte bara om man aktivt har begått terrorhandlingar, utan det kan handla om indirekt stöd, till exempel om man hjälper terroristorganisationer med läkemedel, läkarhjälp eller någonting annat för att underlätta för terroristorganisationen. I finns exempel som gör det förbjudet att tillhöra eller stödja terroristorganisationer. Vi har exempel från som gör det straffbart att bilda, vara medlem i eller stödja en organisation. Dessutom gäller det i princip varje form av sådan aktivitet. Det finns internationella exempel som återigen visar på i vilken riktning vi tycker att man ska gå även när det gäller detta. Vi anser att straffen för terroristbrott ska skärpas. sätts lagens miniminivå av ett straff som är ett högre minimistraff, men vi menar att straffen behöver ses över ändå. Det ska kunna rendera riktigt livstidsstraff i de värsta fallen. Det ska alltså vara riktiga livstidsstraff, inte sådana där man kommer ut efter i snitt , eller vad det är, som man brukar göra i . Vi är liksom för hemlig dataavlyssning, som finns med i betänkandet, liksom signalspaning vid förundersökningar. Vi vill ta bort sekretesshinder för underrättelseverksamheten i olika myndigheter, vilket också har diskuterats bland annat i skrivelsen, även om det inte var i så väldigt konkreta ordalag. Vi anslår mer resurser till rättsväsendet – långt mer än vad något av de andra sju partierna gör. Det gäller polisen, som vi vet har resursbrist, och givetvis också säkerhetspolisen. Vi har ett förslag om att frånta terrorister deras medborgarskap. Det är något vi lade fram . Det är inget av de andra partierna som stöder oss i detta. Jag är faktiskt inte jätteförvånad. Däremot kan man undra varför. Varför vill de andra partierna på något sätt behålla, i det här fallet, terrorister i landet? Vi har haft liknande diskussioner i justitieutskottet , inte minst under förra mandatperioden, i frågan om utvisning. Till min fortsatta häpnad är det fortfarande så att man från både Alliansen och de rödgröna går ut och febrilt försvarar att mördare och våldtäktsmän ska stanna i landet, vilket sker alltför ofta i . Jag fick hyfsat färsk statistik från – jag tror att den till och med var – som visar att av dem som är föremål för utvisning eller kan bli föremål för utvisning utvisas ur när de begår brott. Inte heller den lagstiftningen, när det gäller lagen om särskild utlänningskontroll, utlänningslagen eller vad det nu kan vara, hade någon något intresse av att skärpa till. Så är det här också, när vi vill ta medborgarskapet ifrån terrorister. Vi vill kunna ta medborgarskapet om man har dubbelt medborgarskap, men vi vill också utreda möjligheten att göra det även om någon bara har ett medborgarskap – det svenska. , återigen, införde en liknande lagstiftning 2014, tror jag att det var. Man ska helt enkelt kunna göra någon statslös. Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism När vi ställde denna fråga till – det var min kollega som gjorde det – sa han att han absolut ville behålla terroristerna som svenska medborgare. Motiveringen var att han menade att medborgarskapet är viktigt. Han menade också att man gör en ordentlig prövning. Ja, ni hörde rätt! Efter denna så kallade prövning som påstår finns ser man om den som beviljas ett medborgarskap kan leva upp till de förpliktelser som följer. Det är ett stort skämt. Hela motiveringen var rätt snurrig. Dels får man numera medborgarskapet med frukostflingorna, närmast, dels har det bevisligen inte gjorts en ordentlig prövning i det fall en terrorist har fått medborgskap. Det håller inte. Andra hävdar att det inte går att göra det vi vill, bland annat att göra någon statslös och att dra in medborgarskapet. Men det är bara det vanliga tugget om att det inte går tills det går. Jag vet att många, om inte alla, av de andra sju partierna sa exakt samma sak när vi år ut och år in snackade om att vi ville minska volymerna och stänga gränserna. Då var det helt omöjligt. Det bröt mot konventioner, och det var praktiskt omöjligt. Det var alltid någonting som var i vägen för att göra det ni nu gör när ni har anammat vår politik. Det var inte alls länge sedan det här var helt omöjligt och uppe i det blå när vi sa det. Och står ni här och gör det ändå. Faktum är att ingenting är omöjligt. Vi kan göra precis vad vi vill, bara vi väljer att göra det. Ni väljer att inte göra det. Ni tycker att det är en bättre ordning att behålla dem som våra medborgare. Det tycker inte , och jag kan ärligt talat säga att jag inte tror att speciellt