prot · H20951 · 2015-01-27 00:00:00 — Det förekommer till och med att oväsentliga saker tas upp, som hur man var klädd, tidigare förhållanden man haft, om man var alkoholpåverkad och så vidare. kan vi se att det finns rätt uppseendeväckande fall där domar har ifrågasatts. Det handlar om fall med unga flickor i gruppvåldtäktssituationer eller kvinnor som har varit så berusade att de inte kan stå på benen där man då ändå inte fäller, med hänvisning till att man inte kunde bevisa att mannen inte förstod att hon var så berusad. Självklart måste vi ha en bevisning även i fortsättningen, men skillnaden när det gäller våldtäkt och andra brott är ändå uppseendeväckande – det är mycket högre anmälningsfrekvens och framför allt fler fällande domar för andra brott. Det här är ett integritetskränkande brott, och rättegången kan också bli extra integritetskränkande i och med att det berör väldigt personliga saker. Det berör ens sexualitet. Det finns också många gråzoner i detta. När man hör ordet ”våldtäkt” tänker nämligen många på överfallsvåldtäkt, alltså att en kvinna går utomhus och att det hoppar fram en ful gubbe ur busken och våldtar henne. Men verkligheten ser annorlunda ut; det är bara ett fåtal av fallen som ser ut på det sättet. Det kan i stället vara så att kvinnan är bekant med mannen eller att de har haft ett förhållande. Det kan till och med vara så att de har ett förhållande just . Det förekommer ju våldtäkter och misshandel även inom förhållanden. Självklart är det inte bara män som våldtar – det ska jag givetvis nämna – men det är det vanligaste scenariot. Därmed har vi väldigt många kvinnor som är utsatta, och faktiskt även pojkar. Vi ska inte glömma att det finns pojkar och män som har blivit våldtagna av andra män, och där blir det väldigt tabubelagt att anmäla. Lösningen på alla de här problemen är dock att vi måste tydliggöra att det är ett extremt allvarligt våldsbrott som får långtgående konsekvenser för den drabbade. är det, om man ser till den låga anmälningsfrekvensen och de få fällande domarna, näst intill riskfritt att våldta. Jag tycker alltså att det är ett bra steg från regeringens sida att definiera detta som ett grovt våldsbrott. 41 Statsrådet (S): Jag tror att målsägandebiträde från första början är centralt. Vi kan väl återkomma i någon annan debatt och diskutera varför de är så viktiga och varför de ökar, men jag tror att en viktig förklaring är det var inne på. Det handlar om stödet till brottsoffer, att se till att rätt åtgärder vidtas från början och att man inte backar från de uppgifter man har gett – det vill säga att skänka trygghet till brottsoffren. Jag bejakar polisens utvecklingsarbete. Jag tycker att det var en riktigt bra rapport. Det ville jag ge uttryck för i den allmänna debatten, och det gjorde jag också. Jag är glad att nu har börjat besluta om flera av de åtgärder som ingick i rapporten. Sedan frågar vilka fler åtgärder statsrådet kan tänka sig att vidta. Återigen: Det är polisen som ska göra sitt utvecklingsarbete, och jag bejakar ett positivt utvecklingsarbete inom polisen. Det är dock klart att våldtäkt är ett område där polisen under en rad år har underpresterat. Man har inte gjort tillräckliga insatser, vilket har lett till att man inte har klarat upp tillräckligt många brott. Då är det klart att man i polisdebatten kan fundera över om det behöver tydliggöras vad gäller målsägandebiträde. Det tycker jag är en extremt viktig fråga. Den är en del av den utredning regeringen har tillsatt, men jag tror att det är en framgångsfaktor. Det visar också polisens egna utvecklingsrapporter. Jag tror att vi ska fundera över om det går att i större utsträckning använda polisens ursprungliga, videofilmade vittnesförhör i rättegång för att bespara brottsoffret en del av den plåga det innebär att behöva upprepa sin historia. På det sättet tror jag att fler våldtagna kvinnor kan orka igenom anmälningsprocessen och rättsprocessen. Jag tror också att vi kan fundera på om det finns bättre