prot · H30925 · 2015-11-11 00:00:00 — Om detta blir effekten av förslaget kan det medföra att mamman antingen får förlänga sin föräldraledighet utan ersättning eller, i värsta fall, att barnets totala tid med föräldrarna minskar. Låt mig också vara tydlig med att det finns ett stort samhällsproblem som är kopplat till den ojämna fördelningen i uttaget av föräldrapenning. Vi vet att skillnaderna i uttag får långtgående konsekvenser för kvinnors sysselsättning, löneutveckling och framtida pensionsinkomst, och det finns tydliga tecken på att dessa skillnader även spelar en roll för de skillnader vi ser i ohälsa och sjukfrånvaro mellan kvinnor och män. måste man ha respekt för hur olika familjer lägger upp sin tid utanför arbetsplatsen. Vi ska från politiskt håll fokusera på att skapa möjligheter för kvinnor att få tillgång till arbetsmarknaden på lika villkor som män. Det arbetet måste ständigt ske i skolan, på arbetsplatsen och i opinionsbildandet. Vad behöver nu är en jämställd arbetslinje. Vi vet att arbetsmarknaden i stora delar håller på att förändras. Gränserna mellan jobb och fritid suddas ut, och det som var en enkelt definierad arbetsdag med fasta klockslag ersätts av nya krav på uppkoppling och tillgänglighet. som gränserna mellan arbetstid och fritid suddas ut ställs nya krav på hur vi måste se på och arbeta med jämställdhets, arbetsmiljö- och socialförsäkringsfrågor. I tider där reformerna behöver bli fler för kvinnor på arbetsmarknaden gör regeringen det motsatta. Att regeringen nu halverar RUT-avdraget, som är den reform som skapat tusentals jobb för kvinnor och som också underlättat många familjers vardagspussel, är ett steg i fel riktning. Att regeringen också i sin budget aviserat att man tänker avskaffa jämställdhetsbonusen, som skapar incitament för föräldrar att dela lika på ansvaret, är ytterligare ett exempel. Regeringen höjer skatter och slopar reformer som gör det mer lönsamt att arbeta, och det är också fel väg att gå om man vill öka kvinnors deltagande på arbetsmarknaden. Att minska lönsamheten i att gå till jobbet skapar inte större incitament för att jobba. Det säger sig självt. Det är direkt skadligt och motverkar en jämställd arbetslinje. En mer jämställd föräldrapenning Vi föreslår att man ska uppmuntra föräldrar till ett jämställt uttag genom att förstärka jämställdhetsbonusen ytterligare. Vi vill skapa ekonomiska incitament för föräldrar att dela mer lika på föräldrapenningen. Barnfamiljer vill även fortsatt själva kunna bestämma över sin familjesituation. Därför förstärker vi incitamenten för föräldrar som delar lika snarare än använder oss av tvång och kvotering. Regeringen väljer i stället att slopa jämställdhetsbonusen som uppmuntrar till ett jämnare uttag av försäkringen. Att ta bort incitament för ett jämnare föräldraansvar är inte rätt väg att gå. Jämställdhetsbonusen bör i stället förstärkas. För att fler föräldrar ska använda bonusen måste dock informationen bli bättre, då egen utvärdering visade att föräldrarna saknar tillräcklig kunskap för att veta vad det innebär ekonomiskt och hur och när bonusen utbetalas. Lösningen på att det råder informationsbrist kan inte vara att ta bort morötter och uppmuntran för mammor och pappor att dela lika. Till alla mammor och pappor som lyssnar vill jag säga: tror på er. Vi tror på er förmåga att se till era barns bästa i stället för att politiker ska göra det. Vi tror på er förmåga att utifrån era förutsättningar ta föräldraansvar. Med vår politik vill vi bidra till goda förutsättningar för familjernas frihet, ekonomisk trygghet, tid tillsammans, valmöjligheter i barnomsorgen och jämställdhet mellan föräldrarna. Vi tror också att grunden för en mer jämställd arbetsmarknad läggs genom en förbättrad jämställdhetsbonus, möjlighet för fler att gå upp i arbetstid, en politik som underlättar för människors livspussel och reformer som gör det mer lönsamt att arbeta. 