prot · H20970 · 2015-03-11 00:00:00 — § 1 Utökning av antalet suppleanter Valberedningen hade, enligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag, tillstyrkt att antalet suppleanter i skulle utökas från 57 till 58. Kammaren medgav denna utökning. § 2 Val av extra suppleant Val av extra suppleant i företogs. Kammaren valde i enlighet med valberedningens förslag till § 3 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2014/15:345 Interpellation 2014/15:345 Avvecklingen av överskottsmålet av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2014/15:359 Interpellation 2014/15:359 Behov av ökad spårkapacitet – av (MP) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. § 4 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2014/15:61 till kulturutskottet 2014/15:3037 till KOM(2015) 63 till finansutskottet § 5 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2014/15:AU4 Arbetsrätt 2014/15:UbU4 Utbildning för elever i samhällsvård och på sjukhus betänkande 2014/15:CU7 Bostadspolitik (skr. 2013/14:247) 1 (KD): på bussen träffade jag en kamrat från . Hon var ganska nedslagen. När jag frågade vad det berodde på sa hon: Jag var nog lite för ärlig på en anställningsintervju när jag sa att jag inte hade ordnat ett boende i . Hon hade inte fått jobbet. En bra boendemiljö är grunden för att skapa trygghet. har byggt mindre än hälften så många bostäder som våra nordiska grannländer har gjort per capita och långt under snittet i . Och priset betalar vi . Större ungdomskullar kombinerat med en av de starkaste urbaniseringstrenderna i gör att vi har akut bostadsbrist i tillväxtregionerna men även i andra delar av vårt land. Den sociala hållbarheten är vår tids kanske största utmaning i bostadsfrågan. Jag tänker inte minst på migrationen. Vi behöver möta bostadsbehoven från delar av befolkningen med mindre plånböcker. Det som byggs är nästan uteslutande premium, som jag brukar beskriva som dyrt vid kaj med sjöutsikt – vilket också stämmer till stor del. Och hyresrätten är inget lågprisalternativ, även om det ofta låter så i debatterna. Vi måste också bygga för dem med mindre plånböcker. Vi måste bygga för alla. Under kristdemokratisk ledning genomförde alliansregeringen en omfattande reformagenda för att undanröja hinder för ökat byggande: förenklade byggregler för att bygga ungdoms- och studentbostäder, planprocessen har blivit tydligare och kortare, andrahandsuthyrning har underlättats så att fler lägenheter har kommit ut på marknaden, fler bygglovsbefriade åtgärder har införts och skatterna har sänkts för att underlätta byggande och boende. Den politiken måste fullföljas. Vänstersidan i politiken motsätter sig många reformer och har framför allt ingen drivkraft att fortsätta förenklingsarbetet. Inget samlat alternativ finns. Om man ska hitta minsta gemensamma nämnare får man väl återgå till mer subventioner och regleringar. Den politiken har prövats, med förödande resultat. Vad mer kan då göras? Utskottet konstaterar att motionerna gällande exempelvis åtgärder för ökat bostadsbyggande är mycket allmänt formulerade och att det torde finnas en bred samsyn när det gäller önskemålen om att bostadsbyggandet bör underlättas, genom exempelvis regelförenklingar och en samordning mellan investeringar i bostäder och infrastruktur. Ändå väljer utskottet att avstyrka motionerna. Jag rekommenderar utskottets alla ledamöter att läsa våra förslag, för det behövs åtgärder för att underlätta bostadsbyggandet. Planprocessen måste påskyndas, i alla led. Dessutom måste tillgången på mark öka där det är lämpligt att bygga. Ett sätt att öka tillgången på mark är ändrade och mer flexibla bullerregler. Ja, jag har bullrat om den här frågan, och jag kommer att fortsätta göra det. Dagens bullerregler är ett hinder mot bostadsbyggandet och begränsar därför flexibiliteten. Modern byggteknik gör det möjligt med en tyst innemiljö även vid högre ljudnivåer utomhus. Om man ska vara helt ärlig hade större delen