sätt att säkra bevisning i det första läget, till exempel genom att i högre grad använda hundar. Jag tror att det i anmäldes i storleksordningen 340–350 överfallsvåldtäkter utomhus , och vid 17 av dem använde man hund för att säkra teknisk bevisning. Det är klart att vi sannolikt hade kunnat säkra tekniska bevis i betydligt fler fall om vi hade kunnat använda hund vid fler tillfällen. Det här är bara exempel. Det är en del av den allmänna polisdebatten jag gärna vill föra. Jag vill dock vara tydlig med att det är polisen som har ansvaret för att utveckla sina egna arbetsmetoder. Vi ska följa upp om de klarar uppdraget, nämligen att lösa fler våldtäktsbrott och öka tryggheten för kvinnor. Det är det som ska vara vårt mål och vår styråra. 42 (M): Det verkar som att inrikesministern och har olika uppfattningar om vad regeringen faktiskt har fattat beslut om. säger att det är bra att regeringen slår fast att våldtäkt är ett grovt våldsbrott och att regeringen ger tydliga direktiv. Jag uppfattar nog inte riktigt på det sättet utan som att det här egentligen är någonting polisen gör och att det uttalande jag ursprungligen frågade om var ett uttryck för att man tycker att polisen borde göra det. Egentligen är det problemet i sig som är intressant och hur vi kommer till rätta med det, men då måste man vara effektiv i sitt beslutsfattande och veta vad man gör. Här skiljer det sig uppenbart åt. När det gäller initiala åtgärder nämner att det är viktigt att polisen hittar bättre sätt att säkra bevisning. Och det initiala skedet är naturligtvis oerhört viktigt, för det är någonting som finns långt innan det finns ett målsägandebiträde i bilden. Det kan vara helt avgörande om polisen gör det där lilla extra, att det är en ambitiös polisman som arbetar i en organisation där egentligt polisarbete premieras och som gör det lilla extra som leder till att en målsägande kan komma till sin rätt och att en gärningsman blir fälld. Vi pratade lite om rättsstatens principer när vi debatterade frågan om terrorism och våldsbejakande extremism. Då vänder jag mig mot beskrivning, som vänder sig mot rättsstatens principer, av hur det skulle gå till vid huvudförhandlingar i våldtäktsmål. Det är nog så att målsägande i olika situationer kan utsättas för frågor som upplevs som obehagliga. Alliansregeringen har försökt fokusera bort från målsäganden för att försöka bespara målsäganden det obehag som kan besparas oftast henne. Men att beskriva den utredning som måste ske under en huvudförhandling för att kunna styrka att brott faktiskt har begåtts som ytterligare en våldtäkt antyder snarare att man skulle frångå rättsstatens grundläggande principer, för det är bevissvårigheterna i den här typen av mål som gör att förundersökningarna och de initiala åtgärderna blir så viktiga. Ytterligare en sak: infördes en ny lagstiftning som gjorde att begreppet ”hjälplöst tillstånd” ändrades till ”särskilt utsatt situation”, vilket kom att medföra att också passivitetsfall omfattas av lagstiftningen . Det som hitintills har varit regeringens lösning på detta är samtyckeslagstiftning. Då kommer man definitivt att närma sig och passera i negativ riktning det som står här och beskriver. Det visar erfarenheter från andra länder. Men vi ska inte föregripa sexualbrottsutredningen och vad som framkommer där, för den har till uppgift att ytterligare en gång titta på den här frågan som man har tittat på tidigare. Jag vill också säga att det kanske inte är så enkelt, som själv brukar säga, alla gånger att använda sig av videoförhör. Jag kan erinra om artikel 6 i om rättvis rättegång. Det medför särskilda bevisproblem om man ska använda den typen av bevisning, och det bör man i så fall vara medveten om. 43 (S): I är det inte bara eventuell samtyckeslag som övervägs utan även oaktsamhet. Vi får se vad utredningen kommer fram till, men det viktiga är att man hittar någonting som gör att vi kommer undan dagens problem. Det finns fall där kvinnan både har sagt nej och gjort