16 (SD): Vi debatterar betänkande SfU5 om regeringens proposition 2014/15:124 En mer jämställd föräldrapenning. Jag fick en, i min mening, storslagen politisk idé. Visst vore det bra och rättvist om alla hade det lika bra? Visst vore det bra om alla människor delade på allt så att det inte fanns några skillnader? Inga skillnader avseende bördor och inga skillnader avseende ekonomiska medel eller levnadsstandard. Jag började i mitt huvud fila på hur ett sådant här system skulle kunna se ut. I stort kom jag fram till att det är ganska enkelt. Politikerna bestämmer bara att man ska dela, så löser det sig. Då blir alla lika glada och nöjda. Man delar på alla inkomster och alla utgifter. Man delar allt med tvång. Jag kom inte riktigt så långt som till föräldrapenningen i mina tankar, men hade jag kommit dit hade jag säkert tyckt att en tredje pappamånad var ett futtigt steg på vägen. Varför inte dela 50–50 på en gång? Men jag kom inte riktigt så långt, som sagt. Jag råkade nämna det hela för min salig far, som för övrigt vad aktiv socialdemokrat. En mer jämställd föräldrapenning Jag fick en lång lektion om vad kommunism ställt till med i världen och varför den typen av detaljstyrning av människor, för att rätta till sådant man tycker är orättvist, är en mycket dålig idé. Då är det bättre att skapa ett samhälle som garanterar en sjyst lägstanivå, även för de svagaste, och som i övrigt låter folk råda över sin vardag i så hög utsträckning som möjligt. Jag var då, om jag minns rätt. Jag var den dagen jag slutade vara socialist. Det är socialistiska idéer som det handlar om här, eller om man vill vara riktigt snäll – och det kan jag väl vara – en något mindre extrem ideologisk kusin. Den socialistiska idén om att över huvud taget kvotera föräldraförsäkringen och att utöka detta tvång med , som vi talar om , går tvärtemot medborgarnas, föräldrarnas, vilja. Det är en syn på medborgarna som pusselbitar, vars placering och roll politiker förfogar fritt över. Det är en syn på familjen som innebär ett direkt hån mot människors förmåga och rätt att själva ordna sina liv på det sätt som passar dem bäst. Det är ett slag mot barnen, vars möjligheter till en bra uppväxt i en trygg och harmonisk familj riskerar att försämras kraftigt av den blinda och närmast oförskämda inställningen att politiker har bättre kunskap än familjen när det gäller vad som är bäst för varje barn och varje unik familj. Förutom att detta är högst tveksamt ur moraliskt hänseende står det också i direkt strid med en stor majoritet av folket och deras åsikt i frågan. Vilket tycker du är det bästa sättet att fördela föräldradagarna? Den frågan ställde opinionsinstitutet i en undersökning . Svarsalternativen var att föräldrarna själva får bestämma hur de vill fördela dagarna mellan sig eller att politiker lagstiftar om hur dagarna ska fördelas. svarade att de tycker att föräldrarna ska få bestämma det själva – . tycker att det är politikernas uppgift att bestämma det. Förhållandena känns igen från andra undersökningar av samma slag. En förkrossande majoritet är emot kvotering av föräldraförsäkringen över huvud taget. En tredje pappamånad är det sannolikt ännu fler som motsätter sig, helt enkelt eftersom det handlar om ideologiskt betingat pillande i vuxna människors vardagspussel. Det förvånar mig att det rödgröna blocket ser ut att ha lyckats skapa majoritet för ett sådant förslag i . Jag hoppas innerligt att deras väljare ser detta. De allra flesta av dem är nämligen emot förslaget. Det behöver väl knappast sägas att liberalerna förvånar ännu mer när de aviserar att de avser att stödja ytterligare tvång när det gäller föräldradagarna. Jag måste nog gå hem och läsa på lite om liberalism. Jag verkar inte ha fattat någonting. Jag trodde nämligen att liberalism innebar strävan efter en tämligen hög grad individuell frihet och en tämligen låg grad statlig inblandning i enskilda människors vardag. Jag tror dessutom att fler än jag har fått ett och annat om bakfoten i fråga om liberalism, säkert många av väljare. Föräldraförsäkringen bör och ska avkvoteras helt. Ett första steg i rätt riktning är att jag härmed yrkar bifall till reservation 1 och 3. 