stora delar av den svenska befolkningen håller med er. Med våra lagförslag skulle det bli illegalt med terrorresor och illegalt att hjälpa sådana här grupperingar även om det inte är direkt hjälp vid terroristaktioner. Vi vill ha riktiga livstidsstraff. Med våra lagar skulle en person vid misstanke frihetsberövas, utredas och om skyldig fällas varpå han skulle förlora sitt medborgarskap, riskera livstids fängelse och därefter utvisas för att avtjäna straffet i hemlandet eller i tredje land. Det är det som är den korta versionen av vad som skulle hända med regler – rätt ordentliga konsekvenser, med andra ord. I betänkandet finns också två tillkännagivanden. Ett av dem handlar om att kriminalisera terrorresorna. Vi hade det som förslag i vår följdmotion, även om vi som jag nämnde vill gå längre. Men för att bilda majoritet i utskottet anslöt vi oss till den alliansgemensamma reservationen just för att få till en majoritet. Vi har i stället ett särskilt yttrande som förklarar det. 215 (MP): har frågan om bekämpandet av terrorism varit närvarande på ett sätt i våra liv som vi nog alla önskar att vi hade sluppit. Vi har sett hur hundratals människor personligen har drabbats, mördats eller mist anhöriga i fruktansvärda terrordåd som har skakat samhällen i grunden. Precis som min kollega tog upp är terrorism inte bara ett mördande såsom annat mördande. Det handlar i grunden om att störta samhällets grundläggande värderingar och ordning. Det är ett hot mot mänskliga rättigheter och mot demokratin. Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism De samordnade attentaten i i visar på ett obehagligt sätt på den verklighet som vi alla måste förlika oss med. Insikten om att inte ens ett land som har en stor säkerhetstjänst med mycket långtgående befogenheter kan skydda sig mot den här typen av samordnade attentat är någonting som vi måste leva med. Hur väl vi än förbereder oss, förebygger och försvårar finns inga garantier för att något liknande inte skulle kunna hända också här . Det innebär inte att vi inte ska agera mot terrorism på alla de sätt som är effektiva och som ligger i linje med mänskliga rättigheter och de demokratiska principer som vi vill värna mot terrorismen. Jag välkomnar den nationella strategi som regeringen presenterade och som vi nu har att ta ställning till här i kammare. Till skillnad från en del förslag som föregående talare presenterade handlar strategin just om att göra det som är effektivt – det som faktiskt kan spela roll utan att gå in på och inskränka grundläggande mänskliga rättigheter till medborgarskap eller för den delen införa ineffektiv massövervakning. Det handlar inte heller om att ska lyfta sina händer från ansvaret och låta andra länder hantera alla terrorister genom att stänga ute dem som vi borde ställa inför rätta. Tvärtom handlar det om att rättsväsendet ska få verktygen för att kunna ställa dem som har begått terrorbrott utomlands inför rätta. nya strategi mot terrorism har fått namnet Förebygga, förhindra och försvåra. Det område som särskilt utvecklats i den här strategin är det första, det förebyggande området. Det har pratats mycket om huruvida har varit naivt eller inte. Om jag skulle vilja peka särskilt på någon punkt där vi varit det är det när det gäller det förebyggande arbetet. På alltför många håll i landet har kommuner och andra aktörer inte sett vad som hållit på att hända. Unga människor har radikaliserats och lämnat för att strida med olika terrorgrupper i och . Av dessa har redan ett fyrtiotal omkommit i stridigheterna. En del har återvänt till , och många är kvar. Hur många som är på väg att radikaliseras vet vi inte. Tack och lov har ändå de flesta kommuner tack vare den nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism kommit igång med ett förebyggande arbete. Även denna problematik med att personer reser för att strida utomlands är en fråga som berördes ganska sparsamt i den förra strategin, som togs fram . Det visar på behovet av den här uppdateringen. är mitt intryck av den bredare debatten om terrorism att det förebyggande arbetet ställs emot det repressiva. Min enkla reflektion på den punkten är att samhället måste göra både och. Den här frågan är alldeles för viktig för att förenklas till enkel retorik. Vi måste se till att göra vad vi kan även när det innebär att arbeta förebyggande eller med avhopparverksamhet av olika slag så att den som annars riskerar att ansluta sig till terrororganisationer eller att begå terrorbrott inte gör det.