motstånd. Hon har alltså inte varit i ett hjälplöst tillstånd, utan hon har gjort motstånd och sagt nej. Ändå frias gärningsmannen eller förövaren, för det finns ju även kvinnor som är förövare men naturligtvis flest män. Då undrar jag hur tandlös lagstiftningen är egentligen. I det aktuella fallet sa mannen att han trodde att det var en lek, en dominanslek, utan att det fanns någon som helst grund för att han skulle tro det. Även om han hade trott det kan man fråga sig: Ska det verkligen räcka att komma med ett sådant uttalande för att frias från våldtäkt? Det visar att det är något fel på lagstiftningen. Man ställer många kränkande frågor till offret i värsta fall, medan man ställer ganska låga krav när det gäller att förövaren ska inse att det faktiskt inte var frivilligt. Det som utredningen bland annat syftar till är att man måste börja ställa krav även på förövaren. När det gäller samtycke måste man försäkra sig om att hon vill. Oaktsamhet handlar om att man begår ett grovt oaktsamhetsbrott om man har sexuellt umgänge med någon om det inte är klarlagt att det är någonting hon vill, till exempel om hon har sagt nej och gjort motstånd. Jag tycker att det är värt att gå vidare på det spåret. 44 Statsrådet (S): Jag tror att vi i grunden är överens om vikten av att vidta långtgående förstahandsåtgärder vid våldtäktsbrott. Jag tror att vi är överens om att ha ett öppet sinne för vilka åtgärder man kan vidta för att förbättra polisens verksamhet i det här avseendet. Jag hoppas och tror att en lokalt förankrad polis med en hög grad av professionalitet och utveckling långt ute i polisledet kommer att vidta de nödvändiga åtgärderna för att öka uppklaringsprocenten, göra kvinnor tryggare och minska brottsligheten. 45 (M): Jag tror, som , att vi nog alla vill det allra bästa, även om det som nämns av vissa, till exempel , inte innefattar det egentligen. nämnde tidigare oskuldspresumtionen när vi talade om terrorister, som här talar om att skyldiga går fria. Hur kan säga att en skyldig går fri när domstolen finner att personen inte är skyldig? Jag tror att möjligen ska ta ett samtal med om vad oskuldspresumtionen innebär. Dessutom går det inte att ha omvänd bevisbörda i brottmål, för det var väl närmast så man kunde uppfatta det som sade här tidigare. Tror man att man ska komma ifrån dagens problem med någon form av lösning, som att trolla med ett trollspö, genom att ändra lagstiftningen för att komma till rätta med den problematik som är förenad med bevisning har man inte förstått vad problemet egentligen handlar om. Man kan bara komma ifrån dagens problem genom bättre utredningar och genom att skapa rutiner för att säkra den bevisning som behövs. Ska någon fällas för ett allvarligt brott måste det finnas tillräcklig bevisning. Det tråkiga i det här sammanhanget är att väldigt ofta finns i huvudsak bara målsägandens uppgifter. Då är det så i vår rättsordning att om man med tillräcklig grad av säkerhet kan säga att någon är skyldig är det tillräckligt för att fälla en person för ett allvarligt brott. Det är helt centralt. Jag tror inte att någon vill ha ett system där man fäller oskyldiga personer därför att man redan på förhand vet. Jag kan inte säga om en domstol har dömt rätt om jag bara läser domen, och jag är ändå domare. Så pass ödmjuk är jag. Men tycker uppenbarligen att hon vet bättre, och det tycker jag är beklagligt. 46 Statsrådet (S): Jag tror att kraftigt övertolkar vad sade. Jag tror att både interpellanten och har de bästa ambitioner för att få fler skyldiga våldtäktsmän dömda och fler brott uppklarade. Vi ska göra vårt bästa för att försöka hitta de saker som förenar oss i kampen mot brottsligheten och inte det som skiljer oss åt. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2014/15:186 om stärkt förmåga att arbeta mot it-relaterade brott 47 Statsrådet (S): Tidningarnas Telegrambyrå har haft synpunkter på hastigheten när jag läser interpellationssvaren, så jag ska försöka ta det lite lugnare. har frågat mig vilka åtgärder jag snabbt avser att vidta för att stärka rättsväsendets kompetens och förmåga att utreda brott på internet. Den snabba teknikutvecklingen har skapat nya möjligheter för kriminella att begå brott. Det kan handla om dataintrång men också bedrägerier, spridning av barnpornografi, förtal och identitetsstölder. Vi kan se att det sker en överflyttning av traditionell brottslighet till internet. Teknikutvecklingen i sig ger också upphov till nya typer av brott. Det är en utmaning för de brottsbekämpande myndigheterna att hålla jämna steg med brottsligheten på detta område, och det krävs ökade ansträngningar från såväl polisen som från andra aktörer och myndigheter för att motverka denna utveckling. För att på ett effektivt sätt kunna utveckla hanteringen av it-relaterad brottslighet krävs kunskap om såväl brottslighetens omfattning och karaktär som rättsväsendets kapacitet på området. , Brå, har därför fått i uppdrag att kartlägga utvecklingen när det gäller förekomsten av it-relaterade inslag i de anmälda brotten. Brå ska även analysera kompetens och kapacitet samt belysa brister och utvecklingsmöjligheter vad gäller it-relaterad brottslighet i den brottsutredande verksamheten. När det gäller identitetsstölder avser regeringen att lägga fram ett förslag till kriminalisering . För polisen handlar det inte bara om att bli bättre på att utreda dessa brott utan också om att säkerställa att man i hela utredningskedjan har tillräcklig kunskap för att i ett tidigt skede kunna vidta rätt åtgärder. Det är viktigt med rätt kompetensmix i verksamheten. Dit hör att kunna ge vissa befogenheter inom utredningsverksamheten till civilanställda inom och . Dessutom har det lämnats förslag om att civilanställda utredare vid ska kunna vara förundersökningsledare i vissa fall. Förslaget bereds inom . Polisen arbetar aktivt med att öka kompetensen bland förundersökningsledare och utredare som arbetar med it-relaterad brottslighet men också med att höja den allmänna kunskapen om it-relaterad brottslighet hos alla polisanställda. Polisen genomför också utbildningsinsatser för att förbättra bevissäkringen vid it-brott. Inom den nya kommer det att inrättas ett nationellt it-brottscenter. Där ska man samla spetskompetens kring it-relaterad brottslighet och därmed aktivt kunna stödja poliser som arbetar med it-brottsutredningar i hela landet. It-brottscentret ska också samarbeta med det europeiska cyberbrottscentret vid Europol, som är knutpunkten för EU:s it-brottsbekämpning. Det görs alltså redan en hel del på detta område, och jag avser att följa utvecklingen när det gäller de brottsbekämpande myndigheternas kompetens och förmåga att utreda it-relaterade brott. 48 (M): Jag tackar statsrådet för ett bra och innehållsrikt svar. Brott och försök till brott via internet fortsätter tyvärr att öka i omfattning. Många har drabbats av bland annat identitetskapning, bluffakturor, oriktiga mejl om uppsägning av telefon- och tv-abonnemang, falska bankmeddelanden som kräver att man anger sitt lösenord med mera. Också mer privata ageranden förekommer, såsom hot mot den egna personen, kränkningar och trakasserier. Anonymiteten på internet gör att kriminella tyvärr är svårare att identifiera, och brotten blir därmed svårare att komma åt. Statsrådet nämner i sitt svar olika åtgärder som regeringen har vidtagit för att säkerställa att brotten på internet kan bekämpas: fler civilanställda inom polisen, utbildning av poliser för att öka den allmänna kunskapen och inrättandet av ett nytt nationellt it-center inom den nya polisorganisationen. Det är bra åtgärder som jag gärna prisar. Det är ganska lätt för mig eftersom de flesta sjösattes av den tidigare regeringen och den tidigare justitieministern. För att kunna bekämpa brotten krävs givetvis att det finns något för utredarna att arbeta med, det vill säga en lagstiftning. Jag välkomnar ett lagförslag om att kriminalisera identitetsstöld, som enligt statsrådet ska komma att läggas på bord . Ett sådant förslag skulle överensstämma med Alliansens motion om att kriminalisera identitetsstöld. Jag hade förstås gärna sett att det hade kommit något snabbare från regeringen, men jag välkomnar likväl förslaget. I alliansmotionen som jag nämnde efterlyses liknande åtgärder mot bluffakturor. Statsrådet nämner dock inte kriminalisering av bluffakturor i sitt svar. Bluffakturor är ett gissel för såväl företag som privatpersoner och kostar samhället oerhörda summor pengar . Kan vi förvänta oss en liknande åtgärd avseende bluffakturor? När kan i så fall ett sådant lagförslag väntas landa på bord? 49 Statsrådet (S): Jag tackar för interpellantens trevliga ton och för erkännandet av regeringens åtgärder. Jag instämmer i att flera av dessa grundar sig på positiva åtgärder från den tidigare regeringen. Vi har till exempel skapat ett nationellt it-brottscenter där vi ska samla och öka kompetensen i dessa frågor, och kommer Brås redovisning. När det gäller bluffakturor ber jag att få återkomma efter februari då vi har fått Brås redovisning och se vad vi kan göra åt det. önskar att åtgärder mot identitetskapning ska komma tidigare på regeringens bord. och jag får väl gemensamt hoppas på en tidig och varm vår. 50 (M): Låt oss hoppas på en tidig och varm vår, statsrådet, men gärna efter sportlovet så att vi får ha lite snö kvar. I sitt svar tar statsrådet upp behovet av att se till hela rättskedjan när det ska sättas in åtgärder mot it-relaterade brott. Det gläder mig. Mycket handlar om hur vi ser till att polisen arbetar mer effektivt, vilket jag har tagit upp tidigare. Att hela rättskedjan måste beaktas tror jag är ytterst väsentligt för att kunna nå framgång i denna brottsbekämpning. Polisen ska genomgå utbildningar för att bli bättre på att hantera detta. Hur ska det bekostas? Om polisen ska ha civilanställda, så som nämns i statsrådets svar, kommer de kanske att kräva lite mer betalt än poliser. Det kommer att leda till ansträngningar på polisens budget. Har ni redan nu tagit höjd för detta? Rättskedjan är viktig. Poliser eller annan personal inom brottsbekämpningen ska under ledning av en åklagare göra förundersökningar så att kriminella kan bli fällda. kommer alltså också in i det hela. Hur ska våra åklagare uppnå den kunskap som behövs för att kunna hantera internetmål? Det är ett svårt område att ta till sig. Kommer det att genomföras speciellt riktade insatser till åklagare om hur de ska bete sig för att nå framgång i it-relaterade brottmål? Detsamma gäller våra domstolar. Kommer speciella utbildningar att genomföras så att våra domstolar får en ökad förståelse för hur it-relaterade ärenden ska betraktas? Kriminalvården behöver inte detta, för de tar hand om den senare delen av det hela. Men och är myndigheter som också sysslar med viktig brottsbekämpning. Både jag och statsrådet är nog intresserade av att den nya polisorganisationen ska bli bra. Jag tror att den blir det. Det nya it-centret är en klok sak för framtiden. Vi var lite inne på det tidigare, men låt mig göra ett medskick till statsrådet om vikten av att följa utvecklingen i den nya polisorganisationen avseende it-centret så att det kommer på plats och kan börja arbeta så snabbt det bara går. Kriminaliteten på internet med bluffakturor, identitetskapning och så vidare pågår nu och alldeles för mycket. Vi behöver en effektiv brottsbekämpning som kan klara av detta problem. 51 Statsrådet (S): Denna diskussion och interpellation beskriver egentligen ett skifte för hela rättsapparaten och alla de rättsvårdande myndigheterna. Det är utvecklingen från det att it-brotten kom som en liten, liten del av brottsligheten till dess att it blev en del av nästan all brottslighet. Det är i sig ett paradigmskifte. Alla rättsvårdande instanser måste ha kompetens att beivra den rena it-brottsligheten. Om vi inte har rätt it-kompetens i alla delar av kedjan kommer vi inte att kunna lösa brottsligheten framgångsrikt. Därför är det avgörande att såväl polis som åklagare och domstolar och kanske till och med kriminalvården höjer sin it-kompetens. Annars kommer vi att halka efter i kampen mot brottsligheten. När det gäller budgeten vill jag påpeka för att den budget vi nu opererar med är den han själv röstade fram. Där fanns inte en enda ytterligare krona till denna verksamhet. Med detta vill jag likt önska en varm och tidig vår, dock efter vecka 10. 