17 (C): En mer jämställd föräldrapenning Det betänkande vi nu behandlar rör som sagt kvoterad föräldraförsäkring. Grunden är fyra viktiga principer. Den första är att barnen har rätt till sina föräldrar. Den andra är att föräldrarna ska tjäna på att dela föräldraledigheten. Den tredje är att vardagspusslet för föräldrarna och familjen ska kunna fungera. Och den sista, men absolut inte minst viktiga, är att föräldraförsäkringen också ska vara jämställd. Det förslag som ligger på bordet uppfyller inte ett enda av de fyra kraven. Man hade verkligen kunnat kräva det av regeringen. Regeringen rycker helt enkelt undan en del av helheten i föräldraförsäkringen som är ett väldigt komplicerat system. Vi behöver i stället en parlamentarisk utredning som tittar på hela föräldraförsäkringen, som kan lösa de fyra krav som man kan ställa på den och som ger framtidens föräldrar förutsättningar att känna trygghet i föräldraförsäkringen. Jag vänder mig nu till ministern och säger: Gör om! Låt oss börja med den första principen om att barn har rätt till sina föräldrar. Det handlar om trygghet, identifikation och att se vilken vardag barnen har. Ja, ni vet allt det. I det sammanhanget är det också viktigt att se att det finns fler familjemönster. Det finns inte bara en mamma och en pappa. Det finns faktiskt fler vuxna i barnens närhet som tjänstgör som föräldrar. De har också rätt att vara med i sammanhanget. Det handlar alltså inte om att det är två föräldrar som ska dela på föräldraledigheten. Regeringen skriver , som en brasklapp, att man ska se över hur andra familjekonstellationer ser ut. Varför rycker man då ut den här delen? Varför ser man inte helheten? Den andra viktiga principen är att föräldrarna ska dela på föräldraledigheten och att man ska tjäna på att göra det. Vi vet att ekonomin spelar en oerhört viktig roll i fråga om vem som ska vara hemma med barnet och ta ut föräldraledighet. talade också om att vårt pensionssystem innebär att vi ska arbeta för att få bättre pensioner. Om man tar ut en längre föräldraledighet och sedan förkortar sin arbetstid tappar man pensionsrätter. Man har inte möjlighet att kliva uppåt i karriären, och man får sämre löneutveckling. Allting är negativt för den som tar ut en längre föräldraledighet. Men inkomst är också försörjning. Det betyder att det är orättvist för den som tar ut mer föräldraledighet. I det här förslaget föreslår man att kvotera . Vad händer om pappan inte kan ta ut den månaden? Vilka förlorar då? Är det barnet, eller är det föräldrarna som förlorar? Vad kostar det ojämställda uttaget egentligen samhället, i fråga om det obetalda arbetet, att färre kvinnor driver företag, att vi får en ojämn fördelning av makt och inflytande i samhället och ekonomisk självständighet? Det finns många områden som samhället men också föräldrarna förlorar på. Vi behöver mycket mer forskning för att se vad vi tjänar på att dela föräldraledigheten. En mer jämställd föräldrapenning Den tredje principen gäller det här med vardagspusslet. Det är viktigt att man får vardagspusslet att gå ihop. Vi centerpartister menar att man hemma i köket ska sitta och fundera över hur man ska lösa det och hur det ska bli bra för alla, både barn och vuxna i omgivningen. Då är det viktigt att titta på att kvoteringen som sagt inte bara löser ekonomin och lönerna. Om jag har förstått det hela rätt vill väl inte LO höja lönerna för kvinnor så att föräldrarna kan dela föräldraledigheten mer lika. Nej, jämställdhetsbonusen spelar en väldigt viktig roll i sammanhanget. Den möjliggör ju för dem som har de lägsta inkomsterna att komma ut i arbete och på det sättet få en morot för att dela föräldraledigheten med den som tjänar mer. Därför ska jämställdhetsbonusen naturligtvis höjas och även omfattas av vabben, menar vi från . Vi vill se ett jämnare uttag av föräldraförsäkringen. Det