av inte byggts med nuvarande bullerregler och nivåer. Det är exempelvis angeläget att den förordning med riktvärden för buller som har beretts av alliansregeringen, där riktvärdena höjs, kommer på plats snart, framför allt för att vi ska kunna bygga för våra studenter. Vad mer kan göras? Skattesituationen behöver ses över för hyresrätten, framför allt med inriktning på att underlätta för nyproduktion. Strandskyddsreglerna ska säkra allmänhetens tillgång till stränder och värna unika naturvärden. Men reglerna är krångliga och otydliga. Regelverket måste utformas och reformeras i grunden så att glest befolkade områden kan bebyggas, förutom i områden som genom beslut pekas ut som skyddsvärda. Reformering av måste fortsätta i syfte att underlätta för bostadsproduktion. Och instansordningen vid överklagande måste effektiviseras. Riksintressen behöver förtydligas och förenklas. Listan på bygglovsbefriade åtgärder bör ökas. Åtgärder som inte innebär någon inskränkning för grannar eller inte medför någon allvarlig risk för fukt eller annan skada på huset bör befrias från bygglov. ser framför sig ett behov av en reformering av svensk bostadspolitik. Det är ett reformarbete som rör själva grundvalarna, spelreglerna, organisationen och strukturen. Det finns områden inom bostadspolitiken där politiken och det offentliga har alldeles för stort inflytande och där makten skulle behöva flyttas till den enskilde medborgaren. Och det finns områden där staten skulle behöva ha större inflytande. I detta betänkande finns det som sagt ett antal motioner som är bra. Och jag hoppas att regeringen, trots att det inte har blivit några tillkännagivanden, skyndsamt återkommer med åtgärder för ökat bostadsbyggande, åtgärder för fler studentbostäder och åtgärder för att underlätta bostadsägande. Jag yrkar för tids vinnande bifall till reservation nr 1. Den känsla som jag hade när jag gick av bussen var att vi alla har ett ansvar för att se till att det finns boenden för alla, oavsett plånbok. Det är inte rätt att studenter måste tacka nej till studieplatser eller att andra måste tacka nej till jobb för att de känner att boendesituationen inte kan lösas. 2 (M): Jag vill också börja med att för tids vinnande yrka bifall till reservation 1 i betänkandet. Boendet är grunden till allt. När man diskuterar och debatterar bostadspolitik i samhället i stort och när vi diskuterar och debatterar bostadspolitik här i riksdag hamnar vi alltför ofta i en debatt om enskildheter i stället för en debatt utifrån helheten. Det blir ofta en debatt där experter inom snäva områden kastar procentsatser, lagparagrafer och kvadratmeter i huvudet på varandra, på ett sätt som är obegripligt för vanligt folk. Naturligtvis är tillväxtaspekten och arbetsmarknadens funktionssätt viktiga, men de är kanske inte viktigast för den enskilda människan. Och bostadspolitik måste handla om möjligheter för alla – såväl unga som äldre, barnfamiljer som ensamstående. Det handlar om stadens, förortens, byns och grannskapets liv och innehåll. Det handlar om att bygga ett land, ett samhälle och en gemenskap, ett samhälle som håller ihop. Återigen: Boendet är grunden till allt. Och på en ideal framtida bostadsmarknad följer boende och byggande som styrs av enskilda människors behov, både långsiktiga behov som styrs av demografi och flyttmönster och mer kortsiktiga behov som påverkas av förändringar i våra inkomster, olika smak, modets alla skiftningar och trender – för att bara nämna några. Och på en sådan bostadsmarknad måste det finnas bostäder av alla sorter och för alla inkomstnivåer. Där finns hyreslägenheter, villor, bostadsrätter och ägarlägenheter av olika standard, olika storlek och i olika lägen. Där finns nybyggda lyxlägenheter med all tillgänglig, tänkbar service. Där finns enkla hyreslägenheter som ger insteg på marknaden för dem av oss med lägre anspråk eller för dem som söker boende för . På en ideal framtida bostadsmarknad ska ingen behöva tacka nej