prot · H20982 · 2015-04-08 00:00:00 — Vi kan inte bunta ihop romerna i en enda grupp, men ofta har de sämre villkor när det gäller utbildning, arbete, bostad, hälsa, social omsorg och trygghet. Det är vårt ansvar att se till att de har en likartad start i livet som alla andra svenskar. , under alliansregeringen, beslutades det om en strategi för romsk inkludering. Vi har redan hört om vitboken och om övergrepp och kränkningar av romerna under svenskt 1900-tal. Vi har hört att en kommission mot antiziganism har tillsatts. ska arbetet fortsätta, och jag är glad för det. Skolan har en central roll i arbetet mot olika former av intolerans, däribland antiziganism. Som jag sa inledningsvis måste samhället reagera kraftfullt mot hatbrott, även mot romer. Det uppdrag som Kommissionen mot antiziganism gavs var att ta fram skolmaterial baserat på vitboken och sprida det centralt. Det ska nu ske. I samband med att strategin för romsk inkludering antogs utsåg alliansregeringen fem pilotkommuner. Det var en bra början. De skulle åren 2012–2015 få statsbidrag för att arbeta med frågor om romsk inkludering. När vi möter romer säger de att det inte räcker, att det bara är en liten del av romerna som berörs. Men det är likväl ett väsentligt exempel. Det kommer att hjälpa till som det goda exemplet, åtminstone är det vår förhoppning. av misslyckad integration kanske man kan säga att det är vår förhoppning. Sämre kan det inte bli, men det kan bli mycket bättre. Metoden med brobyggare som har romsk språk- och kulturkunskap har lyckats väl. Verksamheten bör utvecklas. Det är också en god modell. Fortsatta jämställdhetsåtgärder, konkreta insatser för jämställdheten mellan kvinnor och män, är viktiga. mötte vi en vältalig romsk kvinna. Det känner man sig stolt över, och det känns väldigt bra. Det är annars en schablonbild att det inte skulle vara lätt för kvinnorna, men så var det inte i det här fallet. Jag måste bara, herr talman, få läsa innantill ur reservation. Jag kan inte säga annat än att jag blir upprörd. Om jag inte var så luttrad skulle jag kanske också bli besviken. underkänner all integrationspolitik som vi har talat om – åtgärderna är otillräckliga; det är ett uppenbart misslyckande. Men vad säger de i reservationen? ”Med hänvisning till att befintliga, pågående och planerade insatser får bedömas tillräckliga” avstyrker de motionen. Det finns ingen möjlighet i världen att få ihop detta. Har ni över huvud taget någon annan politik än att säga: Vänd vid gränsen! Ni är inte välkomna. 102 (SD) replik: Tack, Skånberg! har en politik som handlar om assimilering och anpassning. talar vi om minoritetsfrågor och om den här motionen. Det finns olika förslag i motionen. Man skulle kunna bryta ned den i olika beståndsdelar. Den handlar bland annat om att man ska ge ut en så kallad vitbok som man har gett ut och som ni i Alliansen drev på för vid makten. Det handlar också om att man till viss del ska ge pengar till kommuner så att de ska kunna arbeta som pilotkommuner. Man ska följa upp det för att se vart det leder och hoppas då på ett bättre resultat. Med det är någonting som är gemensamt för er politik, både när det gäller minoritetsfrågorna och integrationspolitiken. Det är att ni tänker ungefär på samma sätt. Där det upplevs att det finns problem kastar man in mer resurser och mer pengar. Man tror att det på något sätt ska vara en mirakelkur, att det ska kunna lösa problemet. Det jag gjorde var att citera ur ert eget valmanifest , där ni konstaterade att genom er politik skulle man äntligen kunna vända den här trenden. Ni talade om inkludering. Jag förutsätter att när ni talar om inkludering talar ni också om de etniska minoriteterna. Frågan jag ställer mig nu när ni har hållit på med er politik så länge som ni har gjort – en politik som bevisligen har varit misslyckad och som i andra länder har övergetts av såväl socialdemokratiska som konservativa regeringar – är denna: Hur länge ska ni fortsätta hålla på, och när kommer den här politiken att få genomslag? Hur till ska vi behöva vänta på att få se att er så kallade integrationspolitik faktiskt fungerar? 