är viktigt att vardagspusslet går ihop, när man sitter där hemma och planerar. Det är också viktigt att det byggs in morötter. Det är oerhört angeläget – och riktar jag mig till ministern igen – att man tillsätter en parlamentarisk utredning som beaktar många olika aspekter på detta med föräldraledighet. Jag undrar om man med det här förslaget har velat tillgodose vänsterns önskemål. Inte kan det väl vara så att regeringen inte vill se helheten i föräldraförsäkringen? Osäkerheten för föräldrarna blir då stor, och det är negativt. I stället för att tillsätta en enmansutredning bör regeringen se på helheten och tillsätta en parlamentarisk utredning där man ser över detta med kvoteringens för- och nackdelar, jämställdhetsbonusen, vabben, fler företagande föräldrar, lägsta-nivå-dagar och garantidagar, underhållsstödet och bidragsförskottet, jämställdhetsperspektivet, helhetssynen, förenklingar och förtydliganden. Jag kan räkna upp alla fördelar med detta, och då räcker det inte med en enmansutredning som utreder ett enstaka förslag. För mig innebär det att jag yrkar avslag på utskottets förslag och bifall till vår reservation, nr 1. 18 (V): När , nye premiärminister, fick frågan om varför det var så viktigt med en helt jämställd regering svarade han: Därför att det är 2015. På frågan om varför det är viktigt med en helt jämställd, det vill säga individualiserad, föräldraförsäkring i blir mitt svar detsamma: Därför att det är 2015. Men det som vi ska rösta om och debattera här i kammaren är inte en jämställd föräldraförsäkring, tyvärr. Betänkandet heter En mer jämställd föräldrapenning, och det säger ju något om hur vi fortfarande ser på föräldraförsäkringen . Vi vet att kvinnor har en sämre ställning på arbetsmarknaden än vad män har. Vi vet att kvinnor arbetar mer deltid än män. Vi vet att det finns kvinno- respektive mansdominerade arbetsmarknader. Vi vet att kvinnor har sämre lön, och förutom deltid oftare har de också fler osäkra anställningar än män. Vi vet också att kvinnor får sämre pension än män. Vi vet att det beror på att kvinnor inte tjänar lika mycket. Vi vet att kvinnor tar ett större ansvar för barn och familj än vad män gör. Detta vet vi, och det är 2015. efter det att den första pappamånaden infördes och efter att den andra så kallade pappamånaden infördes tar vi ytterligare ett litet steg framåt. Det går med tomtesteg. vill ta ett rejält kliv för jämställdheten. Vi menar att det nu är dags att ta ett steg för att göra kvinnor och män jämställda i arbetslivet och i familjelivet. En mer jämställd föräldrapenning Diskussionen om och invändningarna mot att dela föräldraförsäkringen jämställt har pågått . Några framsteg har gjorts med två och snart som inte kan överlåtas och som brukar kallas pappas månader. Det är alltid något förstås, men det är kanske just något mer jämställt med , dock inte helt jämställt – inte så länge vi inte tar klivet fullt ut och delar upp föräldraförsäkringen på två, tre eller kanske till och med fyra föräldrar. Det finns ju också så kallade stjärnfamiljer. Låt folk själva bestämma och diskutera hemma vid köksbordet hur de ska dela dagarna. Det är nog den vanligaste invändningen mot en individualiserad försäkring. Folk vet vad som är bäst för dem och deras barn. Politiker ska inte lägga sig i. Till dem vill jag säga att föräldraförsäkringen är en politiskt beslutad försäkring. Politiker har alltså fattat beslut om att den ska finnas och hur den ska utformas. När familjerna sitter där vid köksbordet har de i själva verket en massa politiska beslut att ta hänsyn till när de fattar beslut om hur just deras upplägg ska se ut. De måste förstås också ta hänsyn till hur politiken har format deras vardag och deras verklighet. I de flesta familjer fattas väl också rationella beslut utifrån den verklighet som de lever i. Så den som vid köksbordet har en svag ställning på arbetsmarknaden och låg lön har kanske inte så mycket val. Men den verklighet vi alla lever i utgår ju till