till jobb eller studier på grund av att det inte går att hitta lämpligt boende eller för att man helt enkelt inte vill bryta mot lagen. Det finns ett stort och varierat utbud av bostäder med olika upplåtelseformer – inklusive fler ägarlägenheter – i och i övriga tillväxtregioner. Generösa och enkla regler för uthyrning av enskilt ägda bostäder gör det lättare att hitta tillfälligt boende både för kortare och för längre perioder. Boendet är grunden till allt, som sagt. Jag har berört möjligheter på en väl fungerande bostadsmarknad. På samma sätt blir också problem i boendet, boendestrukturen och bostadspolitiken en enorm samhällsutmaning, kanske den allra största. Ett boendeproblem blir ett skolproblem, ett utanförskapsproblem, ett integrationsproblem, ett kriminalproblem och ett socialt problem. Det leder till problem och utmaningar ur alla aspekter, ärligt talat. En del av oss är födda och uppvuxna och har tillbringat huvuddelen av våra liv i ett av alla dessa utanförskapsområden – ett fruktansvärt ord egentligen – som finns över hela landet. Det är väl alltid så att man utgår från sin egen uppväxt och sina egna referensramar. Vi som har växt upp i så kallade utanförskapsområden som finns över hela landet – i mitt eget fall hette området Öxnehaga och ligger i – vet allt detta. Boendestrukturen är alltså inte bara en reflexion av samhällsproblem och sådana utmaningar som utanförskap, skolproblem och sociala problem utan den är i mångt och mycket också själva grunden och orsaken till dem. Det är i varje fall anledningen till att det biter sig fast och blir svårt att göra någonting åt detta om man inte ger sig på grundproblemet, det vill säga boendet och boendestrukturen. Återigen: Boendet är grunden till allt, fru talman. Politiken och i synnerhet bostadspolitiken måste ha som bärande tanke att slå vakt om möjligheter för alla, och då måste man först och främst slå vakt om rörlighet. Rörlighet är detsamma som möjligheter. Rörlighet och möjligheter är social mobilitet. Det är det som allt måste handla om. Alla ska kunna klättra. De motioner från och till det betänkande vi nu här diskuterar och som vi står i begrepp att fatta beslut om handlar samtliga om hur vi på en mängd olika sätt kan fortsätta den reform- och förenklingsresa som Alliansen har påbörjat och som har lett till att vi nu har det högsta bostadsbyggandet – detta för att få fler bostäder i hela . räcker inte detta på långa vägar, och vi får aldrig vara nöjda och aldrig slå oss till ro. Därför har vi nu lagt fram förslag som handlar om alltifrån fler ungdoms- och studentbostäder, nya boendeformer för unga, åtgärder för att underlätta och stimulera ägande av bostad till vikten av en gemensam planering av bostäder, infrastruktur samt kollektivtrafik – för att bara nämna något. Precis som noterar jag att regeringen föreslår ett avvisande av samtliga dessa motionsförslag, men man konstaterar också att regeringen inte har någon egen politik för fler bostäder utan säger nu bara, om man är närvarande i debatten över huvud taget, bara nej och åter nej till alla förslag som Alliansen har. saknas i stort sett konkreta förslag från den rödgröna regeringen inom bostadspolitiken. Det enda bostadspolitiska besked som den rödgröna regeringen har gett är att man anser att Alliansens mål för bostadsbyggandet var för högt och för ambitiöst. Tvärtom vill man nu se en lägre ambition för detta. Detta duger inte. Att som den rödgröna regeringen i hanterandet av stora och avgörande samhällsfrågor och framtidsfrågor, som exempelvis bostadspolitiken, lägga dem i malpåse är inte rätt väg för . Det är inte det besked, eller rättare sagt frånvaro av besked, som behövs. Det är inte så utmaningar för enskilda människor och utmaningar för som helhet löses. Det duger faktiskt inte, fru talman. 