103 SKÅNBERG (KD) replik: skriver tillsammans med sin kollega i reservationen: Med hänvisning till att befintliga, pågående och planerade insatser får bedömas tillräckliga avstyrker vi motionen. Du har ingen egen, . Du säger bara att det är bra som det är. säger du att du tycker att åtgärderna är otillräckliga och uppenbart har misslyckats. Det går inte ihop! 104 (SD) replik: Då ska jag reda ut det här en gång för alla, tydligt och klart. Det är så här, : Om man har idén att vi sverigedemokrater tycker att allting är bra, då har man verkligen uppfattat oss fel. Vi tycker inte att allting är bra. Men jag får uppfattningen att ni tycker det eftersom ni fortsätter i samma spår år . Det handlar fortfarande om samma lösningar. Ni använder samma lösningar på de problem ni har som ni har använt . Det gemensamma i det här är att det fortsätter att vara misslyckat. Det fungerar inte . Det fungerade inte eller . Man har i de flesta andra länder övergett det som ni nu tror ska kunna rädda integrationsprojektet. Det har inte fungerat, , och det kommer inte att fungera. är inte nöjda som det är. Men jag tycker inte att det finns skäl att gå längre. Det är det vi menar i reservationen med integrationsprojektet, med integrationspolitiken. Vi förespråkar en återgång till den politik som har funkat tidigare i , som fungerade väl, som fungerade i andra länder och som de flesta andra länder nu också väljer att gå tillbaka till. Ni har misslyckats. Vi har lösningarna. 105 SKÅNBERG (KD) replik: Jag tror att jag hos alla här hörde en ödmjukhet. av misslyckanden – vi slår oss inte för bröstet. Vi säger att romerna inte har behandlats väl. Vi satte ihop vitboken som visade vad våra förfäder inte klarade av och vad vi nu från höger till vänster helt uppenbart inte mäktar att göra perfekt. säger vi att vi ska göra det så bra att man får samma start i livet, men vi har misslyckats. Det finns ingen sådan ödmjukhet hos dig, . I stället säger du bara: Det är bra som det är. Det får bedömas vara tillräckliga insatser. Det går inte ihop! Du kan inte både säga att det här är ett uppenbart misslyckande och sedan inte komma med någonting, inte ens en antydan till något annat än att säga: Vänd vid gränsen! De här människorna har varit här i generationer. Vi kan inte säga till dem att de ska vända vid gränsen. Deras gränser är gränser. Just i denna fråga syns det med särskild tydlighet hur oerhört tomhänt du står som sverigedemokrat. Du har inga andra svar än att säga att de som inte är svenskar ska vända vid gränsen. Jag måste säga att jag är besviken. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.) betänkande 2014/15:KrU3 106 PER (M): Det är inte som vi debatterar motionsbetänkanden som vi är helt eniga om, men gör vi det. Det är ibland viktigt att visa vad vi är överens om. Låt mig därför börja med att yrka bifall till förslaget i detta lilla betänkande, som faktiskt är enigt. Det finns ett särskilt yttrande till det. Man kan också passa på att säga stort grattis till alla som jobbar på public service – på , på och på Utbildningsradion. Vad skönt för er, i när det är väldigt stökigt på mediemarknaden, att det finns en i princip fullständig enighet i riksdag om att ni behövs och att ni ska ha ert oberoende! Det vi har diskuterat och funnit en klok kompromiss om är hur vi ska kunna ordna detta. Vi har kommit fram till att vi via ett tillkännagivande inför nästa sändningstillstånd ska tillsätta en utredning som tittar på radio- och tv-avgiften. Jag tror att det är väldigt klokt och bra. Vi behöver utreda hur vi ska se till att få en bra finansiering och hur vi ska kunna värna oberoendet. Vi vet att betalningsviljan är mycket god. Alldeles satte man rekord i att få in radio- och tv-avgifter. vet vi att tekniken utvecklas snabbt. Vi vet inte riktigt hur vi kommer att konsumera radio och tv, bilder och ljudströmmar . Det viktiga är dock att vi i riksdag tillsammans bygger ett robust system för framtiden och att vi kan fortsätta att i enighet värna en oberoende public service. 