stor del från andra fattade politiska beslut – eller för den delen brist på beslut. Det är beslut som har gjort att vi fått en segregerad arbetsmarknad där kvinnor tjänar mindre, oftare arbetar deltid, oftare är sjuka och oftare slutar som fattigpensionärer än män. Därför borde vi politiker vara modiga och fatta beslut som underlättar för kvinnor och män att behandlas lika på arbetsmarknaden och i familjelivet. Jag erinrade mig ett födelsedagskalas . Då var det en fråga som dök upp vid bordet. , och tvåbarnsmor, tog ganska ilsket upp frågan varför hon nu som förälder halkat efter sin man i lön med . Innan de fick barn tjänade de båda lika mycket. Ja, vad tror ni att det beror på? Slutligen vill jag citera ur en debattbok som kom ut med ? På s. 36 förs ett resonemang om valfrihet, och jag citerar: ”Det enda instrument som statsmakterna har att påverka hur människor beter sig därhemma vid köksbordet är egentligen föräldraförsäkringen, i övrigt har familjer all frihet i världen att göra precis som de vill. Det blev ett skäl till att börja kvotera föräldraförsäkringen. Familjen får fatta mängder av beslut själv men om besluten leder till något som vi i förlängningen inte kan acceptera, för vi accepterar inte osakliga löneskillnader mellan män och kvinnor, då måste staten kunna ta det här steget in och påverka.” Gissa vem som skrev detta? Jo, det var . Jag håller med , men jag vill ta steget fullt ut till en kvoterad och individualiserad föräldraförsäkring. Det tror jag är det enda rätta. En mer jämställd föräldrapenning Jag yrkar bifall till utskottets förslag och till reservation 2. 19 (M) replik: Det finns inget stöd bland föräldrar för ytterligare en kvoterad månad i föräldraförsäkringen. Föräldrar vill bestämma själva – det är de väldigt tydliga med. Jag tycker att det är nonchalant av er att bortse från föräldrars önskemål om hur föräldraförsäkringen ska fördelas. Det som jag saknar i ditt anförande, , är barnperspektivet. Ingenstans nämner du det. , Inspektionen för socialförsäkringen, IFAU med flera framför att detta skulle kunna medföra att barnen sammantaget får med föräldrarna. Om detta skulle bli effekten av förslaget kan det medföra antingen att en förälder, troligtvis en mamma, får ta föräldraledigt utan ersättning eller att barnets totala tid med föräldrarna minskar. Var finns barnperspektivet i er diskussion? Var finns barnperspektivet när ni nu lägger fram det här förslaget? Vad säger ni till de familjer som inte har möjlighet till ytterligare månad och där barnen förlorar tid med en förälder? 20 (V) replik: Jag tackar så mycket för frågan. säger att det inte finns något stöd från barnfamiljer för en individualiserad föräldraförsäkring. Hon kanske syftar på samma undersökning som visade tidigare, enligt vilken av de tillfrågade ville bestämma själva. Ja, jag vet att det ser ut ungefär på det sättet. Jag kan bara säga att det för länge sedan fanns någonting som hette sambeskattning. Två gifta personers inkomster lades ihop, och så beskattade man dem. När en kvinna skulle ut på arbetsmarknaden var det därmed ofta inte så himla mycket lönt, eftersom hennes lön lades på toppen av den andra inkomsten och skattades bort. Och kvinnor förblev hemma. Om man hade gjort en folkomröstning om detta hade vi säkert haft sambeskattningen kvar. Men modiga politiker ville se en utveckling. Kvinnor behövdes i arbetslivet. Kvinnor ville också ut i arbetslivet på samma villkor som män. Sambeskattningen togs bort. Jag vet inte om någon här skulle vilja införa den på nytt. Sedan till det här eviga slagträet i debatten, nämligen barnen: görs barnen ofta till slagträn när vi diskuterar föräldraförsäkringen. Föräldraförsäkringen är till för att föräldrarna ska kunna vara hemma med sina barn. Det är alldeles självklart att vi tror att föräldrar fattar kloka beslut. Vi tror inte att folk skulle sluta fatta bra beslut för sina barn om man skulle individualisera föräldraförsäkringen. Varför tror det? 21 (M) replik: Jag