3 (SD): Det finns en stor bostadsbrist i de kommuner där vi har universitet och högskolor. Det är såklart ett stort problem eftersom det kan innebära att man som student i värsta fall kanske inte kan studera det som man i första hand vill studera. Man tvingas välja en annan studieort med en annan inriktning. Det kan också leda till att man tvingas bo under sämre förhållanden, i tillfälliga bostäder och leva i otryggheten av att inte veta om man har en bostad på studieorten. Behovet av åtgärder på det här området är därför väldigt stort. Bostadsbristen är påtaglig. Detta påverkar också i allra högsta grad möjligheten till framtida arbete, när man inte vet om man kan gå från arbete till studier eller om det över huvud taget är möjligt att studera. Det här är viktiga frågor att lyfta fram när vi pratar om bostadspolitik och när vi pratar om möjligheten till boende. Det behövs fler enklare och billigare bostäder. Att bygga nytt är det som måste vara i fokus för att man ska kunna få till fler möjligheter till boende för studenter. Vi från ser positivt på de åtgärder som man har tagit fram och också vidtagit. Det har varit viktigt för att kunna få fram fler bostäder. Det gäller till exempel att bostadsytan i studentbostäder kan vara mindre, att man kan inreda vindsvåningar utan att det ställs krav på hiss. Det har gjort att det har blivit fler studentbostäder, men det räcker inte. Det behövs fler åtgärder. Ett annat förslag som har lagt fram är att man ska kunna ta bort kravet på hiss i studentbostäder. Det är så klart viktigt med tillgänglighet även för dem som inte själva kan ta sig upp för trappor utan behöver hiss. Vi anser att man bör kunna se på den här frågan i ett större perspektiv genom att i större bostadsområden kunna undanta det kravet och därmed få fram fler billiga bostäder. Det finns även andra möjligheter till förändringar för att få fram fler studentbostäder, framför allt sådana som är billigare, till exempel då det gäller bostädernas utformning. yrkar bifall till reservation 3 gällande hisskravet. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Vi har ytterligare förslag på det här området, bland annat ändrade skatteregler för studentbostäder, befrielse från fastighetsavgiften och skattefri andrahandsuthyrning, men det är förslag som ligger på skatteutskottet. När jag, fru talman, lyssnar till från , som talar om behovet av fler bostäder nu när vi har en stor migrationsström till förundras jag lite grann. Det är trots allt som innehaft bostadsministerposten . Det är också de som ansvarat för framförhållningen på området. Den stora migrationsströmmen till kan inte komma som en överraskning. Om vi lägger åt sidan diskussionen om ifall det är bättre att hjälpa människor i närområdena än att hjälpa några få i funderar jag på vilken framförhållning Alliansen och särskilt , som innehaft bostadsministerposten, egentligen har. På vilket sätt tycker de att de tagit ansvar för den bostadskris vi har , när vi ser de konsekvenser som den ökade migrationen lett till? har vi haft en nettoökning av befolkningen på 630 000, men det har bara byggts 250 000 bostäder. Det är inte hållbart. Därför är min fråga: På vilket sätt har man framförhållning på det här området? I detta anförande instämde (SD). 4 (KD) replik: nämnde mig och Alliansen i sitt anförande, och jag kände mig därför tvungen att begära replik. Jag ska läsa upp det jag sa i mitt anförande så att det blir tydligt hur olika vi ser på den här frågan. Jag sa så här: ”Den sociala hållbarheten är vår tids kanske största utmaning i bostadsfrågan. Jag tänker inte minst på migrationen.” Det jag åsyftade var att vi måste bygga för alla. Vi måste bygga så att människor har möjlighet att tacka ja till jobb och till studieplatser. Dessutom innebär ett eget boende trygghet. Under våra vid makten tog vi flera steg för att öka byggandet. Det handlade om regelförenklingar och om nya boendeformer, såsom ägarlägenheter. Min känsla är att i stället vill ha en stor diskussion, som vanligt i sann SD-retorikstil, om att vi ska stänga gränserna för att minska bostadsproblemet. Det är inte så vi i Alliansen ser på