107 (S): Det känns skönt att vi har en bred politisk enighet i den här frågan. Jag har pekat just på att jag tycker att det i mediepolitiken och mediefrågorna är viktigt att vi har gemensamma åsikter om hur vi ska finansiera och stå upp för public service. Jag tycker att den slutsats vi kommit fram till i det här betänkandet känns bra. Jag vill också, precis som Per , gratulera public service-bolagen till att de nu kan känna trygghet i att jobba vidare med sin verksamhet utan att frågan hur verksamheten ska finansieras kommer upp till diskussion igen. Jag tycker också att vi själva, medborgarna, är att gratulera. Vi har en samsyn i de flesta politiska partier om att vi vill ha en bred och oberoende public service, för det är en viktig del i en demokrati att vi har en public service som vågar ifrågasätta och som också är frikopplad från politiken. Jag vill gratulera både oss själva och public service-bolagen. är det inte vi stod här och diskuterade public service utifrån att vi skulle ge nya sändningstillstånd. Inför det beslutet lät den dåvarande regeringen göra en utredning, och finansieringsfrågan var också med i den utredningen. Men den dåvarande regeringen sa att man inte var beredd att skicka ut den på remiss och att man inte var beredd att ändra finansieringsmodellen. Man kom till slutsatsen att den modell vi har fungerar väl, och än så länge vill jag hålla fast vid att den faktiskt gör det. Sedan har det hänt saker, inte , när kom fram till att man inte skulle betala om man tittade via sin dator. Vi måste naturligtvis följa den här frågan. När tekniken utvecklas måste vi också se hu vi ska ha ett robust finansieringssystem för vår public service. Det som är det allra viktigaste är att vi faktiskt står upp för en bred och oberoende public service. Inför nästa sändningstillstånd ska vi på nytt titta på hur finansieringsmodellen ska se ut. Behöver det göras justeringar, kan den vara som den är , eller behöver vi göra stora förändringar? Detta måste vi ha med oss när vi jobbar vidare med public service. Men känns det skönt att vi har ett enat utskott som säger att vi ska se över detta inför nästa sändningstillstånd, men fram till dess låter vi public service jobba i lugn och ro. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag. 108 (SD): har vi kulturutskottets betänkande 3, Mediefrågor, på bordet för behandling. Betänkandet behandlar 14 motionsyrkanden, flertalet rör finansieringen av public service, och med tanke på att vi där har ett blocköverskridande tillkännagivande från utskottet tänkte jag fatta mig ganska kort. Tv-licensen som vi känner den infördes redan under tv:s barndom. Som utskottet påpekar infördes nuvarande finansieringsmodell för att garantera public services oberoende och självständighet. Mycket riktigt har modellen också fungerat relativt väl relativt . Licenssystemet har en särställning och skapar en relation mellan public service-bolagen och konsumenterna. Emellertid har var sak sin tid, och det är utifrån teknikutvecklingen, Högsta förvaltningsdomstolens dom med mera uppenbart att vi behöver titta på alternativ och utreda denna modell för finansiering. Den statliga utredningen villkor för public service utredde under föregående mandatperiod alternativ och lämnade med sitt betänkande 2012 ett förslag om att ersätta licensen med en finansiering via skattsedeln – en finansiering som liksom begravningsavgiften hålls utanför statsbudgeten men som alla på ett mer rättvist sätt är med och betalar oavsett innehav eller form av tv-mottagare i hemmet. Vi välkomnar en översyn av finansieringsformen för public service. Det finns behov av en moderniserad och långsiktigt trygg, solidariskt finansierad och teknikneutral finansieringsform. En parlamentarisk utredning kan vara ett steg för att komma vidare i frågan. Däremot finns det anledning att förklara