prot · H209100 · 2015-05-20 00:00:00 — Med det lagförslag som vi behandlar anpassar vi svensk lagstiftning så att den bättre överensstämmer med den EU-lagstiftning som rör unionsmedborgares rätt att röra sig fritt och uppehålla sig på medlemsstaternas territorium. Det föreslås att medborgare nu ska ha möjlighet att resa inom EU utan att ta med sig sitt pass om de i stället kan uppvisa ett giltigt identitetskort utfärdat av en passmyndighet. Identitetskortet innehåller biometriska underlag i syfte att försvåra missbruk och förbättra säkerheten. Till skillnad från pass innehåller nationella identitetskort inte uppgifter om fingeravtryck. Kontrollen av riktigheten i ett nationellt identitetskort sker i stället genom att låta behörig kontrollant ta en bild i digital form och sedan jämföra denna med den ansiktsbild som finns lagrad i identitetskortet. Givetvis kan man efterlysa att fingeravtryck även ska ingå i de biometriska data som finns lagrade på kortet. Med en teknikutveckling som snabbt går framåt tror jag att vi kommer att se ytterligare biometrisk information kopplad till våra identitetskort. Det som vi dock måste ha klart i sinnet är just det som jag inledde med, som handlar om den fria rörligheten för personer inom EU och även förbudet mot systematiska personkontroller. Flertalet länder på den europeiska kontinenten har inga gränskontroller alls mellan olika medlemsländer inom EU. Det svåra inom brottsbekämpningen är sällan att de facto identifiera en person som är tagen i förvar, utan svårigheten ligger i att faktiskt finna personen och gripa honom eller henne. Här är det mycket viktigare med ett fördjupat gränsöverskridande samarbete mellan medlemsländerna. Skulle dock behovet av att lägga in ytterligare biometriska data i de nationella identitetskorten tydligt uttalas från de brottsbekämpande myndigheterna är och Alliansen inte främmande för att göra detta. Men i detta skede anser vi i likhet med tidigare talare från Socialdemokraterna att det inte är nödvändigt. Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort Det för oss osökt till nästa invändning om att harmonisera regler avseende hinder och återkallelse av identitetshandlingar. Med en öppnare och gränslösare europeisk union blir de här frågorna tyvärr ibland mer teoretiska. kan man åka runt i flertalet europeiska länder utan att uppvisa sitt nationella pass. Rörlighetsdirektivet, det vill säga rätten att som person röra sig fritt inom , ger denna möjlighet även med endast giltigt nationellt identitetskort. Det som då blir av yttersta vikt är att samarbetet mellan våra brottsbekämpande myndigheter såväl inom brottsbekämpning som inom informationsutbyte fungerar väl. finns goda förutsättningar att återföra och lagföra en person som avviker från verkställighet av till exempel frihetsberövande genom utfärdandet av en så kallad europeisk arresteringsorder. Där bör vi lägga vår yttersta kraft på att tillse att de brottsbekämpande myndigheternas samarbete mellan medlemsstaterna inom EU effektiviseras och ständigt förbättras. Motverka uppbyggandet av mer administration och låt oss i stället få mer valuta för pengarna inom den faktiska brottsbekämpningen – på de kriminellas bekostnad men inte på bekostnad av den fria rörligheten! Därmed, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 19 (MP): Också jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Det här är ett förslag om ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort. Det är en harmonisering där anpassar sina regler till och där vi helt enkelt gör det smidigare och enklare för svenska medborgare att resa inom Europeiska unionen. Bara träffade jag en kollega i . Kollegan hade glömt sitt pass och upptäckte detta när han skulle gå på planet på . Med den nya lagstiftningen kommer det att räcka att ha med sig sitt nationella identitetskort i plånboken för att få kliva på det planet. Nationella identitetskort, herr talman, är inte avsedda att fungera som resehandlingar utan är i huvudsak till för att människor ska kunna styrka att de är svenska medborgare och unionsmedborgare och att de därmed har rätt att fritt röra sig inom Europeiska unionen. Det är bra att tar det här steget. Det har i den här debatten diskuterats huruvida detta skulle göra det enklare för rymlingar från svenska fängelser att ta sig från och vidare ut ur . Men faktum är, vilket framgår tydligt av regeringens proposition och justitieutskottets betänkande, att den faktiska möjligheten att göra detta inte påverkas av det här förslaget. Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort är det, så att säga, lika svårt eller enkelt att ta sig från , via EU-länder, ut till icke-Schengenländerna. Det tycker jag är ett skäl att fundera på om det är värt, såsom vill, att lägga statens resurser på att förändra systemen med nationella identitetskort eller om det i själva verket mest är symbolpolitik. Jag lutar åt det senare, och jag delar mina kollegor bild av att vi ska fokusera våra resurser till brottsbekämpande verksamhet som faktiskt får effekt och inte ägna oss åt att införa regleringar bara för att det känns som att det inte kostar något. Det är ett faktum att statens resurser är begränsade, och vi ska använda dem så effektivt som möjligt. 20 (SD) replik: Jag är ledsen över att förlänga debatten, men jag är fortfarande nyfiken på nackdelen med vårt förslag, vilken teknik som ska användas, om det är fingeravtryck eller datoriserad ansiktsigenkänning. Jag var faktiskt ute på . Det där systemet fungerade inte då – det är som sagt var ett pilotprojekt. Vi får hoppas att det blir bra, men det vet vi inte. När det gäller frågan om att återkalla nationella identitetskort och höja det till samma status som pass undrar jag vad som är nackdelen för att göra det. Om man har den möjligheten, är det då inte bättre att ha en möjlighet än att inte ha någon möjlighet alls? Folk pratar om den europeiska arresteringsordern. Ja, det är jättefint att man kan göra så, men om det inte behöver gå så långt som att utfärda en europeisk arresteringsorder utan man kan ta dem utan de kanske åker till ett icke-Schengenland, varför inte göra det då? Vad kostar det ? Kan någon säga vad nackdelen är? Jag har frågat det , men jag har inte fått något svar. Vad är nackdelen? 21 (MP) replik: Nackdelen är att vi då skulle lägga en massa resurser på att förändra ett system på ett sätt som inte ger några fördelar. Det tycker jag är slöseri. Det är slöseri med våra begränsade, gemensamma resurser som borde användas på ett så effektivt sätt som möjligt för att bekämpa brott. Faktum är att det förslag som framhärdar i inte skulle minska möjligheterna för dem som har rymt från ett fängelse att ta sig ut i . Tyvärr är det inte möjligt att hindra detta, men vi ska inte lägga resurserna på något som inte minskar den möjligheten när vi kan lägga dessa resurser på något som faktiskt minskar möjligheten. Om tror att det inte kostar något att göra om ett helt system för utfärdande av nationella identitetskort tror jag att han är något naiv. 22 (SD) replik: Jag citerar från Kriminalvårdens utlåtande: ”Kriminalvården är emellertid av uppfattningen att redan det nuvarande regelverket har brister, eftersom begränsningarna i passlagen vad exempelvis gäller fängelsedömda saknar motsvarighet i förordningen om nationella identitetskort. Genom den föreslagna lagändringen underlättas dessutom ytterligare något för den som vill undandra sig straff genom att lämna landet. Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort Genom den föreslagna förenklade möjligheten att ta sig till ett EU-land som inte fullt ut deltar i ökas dock också möjligheten att lämna EU, eftersom ett land som inte fullt ut deltar i samarbetet inte har tillgång till Schengens informationssystem med uppgifter om exempelvis återkallade resehandlingar.” Kontentan är alltså att det blir lättare. För del är nationella id-kort registrerade i ett datasystem precis som pass är. När vi redan har ett sådant system på plats, i samma maskin som man gör nationella id-kort i, finns det ingen sådan nackdel. Om det blir en liten merkostnad lär den inte överväga fördelen med att ha ett sådant system som våra rättsvårdande myndigheter efterlyser. Jag citerade rakt upp och ned . Den europeiska arresteringsordern är ingen ursäkt för detta. Det är ett komplement ifall man ändå lyckas ta sig i väg. Sedan har vi ju ett allmänt problem med den här öppna och totalt fria rörligheten i EU när det gäller brottsbekämpning och den organiserade brottsligheten. Den förra regeringens egen proposition sa att organiserad brottslighet fått fotfäste i på grund av det. Vi vill gå ur , men det är en annan diskussion. Om man tittar på vad Kriminalvården de facto säger går det liksom inte hand i hand med det som står och anför här. Argumentet är att det uppstår en kostnad. Men vi har ju redan ett sådant system med pass som fungerar . Den kostnaden kan inte vara jättestor, speciellt med hänsyn till vad Kriminalvården själv säger om det ni nu föreslår. 23 (MP) replik: Om man läser vidare i propositionen kan man också läsa om regeringens svar på det remissyttrandet, där det tydligt framgår varför det inte blir enklare att ta sig vidare än så som det ser ut . är det möjligt att ta sig till ett Schengenland och därifrån vidare med ett nationellt id-kort. Det är ju de svenska reglerna som inte stämmer överens med resten av EU. Den enda skillnaden skulle vara att det inte blir lika lätt att ta ett direktflyg till något av de här länderna, men kan du promenera över gränsen till och göra det därifrån. Därför blir det ingen skillnad. Därför blir det ingen fördel med det förslag som anför. I stället ska vi fokusera våra insatser till exempel på att stärka det gemensamma arbetet mot grov organiserad brottslighet inom Europeiska unionen. Och även om det inte handlar om hundratals miljoner utan om en 1 miljon eller så tycker jag att vi ska använda dessa på det som faktiskt fungerar. Det som föreslår gör inte det. I grunden har vi väldigt olika syn på det europeiska samarbetet och på den fria rörligheten generellt, där vi är sju partier i riksdag som tycker att det är positivt att människor kan röra sig mellan länderna, som ser de stora vinsterna både för individerna, för ekonomierna och för länderna med det här samarbetet. Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort Där skiljer sig tyvärr från övriga partier, och jag tror att det är där skon egentligen klämmer. Det är symbolpolitik som vi ägnar tid åt att diskutera . 24 (V): Jag ska börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. Det här betänkandet, vilket ju alla egentligen förut har lyft upp, handlar om att förändra och anpassa lagen till vårt rörlighetsdirektiv i EU. När det gäller personrörlighet är detta av godo. Jag skulle vilja lyfta fram två saker som andra inte har varit inne på. Ni har varit väldigt mycket inne på de olika saker som står i själva betänkandet och lite kanske tekniska detaljer. Men jag menar att det här också någonstans handlar om en balansgång mellan personlig integritet och hur vi bekämpar brott. Alla de föreslagna förändringarna är naturligtvis bra för en bra och fri rörlighet för människor i EU. I sammanhanget finns också aspekten att det måste finnas en balansgång mellan den personliga integriteten, hur mycket vi ska övervaka folk och så vidare, kontra hur man rör sig. Den andra delen handlar egentligen om hur vi bekämpar brottslighet. Jag menar, precis som alla andra här, att det som finns i reservationerna egentligen inte ger någon större effekt när det gäller att bekämpa grov brottslighet. Det görs på andra sätt. Det finns också beskrivet i betänkandet exakt vilka medel man kan ha, och de räcker gott och väl till. Jag tror därför att det är viktigt också ur en principiell synpunkt att inte ha någon större tilltro till alla de här biometriska sakerna i den bemärkelsen. Jag