det. För mig som kristdemokrat är det viktigt att ge människor möjlighet att komma till och få ett boende. Där har föreslagit ett antal olika åtgärder, bland annat att vi ska titta på möjligheten till modulbostäder för att lösa den akuta situation som vi befinner oss i. För oss handlar det om att lösa en situation och se till att kunna erbjuda alla som kommer hit ett bra boende, inte göra som och stänga gränserna för att minska antalet människor som vill komma hit. 5 (SD) replik: Tack för svaret, ! Jag respekterar Alliansens hållning. Jag respekterar hållning att anser att det är en bättre lösning att hjälpa några få i i stället för att se till de över 50 miljoner flyktingar runt om i världen som kanske är i större behov av hjälp. Flyktingarna lever under miserabla förhållanden, och vi menar att insatsen i första hand ska ske där. Jag respekterar som sagt er hållning, , men om vi ska ha den migrationspolitik som Alliansen och ställer sig bakom måste vi också ha framförhållning i politiken. hade vi i stort sett balans på bostadsmarknaden i . Det gick att få en bostad. Det gick att flytta för att få ett jobb. Det var möjligt att på så vis ha en bra arbetsmarknad. Det finns inte . är du tvungen att tacka nej till jobb. Storstäderna kan inte längre expandera. Företagen i storstäderna kan inte längre få den kompetens de söker för att kunna utvecklas. Det är inte möjligt, för vi har en bostadsmarknad som inte har lediga lägenheter där arbetstillfällena finns. Den framförhållningen saknar jag i bostadspolitiken. Eftersom haft bostadsministerposten och om arbetslinjen är det viktiga undrar jag varför man då inte ser till att arbetsmarknaden och bostadspolitiken harmoniseras med varandra innan man ökar invandringen till . 6 (KD) replik: Jag vill börja med att påminna om att det här är en bostadspolitisk debatt, även om det för alltid verkar vara svårt att diskutera någon annan politik än migrationspolitiken. De skyller alla problem i världen på flyktingar. Vi har ett allvarligt läge på bostadsmarknaden. Det har inte byggts tillräckligt mycket . Vi har, som jag nämnde tidigare, ett antal faktorer som påverkar. Det är större ungdomskullar, urbaniseringstrender och ja, vi har också fler som söker sig till vårt land från krig. Då är det viktigt att vi ger dem möjligheten att komma hit. Det är lätt för att säga att man ska försöka förhålla sig till dem som kommer hit. De vill ju inte att några ska komma hit, och då är det väl ganska enkelt att förhålla sig till det. Era siffror är ju noll, . Vilka konkreta förslag till åtgärder har ? Vi har under våra vid makten haft stort fokus på en omfattande reformagenda där vi försökt undanröja hinder för att öka byggandet och öka antalet bostäder. Det handlar om att ha flera olika boendeformer, och byggandet måste gå mycket fortare. Vi behöver snabbt få fram bostäder. Där har bland annat föreslagit att man ska titta vidare på modulbostäder. Därför behöver vi få fram ledig mark för att sedan snabbt kunna uppföra bostäder. Jag tror att enda sättet att lösa problemen på bostadsmarknaden är att vi får ett överskott på lägenheter. Hur får man det? Det får man genom att det byggs, byggs och åter byggs. Det är enda sättet att lösa de problemen, inte att stänga gränserna. 7 (SD) replik: Jag kan konstatera att och Alliansen i efterhand vill försöka lösa ett problem som vi kunde förutspå. Det tycker jag inte är att ta ansvar för bostadspolitiken. Det gäller verkligen att fundera över vilken framförhållning det finns på det här området. Man tycker alltså att en oansvarig invandringspolitik, där man hjälper några få, ska gå ut över hela arbetsmarknaden i . Det ska gå ut över bostadspolitiken. Det ska få bli bostadskris i . Men man ska upprätthålla en generös invandringspolitik. Jag tycker att det är ganska skrämmande och konstaterar att framförhållningen när det gäller Alliansens bostadspolitik helt enkelt inte finns. Det framgår ganska tydligt att sättet man vill försöka lösa problemet på är genom några regelförenklingar som man hoppas ska leda till fler bostäder som man fortsatt stöder en ökad invandring till . Bostadsbristen kommer alltså att fortsätta att öka och bli ännu värre än . 