varför vi fogat ett särskilt yttrande till detta betänkande. anser att utskottets förslag till tillkännagivande är något vagt, och under punkt 1 något diffust och i behov av komplettering. Det måste poängteras att utredningen villkor för public service under föregående mandatperiod utrett och redovisat ett förslag till en långsiktigt trygg finansieringsmodell. Den utredning som utskottet nu vill se ska också vara parlamentariskt tillsatt, precis som den förra. Utredningen utgör en solid grund för att ytterligare se över frågan med målet att införa en långsiktigt hållbar, solidariskt finansierad och teknikneutral finansieringsform. Två saker är här viktiga att påpeka: Det första är att det är glädjande att vi kommit fram till att det ska vara en solidarisk finansiering, vilket innebär att alla ska vara med och bidra till tv och radio i allmänhetens tjänst, vilket kan skapa en större folklig förankring. Det andra är att det bör också i ett tidigt skede förtydligas vad den nya utredningen ska se över som inte tidigare utretts, så att den kommande utredningen får tydliga direktiv och kompletterar tidigare utredning. Det är också viktigt att regeringen efter tillkännagivandet faktiskt på ganska kort sikt återkommer med en tidsplan som säkerställer att utredningen tillsätts i mycket god tid , så att frågorna är utredda på djupet och klara inför nästa sändningstillståndsperiod. Som jag tidigare sa är det viktigt att vi får tillräcklig styrfart för att komma vidare i finansieringsfrågan och en utredning som inte gör precis samma sak som den . Det är ett steg på vägen. Blir direktiven, frågorna och slutsatserna desamma har vi däremot låtit kvarnarna mala på tomgång, utan ny säd, och då får vi inget mjöl. Låt oss hoppas att det inte blir så. Det är uppenbart att det finns en majoritet i denna kammare för att se över finansieringssystemet, och mycket tyder på att det också finns ett stort allmänintresse och en opinion för detta, vilket inte minst är viktigt. Därför kan vi bara låta regeringen skrida till verket med detta tillkännagivande. I detta anförande instämde och (båda SD). 109 (MP): Politisk debatt om public service-frågor kräver en särskild balans i hanterandet. Å ena sidan har vi att värna oberoendet för public service-företagen. Å andra sidan har vi ett politiskt ansvar för att säkerställa att finansieringen är långsiktigt tryggad och att resurserna används på ett effektivt och ändamålsenligt sätt hos public service-bolagen. För att klara denna balansgång är det utomordentligt viktigt att vi har politisk enighet över partigränserna, precis som Per och underströk tidigare. Jag är glad över att vi har uppnått denna stora och breda enighet i kulturutskottet om att å ena sidan inte gå in och peta i finansieringsmodellen under innevarande tillståndsperiod men å andra sidan med öppna ögon utreda förutsättningarna för perioden . Vi vet inte hur lyssnar- och tittarvanor kommer att se ut . Därför är det angeläget att med öppna ögon utreda hur förhållandet ska se ut . Jag vill också i debatten lyfta fram att vi i motionsbetänkandet faktiskt har hanterat en motion som har ett helt annat perspektiv – ett perspektiv som innebär att vi från politiskt håll skulle gå in och styra över public service-bolagen. Det är en motion som inte har grundtanken att vi ska värna public service-bolagens oberoende. Det tycker jag är allvarligt, och det är därför viktigt att föra upp i ljuset att det finns sådana tankegångar i ett av partierna i . Vad skulle hända om man från politiskt håll gick in med pekpinnar om hur det redaktionella arbetet ska genomföras? Det fantastiskt höga förtroende som public service-bolagen har skulle naturligtvis med ens skjutas i sank. Vad vi i slutändan skulle se med en politiskt styrd public service förskräcker. Jag är glad över att vi i kulturutskottet har fullständig enighet om att avslå denna motion. Jag yrkar bifall till kulturutskottets förslag. 