52 (M): Jag tycker att jag har fått goda svar av statsrådet. Det ska bli mycket intressant att följa hans fortsatta karriär och se om vi kan mötas i fler debatter där vi kan se hur det har gått med den nya polisorganisationen. Det ska bli ett sant nöje. Jag tackar statsrådet för interpellationsdebatten. Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2014/15:189 om skärpta påföljder mot bostadsinbrott 53 Statsrådet (S): har frågat justitie- och migrationsminister om han och regeringen kommer att ta initiativ till skärpt lagstiftning i arbetet mot bostadsinbrott. Hon har även frågat ministern vilka ytterligare åtgärder han anser erforderliga för bättre lagföring när det gäller bostadsinbrott. Interpellationen har överlämnats till mig. Frågan om skärpt lagstiftning beträffande bland annat bostadsinbrott har behandlats av i betänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för egendom. Betänkandet har remitterats, och regeringen kommer under den fortsatta beredningen att ta ställning till om straffbestämmelserna för tillgrepp som sker efter intrång i bostad behöver ändras. Utgångspunkten är att straffsatserna inte är avgörande. För dem som blir drabbade av inbrott är det viktigaste att brotten utreds och upp. ligger uppklaringen på låga för bostadsinbrott. För att bemöta brister när det gäller antalet bostadsinbrott som kan upp bör de brottsbekämpande myndigheternas arbete stå i fokus. Den genomförda omorganisationen av polisen till en myndighet skapar nya möjligheter för att sprida resurser, information och underrättelser över landet. Det förbättrar möjligheten till samordning av ärenden, bland annat vid bostadsinbrott som begås av organiserade och kriminella ligor. Regeringen har i regleringsbrev lyft fram behovet av att säkerställa att polisens brottsbekämpande verksamhet bedrivs underrättelsestyrt och utifrån identifierade problembilder samt i enlighet med polisens nationella utredningsdirektiv. Regeringen ser utvecklingen av dessa kärnprocesser som avgörande för polisens förmåga att bekämpa alla typer av brottslighet, inte minst bostadsinbrott. Utöver polisens arbete med att klara upp begångna brott är det viktigt att framhålla arbetet med att förebygga brott. Oavsett om brottet upp eller inte består integritetskränkningen hos den som drabbas. Därför måste det förebyggande arbetet stärkas i syfte att öka upptäcktsrisken och därigenom förhindra att brott över huvud taget begås. Regeringen har för avsikt att lägga fram nya förslag på det brottsförebyggande området. 54 (): Jag tackar inrikesministern för svaret, även om jag ställde frågan till justitieministern. Det är inte helt enkelt att reda ut vem som har ansvar för vad. Det är uppenbart att regeringen helst inte vill prata om det jag frågade om, nämligen påföljderna för att bryta sig in och stjäla i folks hem. Regeringen anser tydligen inte att straffsatserna har någon betydelse när det gäller bostadsinbrott. Jag delar inte den uppfattningen. anmäldes 22 400 bostadsinbrott. Det är en ökning . Bakom statistiken ligger uppbrutna dörrar, fönster och altaningångar, försvunna ägodelar, sönderslagna hem och – för många – oro och ibland personliga tragedier. Inte minst många äldre och ensamma drabbas oerhört hårt av den kränkning som ett bostadsinbrott innebär eller om någon har varit och huserat i fritidshuset. En del vågar inte bo kvar, och andra blir sjuka, deprimerade och får ångest. Påföljder brukar svara mot hur allvarligt samhället ser på ett brott. Regeringen tycker tydligen inte att bostadsinbrotten är så allvarliga. Det går inte att tolka svaret på något annat sätt.