8 (C): I går fattade ett enigt utskott beslut om att bjuda in bostadsminister till civilutskottet för att låta oss få reda på någonting om regeringens bostadspolitik. Jag vill erinra om hur det lät här . ”Minister gör ingenting, det är bara utredningar. Det byggs inga bostäder. Det duttas hit och det duttas dit. Fy, fy, fy!” Även då hände det att ministern bjöds in till civilutskottet, men då var det för att svara på frågor om förslag som hade lagts fram och som skulle behandlas i riksdag. Vi fick höra att bara det blev ett regeringsskifte, då skulle vi få se på andra bullar. har degen jäst, ugnen är varm och bostadsbyggandet når upp till nivåer som vi måste söka oss långt tillbaka i tiden för att se. 42 500 bostäder beräknas byggas , och över häften av dem är hyresrätter. Vad gnäller ni då över, säger säkert någon regeringsföreträdare här i församlingen. Nej, vi gnäller inte. Vi är glada, för vi ser att sextiotalet utredningar och uppdrag och de 112 förslag som har lagts fram här i äntligen börjar ge resultat. Det branschen har frågat efter, det vill säga långsiktigt hållbara spelregler, regelförenklingar och politik utan statliga subventioner är på plats. I betänkandet som vi behandlar finns det en redovisning av en lång rad pågående uppdrag som kommer att göra än mer skillnad. Det handlar om regional samordning av bostadsplanering och utbyggnad av infrastruktur, genom Sverigeförhandlingen – som det kallas . Sverigebygget kallades det när det var Alliansen som drev frågan inför valet. Utöver det har vi regionplaneringskommittén som kommer att föreslå åtgärder för att samordna regional bostadsregionplanering och skriva in det i svensk lagstiftning. Vi har utredningen om EU och kommunernas bostadspolitik som handlar om hur vi trots förbudet mot statsstöd kan se till att det exempelvis går att få fram bostäder för äldre också på orter där marknadsförutsättningarna för att bygga sådana inte finns. Det finns en utredning om bättre konkurrens som gör att byggkostnaderna kan minska utan att man därför gör avkall på kvaliteten. Den kommer säkert att belysa orsakerna till att har högre byggkostnader än jämförbara länder i vår omvärld och att byggkostnaderna ökat mer än konsumentprisindex har gjort . Är det så att vi har en kostsam och ineffektiv byggbransch som det i slutändan blir bostadskonsumenten som måste betala genom de höga hyrorna vi ser på det som nyproduceras? Vi har en utredning om markpolitik och planering som kanske ger oss en del av svaren på varför mark är så dyr och varför den i vissa fall bara är tillgänglig för dem som har stora resurser och tid att vänta därför att de har många andra byggprojekt på gång. Det finns en utredning om stambanor som både Alliansen och regeringen är överens om leder till fler bostäder. Det är det som är Sverigeförhandlingen. Utöver detta finns det också ett uppdrag som redovisas till om att finna orsaken till att det fortfarande byggs förhållandevis få småhus. Allt det som här redovisas är en fortsättning på det som sattes igång i regeringen. Till det kan läggas sådant som är utrett och som ännu inte är genomfört men som kanske är behandlat i och sådant som man inte ens har påbörjat arbetet med propositioner kring. Bullerförordningen är en sådan sak som vi frågar efter varje gång visar sig här och som skulle ge fler små lägenheter framför allt i tätorter. Överklagandetider är en annan sak. Vilka är det som ska få överklaga och hur många instanser ska det finnas som fördröjer genomförandet? Säga vad man vill om , men han fick i alla fall saker att hända. Vi lyssnade till aktörerna. Många av de saker som vi har med oss och som vi nu föreslår i en gemensam alliansmotion med en lång rad reservationer i betänkandet är sådant som finns med från .