110 (SD): Betänkande KrU3, Mediefrågor, är för behandling. Precis som tidigare talare nämnt har vi ett blocköverskridande tillkännagivande från utskottet, så även jag har tänkt hålla mig kort. Från sida har vi deklarerat att radio och tv i allmänhetens tjänst har en väldigt viktig funktion att fylla. Där kommersiella kanaler i hög grad följer renodlade marknadsprinciper har public service ett uppdrag att erbjuda ett brett, nyanserat och folkligt förankrat medieutbud. ska opartiskhet och saklighet i nyhetsförmedlingen samt förmedling av allmän samhällsinformation garanteras. Trots generellt höga förtroendesiffror vittnar de reaktioner som följt av den utvidgade definitionen av tv-mottagare om att det finns en utbredd ovilja att betala för vad som av vissa upplevs som en påtvingad produkt snarare än som allmännytta. Det kan därför finnas anledning att fundera över om public service-uppdraget tydligare kan återspeglas i de tjänster som erbjuds. Om public service på lång sikt ska kunna bibehålla och stärka sitt förtroende hos allmänheten är det också av största vikt att man löpande förnyar och stärker sina strävanden efter ett så nyanserat och politiskt välbalanserat programinnehåll som möjligt. Vi sverigedemokrater välkomnar därför en översyn av finansieringsformen för public service, då det finns behov av en moderniserad och långsiktigt trygg, solidariskt finansierad och teknikneutral finansieringsform för public service. En parlamentarisk utredning kan vara ett steg för att komma vidare i frågan. Däremot anser vi att utskottets förslag till tillkännagivande samt utskottets ställningstagande under punkt 1 är något vaga och i behov av komplettering. Följande måste påpekas: Det bör poängteras, precis som min partikamrat nämnde, att man i utredningen villkor för public service, , under föregående mandatperiod utrett och redovisat ett förslag till en långsiktigt trygg finansieringsmodell. Utredningen utgör en solid grund för att ytterligare se över frågan med målet att införa en långsiktigt hållbar, solidariskt finansierad och teknikneutral finansieringsform. Det bör också, fru talman, i ett tidigt skede förtydligas vad den nya utredningen ska se över, som inte tidigare utretts, så att den kommande utredningen får tydliga direktiv och kompletterar tidigare utredning. Vidare bör regeringen efter tillkännagivandet återkomma med en tidsplan som säkerställer att utredningen tillsätts i mycket god tid , förslagsvis . Avslutningsvis ställer jag mig bakom vårt särskilda yttrande. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.) betänkande 2014/15:KrU8 111 (SD): behandlar vi kulturutskottets betänkande KrU8, Folkbildningsfrågor. Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservation 1 gällande kvalitetssäkring av folkbildningen samt reservation 2 gällande mångkulturalistisk verksamhet. Låt mig inleda med hjälp av en av de folkbildningspionjärer som var bland dem som var mest tidigt ute med att förstå och belysa behovet av allmän folkbildning i avlånga land. lär ha sagt följande: ”Även i funnos många, som hellre ville se en vidskeplig än en upplyst allmoge, hellre ett barnsligt och omyndigt folk än ett folk av fria och myndiga män. Men i bondeståndet hade de nya folkupplysningstankarna slagit rot, och man släppte dem ej. ord vid riksdag målade tankegången: ’Den tid skall komma, då namnet god medborgare och upplyst svensk man framför andra skall tilläggas den, som för undervisningens befrämjande är färdig till de största uppoffringar.’” Folkbildningen kan liknas vid ett kunskapens träd med rötter från vår tidiga demokratiseringsprocess, ett viktigt och värdefullt arv. Det är ett stort grenverk med många löv, men det är tre bärande grenar: bibliotek, folkhögskolor och studie- eller bildningsförbund. Folkbildningsområdet är tillika ett av våra största utgiftsområden inom utgiftsområde 17. värnar studieförbundens och folkbildningens roll i stort. Dessa bildningsformer kompletterar andra utbildningsalternativ, bidrar till social gemenskap och sprider lusten att lära. har däremot delat den