tycker att ni har en väldigt märklig syn på politiken, , framför allt i den här frågan. Ni tycker att politiker är lämpade att bestämma över barnfamiljer. Ni vill med tvång och kvotering bestämma över den enskilda familjen och hur man väljer att fördela föräldrapenningen. förespråkar i stället att öka incitamenten. Vi förstärker jämställdhetsbonusen ytterligare för att skapa tydliga ekonomiska incitament för föräldrar att dela lika – den bonus som ni nu avskaffar. En mer jämställd föräldrapenning nämner att föräldraförsäkringen finns för att föräldrar ska vara hemma med barnen. Ja, absolut. Men föräldraförsäkringen finns också för barnens skull, för att de ska få tid med familjen, få tid med sina föräldrar. Med det här förslaget riskerar barn att få mindre tid med sina föräldrar, och det är fel väg att gå. Jag saknar fortfarande svaret på hur ni tillgodoser barnperspektivet, . Det ser jag fram emot att höra. 22 (V) replik: Ni säger att föräldrarna är de som bäst kan bedöma och bestämma över hur barnen ska ha det, . Det är väl ett barnperspektiv? Om man nu har en individualiserad föräldraförsäkring, där två, tre eller eventuellt fyra personer skulle kunna vara juridiska föräldrar, då kan de bestämma hur de ska göra. Varför skulle man med en individualiserad föräldraförsäkring plötsligt tro att föräldrarna skulle göra sämre val för sina barn? Det förstår jag inte. Varför skulle föräldrarna vara hemma ? Varför tror vi inte att män som blir föräldrar också vill fatta bra beslut för sina barn? Det här är det villkorade föräldraskapet. Att fäder ska bli föräldrar till är något som villkoras, medan det är fullständigt självklart för kvinnor. måste politiken gå före. Politik är väl att vilja någonting, att driva något? I det här fallet handlar det om att öka jämställdheten. Men om ni moderater tycker att det är helt okej att kvinnor har en sämre arbetsmarknad, oftare får jobba deltid, har osäkrare anställningar och därmed sedan får väldigt taskiga pensioner, då kan jag förstå att ni vill konservera det mönster som lett till att vi har den här arbetsmarknaden. Att ni använder barnen som tillhygge och slagträ i debatten tycker jag inte är hederligt. Vi har en väldigt generös föräldraförsäkring i , och det har varit politiskt fattade beslut som lett fram till den. Låt oss nu också göra den jämställd! 23 (C) replik: Det är tur att inte har mer att säga till om! Jämställdhet är någonting som verkligen har värnat och fortsätter att värna, och det uppskattar jag i allra högsta grad, . Föräldraförsäkringen ska vara jämställd, och alla parter som har med barnen att göra ska dela på föräldraförsäkringen, både för barnens skull och för de vuxnas skull. Det jag undrar är hur man kan vilja medverka till att det är kvinnorna som förlorar på detta. sa i sitt anförande att kvinnors löner är väldigt låga. Men det här innebär att föräldraförsäkringen får vara det som kvinnorna förlorar på, för så fort kommer väl inte lönerna att öka? Kvinnorna får väl inte högre löner bara för att man inför en ytterligare månad? Om den andra parten med rätt att ta ut föräldraledighet tar ut de som finns och tvingas ta ut , inte kommer väl kvinnorna att vinna på det ? Nej, definitivt inte så länge vi finns i och inte så länge nästa generation finns i heller. Så fort ändrar man nämligen inte lönerna. Och är det kvinnorna som får betala för detta. Menar att det är jämställdhet? 24 (V) replik: En mer jämställd föräldrapenning Jag tackar för frågan, som jag tyvärr inte riktigt förstår. Menar att kvinnor får minskade löneförhöjningar för att man har en tredje månad som pappan ska ta ut? Jag förstår inte riktigt meningen. Är det så att det bästa är att man blir vid sin läst, att allting är som det är nu – annars är det kvinnorna som förlorar? Jag håller med om det som sa 2004, att den enskilt viktigaste politiska åtgärd vi kan vidta för att stärka kvinnors positioner och rättigheter på arbetsmarknaden är att göra förändringar i föräldraförsäkringen.