tror att det handlar mycket om att vi måste skydda den personliga integriteten för att folk ska känna att det här är någonting som jag kan använda utan att på något sätt automatiskt vara misstänkt för någonting. Den förändring som görs tycker jag är ganska okej. Det är en bra balansgång. Man behöver inte göra någon överkurs av det när det gäller att bevaka människor på det sättet. Det handlar alltså om godtagbara förändringar som gynnar rörligheten. Vi har inget större behov av att göra några fler förändringar. Det som görs är gott och väl, och jag yrkar återigen bifall till utskottets förslag i betänkandet. 25 (SD) replik: Det här är min sista replik, jag lovar. Även tycker att förslaget från inte gör någon skillnad. Men Kriminalvården tar upp även detta i sitt remissvar. ska jag citera igen, vilket även bemöter senaste inlägg: ”Skulle sådana bestämmelser införas torde den omedelbara effekten bli att den som saknar pass eller nationellt identitetskort endast skulle kunna resa till ett Schengenland, men däremot inte på ett legalt sätt resa vidare till ett land som inte fullt ut deltar i . Denna slutsats bygger på antagandet att övriga Schengenstater i vart fall torde kräva ett nationellt identitetskort för resa till ett land som inte fullt ut deltar i samarbetet.” Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort De skriver också: ”Om möjlighet infördes att upptäcka även återkallade identitetskort i Schengens informationssystem, kunde personer som använde sig av ett återkallat identitetskort upptäckas.” Med utgångspunkt i det de skriver och det som vi föreslår måste möjligheten att upptäcka folk som avvikit rimligen bli bättre. verkar inte hålla med om det. Jag vill gärna ha en kommentar till det. 26 (V) replik: Vi håller inte med. Vi tycker inte att det är på det sättet. Kriminalvården som remissinstans har beskrivit vissa saker som de befarar. Men det finns egentligen bara en remissinstans som säger de sakerna. Att ta alla perspektiv i beaktande innebär inte att man automatiskt går efter en remissinstans, vilket är just vad gör i det här fallet. Som jag beskrev i mitt anförande handlar detta både om integritet för människor som faktiskt inte är brottslingar och om att bekämpa brott. Om vi har tillräckliga möjligheter att bekämpa brott eller att söka efter sådana som rymmer ska det vara på det sättet. Man ska inte utöka något som inte behöver utökas. Det har flera varit inne på här också. Vad är behovet egentligen? Jag är tveksam till Kriminalvårdens remissvar. Jag tror att det är något överdrivet. 27 (SD) replik: säger att man inte alltid går efter remissvaren. Och det är korrekt. Det gör man inte. Det gjorde inte vi heller per automatik. Men vi kollade upp det. Vi kollade hur nationella id-kort utfärdas. Vi var i kontakt med , och vi var i kontakt med myndigheten som utfärdar pass. Och slutsatsen efter de kontakterna var att det inte finns någon nackdel. Det kanske inte gör världens skillnad. Men det gör någon skillnad i alla fall. Det är inte sant att det bara var Kriminalvården som anförde det här. Det var någon annan remissinstans också. Jag kommer inte ihåg exakt ifall det var , , eller , men det var en eller två till. Det var inte alltså inte bara Kriminalvården. Vi har undersökt frågan. Och precis som Kriminalvården säger skulle det göra skillnad. Vi har undersökt det, och det finns inga motargument mot att det försvårar om man inte har ett identitetskort med sig när man ska resa till ett land som inte ingår i . Det är det som det handlar om. Detta är en liten försvåring för något som skulle kunna åtgärda med ganska små medel. Då ser vi ingen anledning till att inte göra det. Så enkelt är det. 28 (V) replik: Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort lyfter upp olika saker, olika kontakter och undersökningar. Jag har inte en aning om vilka undersökningar det är. Utifrån det som jag har sett i betänkandet och som har kommit fram när vi har tagit fram betänkandet