analys som tidigare gjort om att dagens system för kontroll och granskning av folkbildningens verksamhet har brustit på flera punkter. Vi har sett ett behov av att en risk- och väsentlighetsanalys genomförs inför de interna kontrollerna och särskilt att man i största möjliga mån använder sig av externa aktörer för denna analys, liksom naturligtvis för annan granskning, för att säkra en så objektiv analys som möjligt. Därför välkomnar vi nu att en översyn och ett arbete kring detta är sjösatt och på gång. Statskontorets översyn är välkommen, och vi ser fram emot en god och vital process. Vi välkomnar också den översyn av förordningen om statsbidrag till folkbildningen som pågår inom . Det är en viktig översyn. Med anledning av den och att det arbetet inte bör föregripas instämmer vi i utskottets ställningstagande i detta stycke. Det är kopplat till vår intention om att se över fördelning, förvaltningslag etcetera. har, som jag nämnt, två reservationer i detta betänkande. De handlar om kvalitetskrav och om mångkulturalistisk verksamhet. Bakgrunden till vår reservation om kvalitetskrav handlar om att det, utan att detaljreglera den skattefinansierade folkbildningen, är nödvändigt att i viss utsträckning skärpa kvalitetskraven och förtydliga direktiven om vilka typer av verksamheter som ska kunna få statligt stöd. Enligt oss bör en viktig princip för all skattefinansierad utbildning vara att den ska sträva efter största möjliga objektivitet, saklighet och allsidighet. Det finns ett antal statliga mål som är bra och som är satta för folkbildningen att följa. Vår reservation kring mångkulturalistisk verksamhet berör det faktum att det i politik är centralt att skattemedel ska användas för att stärka välfärd, interna sammanhållning och nationella gemenskap och inte samhällssplittrande projekt eller idéer som leder till motsättningar och utanförskap. Det är precis det vi är oroliga för att statlig subventionering av kulturell åtskillnad gör. Mot bakgrund av det bör det statliga stödet till mångkulturalistiska verksamheter dras in, bortsett från stöd till de nationella minoriteterna. Mångkulturalistiska verksamheter som syftar till att bejaka och förstärka kulturella, religiösa och identitetsmässiga skillnader baserat på etnisk bakgrund rymmer tvivelsutan mindre samsyn, mindre värdegemenskap, mindre sammanhållning och mer av skilda meningar, olika värderingar, ökad splittring och större segregation och utanförskap. Statligt stöd för att aktivt underblåsa en försvårad integration är svårmotiverat, som vi ser det. Därför har vi en reservation i frågan. 112 (S): Bildning är det vi har kvar när vi har glömt allt vi lärt oss. Så beskrev bildningen. Radioprogrammet rummet i P1 hade härförleden ett avsnitt om just bildning. Där gjorde man skillnad mellan bildning och institutionell, instrumentell utbildning. Att vara bildad innebär inte att ha läst vissa böcker eller att ha lyssnat på rätt musik, för vem avgör vad som är rätt? I stället handlar bildning om att kunna göra kunskaper och insikter till sina egna. Bildningen ligger i själva den reflekterande processen, och det här är en process som aldrig upphör. Bildning handlar om en känsla av sammanhang, att förstå sig själv, andra och vår omgivning. I sin tur lägger detta grunden för kritiskt tänkande och för att kunna förändra ens villkor och samhället i stort. Behovet av bildning för att förstå sitt sammanhang och hur samhället fungerar är lika stort hos en analfabet som hos en hjärnkirurg. Detta tål att tänka på. Det ligger även ett värde i sökandet, i detta bildande hos människor, även om det i första hand inte leder till att en vara eller någon tjänst köps eller säljs. I folkbildningen finns också en stark tradition av frihetsrörelse som bygger på insikten om att kunskap är makt och att bildning ger självkänsla och dessutom ska vara till för alla. Fattig ska inte behöva innebära maktlös. Det är grunden för en folkbildning som vill ge alla människor möjlighet att förändra samhället.