ser jag inte något behov av att göra som vill. Skillnaden är inte, tror jag i alla fall, att man på något sätt får bättre brottsbekämpning. Det handlar inte om fingeravtryck på ett id-kort. Det handlar om helt andra saker. Det blir därför en fråga om hur långt man går när det gäller den personliga integriteten. Det är en balansgång mellan hur långt vi är beredda att gå när det gäller att bekämpa brott och att försvara den personliga integriteten. Jag ser fortfarande inget argument från som skulle kunna påverka beslutet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.) § 8 Genomförande av offshoredirektivet betänkande 2014/15:FöU9 Genomförande av offshoredirektivet (prop. 2014/15:64) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 14.) § 9 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om automatiskt utbyte av upplysningar om förhandsbesked Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om automatiskt utbyte av upplysningar om förhandsbesked (KOM(2015) 135) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 14.) § 10 Om katastrofmedicin som en del av svenska insatser utomlands m.m. betänkande 2014/15:SoU15 Om katastrofmedicin som en del av svenska insatser utomlands m.m. (prop. 2014/15:76) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 14.) § 11 En ny läkemedelslag betänkande 2014/15:SoU16 En ny läkemedelslag (prop. 2014/15:91) 29 (V): Vänner i salen! Alla människor på läktaren! Vi ska tala om och vad som har hänt sedan avreglerades. Efter omregleringen av apoteksmarknaden upplever många kunder att det har blivit mycket svårare att få tag på receptbelagd medicin. Och många apoteksanställda menar att de inte kan ge kunderna samma service som . Det gäller speciellt de som bor i glesbygden. Där får man verkligen anstränga sig. av de apoteksanställda upplever att förutsättningarna för kunder att få förskrivna läkemedel har försämrats efter omregleringen. Och i Statskontorets konsumentundersökning uppgav av konsumenterna att deras läkemedel vanligtvis fanns på de valda apoteken, jämfört 2008. Så visst är det en försämring. Det borde vara självklart att man som konsument av läkemedel får sin medicin när den behövs. Det gäller speciellt de med svåra sjukdomar eller de som har speciell medicin som de är helt beroende av. som antalet apotek har ökat upplever kunderna alltså att det har blivit svårare att få tag på det receptbelagda läkemedlet vid det första apoteksbesöket. Det är många undersökningar i omlopp här . Vårdanalys har också tittat på det här i en befolkningsundersökning. Enligt den har fler än hälften av dem som besökt ett apotek upplevt att det förskrivna läkemedlet inte har funnits i lager. Jag tror att många har varit med om det, kanske till och med någon i den här salen. Jag har varit med om det. Problemet tycks drabba särskilt dem som ska hämta ut ett dyrt eller ovanligt läkemedel. Det är självklart kunderna som drabbas. Det finns enligt Statskontoret ett antal faktorer som kan förväntas försämra förutsättningarna för att man ska få medicinen direkt eller . Det kan vara försämrad lagerhållning till följd av att det är fler apotek – det kan vara ganska små apotek med garderobslika lager, vilket kan vara jobbigt. Det kan också vara på det sättet att apoteken inte kan anpassa sin lagerhållning efter den lokala kundkretsen. går vi ju till det apotek som ligger närmast. Även Läkemedels- och apoteksutredningen har pekat på att flera av dessa faktorer påverkar möjligheterna för apoteken att tillhandahålla läkemedel direkt eller . Det blir alltså negativt. Statskontoret påpekar även att när ett apotek hänvisar kunder till andra apotek vet de inte om de andra apoteken har medicinen på lager. Apoteken är ju konkurrenter. De har ingen koll, och det finns inget register där apotek A kan ringa till apotek B eller slå i något befintligt system. Det är mer konkurrensens lag som gäller än kundens. Marknaden har tagit över. Apotekens skyldigheter gentemot kunden regleras genom en förordning om handel med läkemedel som säger att kunden, med vissa undantag, ska få sitt läkemedel efter att det efterfrågats. Men det är uppenbarligen inte tillräckligt. För att komma till rätta med problemet, som är ett riktigt problem, vill att lagen om handel med läkemedel tillförs en bestämmelse om 24 timmars leveranstid vid kundbeställning. Det räcker dock inte att rikta kravet bara mot apoteken eftersom de är beroende av leveranser från grossisterna. Ansvaret för de ökade kostnader som en försening medför bör hamna hos den aktör som är ansvarig för förseningen. Lagen om handel med läkemedel bör tillföras en bestämmelse om att kunden bör erbjudas expressleverans av läkemedlet till hemmet, om 24-timmarsregeln inte kan hållas. Konsumenten ska inte behöva springa omkring och fråga olika apotek. Man ska få hem sin medicin till dörren. Det är ganska rimligt i ett välfärdsland. Om man bor i en större stad, som jag gör, är sannolikheten stor att man har nära till ett apotek. Då är det lättare att springa runt bland apoteken. Men för den som bor på landsbygden blir det definitivt svårare. Antalet apoteksombud har nämligen minskat . Och det känns av om man bor i glesbygden, det vill jag lova. De flesta av oss konsumenter i har fått en ökad tillgänglighet, speciellt vi i storstäder. Det dräller av apotek som ibland ändå inte kan lämna ut medicin när man behöver den, och det är lite märkligt. Men bor du, som sagt, i glesbygd är det betydligt svårare. Vid Statskontoret är de väldigt oroliga. De ser att apotek i glesbygd och tätortsnära landsbygd håller på att försvinna. Kommer de att finnas kvar på ? lämnade 2014 ett förslag om att samtliga öppenvårdsapoteksaktörer, alltså hela marknaden, ska få möjlighet att etablera ombud i glesbygden. Det har inte varit någon jätterusning till detta, för det är klart att det är mer lönsamt att öppna ett apotek i en storstad eller i alla fall i en större stad än att vara apoteksombud i . Rusningen är alltså inte jättestor, för här handlar det om att cash is king. Lönsamhet går först och sedan kommer konsumenten. bör fortsatt ha i uppdrag att behålla de befintliga 700 apoteksombuden ute i glesbygden. Det är oerhört viktigt för att människor helt enkelt ska få sin medicin. förslag kan innebära att apoteksombuden helt enkelt raderas ut. Det lär i så fall bli många som inte får sin medicin när de behöver den, för det är en himla skillnad när det gäller tillgång till apotek och tillhandahållande av medicin om man bor vid Stureplan eller i . Till dess att ombuden inte säkras vill Vänstern slå ett slag för att det i lagen om handel med läkemedel bör tillföras en bestämmelse om att kunden bör erbjudas expressleverans av läkemedel till hemmet om 24-timmarsregeln inte kan hållas. Det tycker vi är ett ganska modest förslag, ett serviceinriktat förslag och ett kundorienterat förslag. Vi yrkar därför bifall till reservationerna 1 och 2. Det finns inte så många reservationer i det här betänkandet. 30 (S): tog upp problematiken kring detta med läkemedel, och jag tänker kommentera den . Det absolut viktigaste i betänkandet är att vi har fått ett förslag från regeringen till en ny läkemedelslag som blir tydligare och lättare att läsa. All lagstiftning behöver göras om och fräschas upp med jämna mellanrum, och det är precis det förslag som vi har att ta ställning till. I den frågan finns det inte någon oenighet bland de politiska partierna, utan jag vill nog påstå att det är ett helt enigt utskott som står bakom förslaget. När det gäller apoteksfrågan skapades det ett antal problem i samband med att borgerligheten avreglerade och privatiserade . En av de saker som tog upp är den så kallade 24-timmarsregeln. Självklart ska man i flertalet fall få tillgång till sin medicin så fort man kommer in på , och så sker i väldigt många fall. är det jätteviktigt att om man kommer till ett apotek och inte där kan få sin medicin måste man få den inom de föreskrivna .