prot · H209114 · 2015-06-11 00:00:00 — Jag är tveksam till att det handlar om just åldersfixeringen. Jag tror att det här kommer att lösa sig, och det kommer att gå alldeles utmärkt. Jag hoppas att idrottsrörelsen också i fortsättningen verkligen satsar på att få fram nya ledare och på att ge alla barn och unga möjlighet att delta i idrottsrörelsen. 108 (M) replik: Politik för det civila samhället inklusive idrott och trossamfund Den centrala frågan är ändå att i valrörelsen lovade idrottsrörelsen 272 miljoner, och det löftet har han svikit. Det är väldigt frustrerande för idrottsrörelsen när man trodde att man efter valet skulle få de pengar som man så väl behöver. Det är det löftesbrottet som jag fokuserar på. Det gjordes också ett löftesbrott vad gäller friskvårdsavdrag för ridning. , partisekreterare för Socialdemokraterna, sa att man skulle införa det här friskvårdsavdraget så fort man vunnit valet. Men detta har vi inte sett något resultat av. Svenskt Friluftsliv skulle få dubblerade anslag. Inte heller detta har levererats. Det har gjorts en mängd olika löftessvek inom de här områdena. Jag noterar att inte svarar på min fråga om hur det här kommer att påverka föreningarna. Idrottsminister uttrycker att 325 miljoner i ökade kostnader inte kommer att påverka rörelsen. Idrottsrörelsen har en annan uppfattning. Min fråga kvarstår: Hur tror Socialdemokraterna att det här kommer att påverka idrottsrörelsen? Att det gör det vet vi, men får gärna förklara hur. 109 (S) replik: Först och främst vill jag säga att vi fick ta över ett budgetunderskott på – om jag minns rätt – 76 miljarder. Det var en mycket illa skött budget och ett mycket illa skött statsfinansiellt läge, och och alliansregeringen har varit med och sett till att det blivit på det sättet. Det var sämre än vi trodde. Precis som sa fick vi ta över tomma lador med ett sådant budgetunderskott. Att då stå och klaga på att vi inte skulle satsa på idrottsrörelsen, när vi faktiskt gör det och har avsatt pengar, medan har och säger nej till vår satsning, är inte ärligt, tycker jag. Hur kan man stå här och skylla på oss för att vi inte satsar, när det i själva verket är så att ni säger nej till den satsning som vi har? Jag vill understryka att jag ger rätt och stöder honom i hans uttalande. Jag tror inte heller att detta kommer att ge någon stor effekt. 110 (SD): Vi behandlar betänkande KrU11, Politik för det civila samhället inklusive idrott och trossamfund. Jag tänker, fru talman, börja med att beröra ideell föreningsverksamhet och privat näringsverksamhet. Nästan alla vi här inne – och ni, kära tv-tittare – har mött föreningsidrotten under vår uppväxt. Ingen av oss eller våra ungdomar skulle ha haft denna möjlighet utan de ca 65 000 ideella ledare som finns inom idrotten. är det en mycket liten del av idrottsföreningarna som har anställd personal. De få som har anställd personal har det oftast uteslutande för administrativt arbete. Det finns en studie som visar att ideella ledare sammanlagt lägger ned på sitt ledarskap. Skulle vi ersätta dessa personers engagemang med anställd personal skulle det kosta oss ca . blir det allt vanligare att myndigheter likställer ideella föreningar och privata företag. Vi sverigedemokrater anser inte att föreningslivet får det rätta stöd som det behöver från det offentliga samhället för att knyta kontakt med . Det är ingen lätt uppgift, fru talman, för en ideell förening att komma till rätt person för att få rätt uppgifter för hur en ideell förening ska fungera rätt och redovisas rätt. Detta är något som borde bli mer välfungerande, då det finns ett stort antal människor som engagerar sig i varje förening och allas mål är att göra rätt för sig. Politik för det civila samhället inklusive idrott och trossamfund Bakom varje idrottande barn och ungdom finns det ledare, tränare, föräldrar, styrelser och arbetsgrupper. Det är människor som lägger ned sin lediga tid på att skapa bra förutsättningar för att ett lag och en klubb ska fungera, vilket vi sverigedemokrater tycker är fantastiskt, liksom alla ni andra här inne. Föreningslivet måste få vara en egen sorts organisation för att klubbarna ska få sin verksamhet att fungera. Som ideell förening är man momsbefriad. Det är bra. Föreningar ska inte omfattas av samma regler som det privata näringslivet. Då skulle inga hembakade kakor eller smörgåsar, ingen kokt eller grillad korv kunna säljas i samband med matcher och cuper. Föreningslivet är bra ur många aspekter. Det ger våra barn och ungdomar möjlighet att utöva en idrott som de älskar och att få träffa kompisar med olika förutsättningar. Dessutom är det bra för folkhälsan, ger kunskap om hur demokrati utövas i praktiken och skänker sammanhållning, glädje och laganda. Även i vårt betänkande kan vi ta till oss av hur viktigt det är med möjligheter att utöva ridsport för funktionsnedsatta, vilket jag tycker är viktigt. Ridsporten är givande på många plan ur folkhälsoperspektiv. Det har visats att den ger både motion och trygghet och är socialt stimulerande. Forskning visar att arbete med djur är givande för alla medborgare i vårt land oavsett vilka förutsättningar man har i sin vardag. Vi sverigedemokrater vill se till att föreningslivet får möjlighet att finnas kvar för alla – både och . Vi sverigedemokrater tycker att det är viktigt att unga flickor har förebilder inom elitidrotten. I alla våra stora idrotter, exempelvis ishockey, finns möjligheter att göra elitkarriär för både herrar och damer, vilket ger positiva följdeffekter för vårt samhälle. Det storsatsas på svensk damhockey från sportsligt och ideellt håll. Bland annat har storklubbar gått in och startat föreningar på damsidan. Framför allt har kända profiler från herrsidan slutit upp för att driva på utvecklingen på damsidan. Dessvärre, fru talman, kan damlag fortfarande inte mäta sig med och . har länge varit en av de stora nationerna vad avser ishockey, och vi ska även fortsättningsvis vara det. Ishockey är en oumbärlig del av folksjälen och det levande kulturarvet. Därför, fru talman, är det rimligt att de svenska damerna ges samma möjlighet som herrarna att konkurrera mot och , som dominerar på damsidan. Staten har ett ansvar att bidra till att lyfta nivån och på så sätt gynna ett viktigt kulturellt inslag i . Avslutningsvis, fru talman, tycker jag att det är lika viktigt att vi har en vision att lyfta fram all professionell damidrott, så att på damsidan kan hävda sig i den internationella konkurrensen. Grundförutsättningen för all elitidrott är föreningslivet. Politik för det civila samhället inklusive idrott och trossamfund För tids vinnande yrkar jag ej bifall till motionerna 1436 och 2357, men vi ställer oss bakom reservationerna, fru talman. Jag önskar er alla en jättetrevlig sommar! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 9.) § 8 Några värdepappersmarknadsfrågor betänkande 2014/15:FiU19 Några värdepappersmarknadsfrågor (prop. 2014/15:115) Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 9.) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. § 9 Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde KrU9 Litteratur, läsande och språk Punkt 3 (Fristäder) 2. res. 1 (SD) 40 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 S, 73 M, 1 SD, 23 MP, 18 C, 18 V, 16 FP, 13 KD 1: 40 SD Frånvarande: 16 S, 11 M, 8 SD, 2 MP, 4 C, 3 V, 3 FP, 3 KD Punkt 8 (Nordisk språkförståelse) 2. res. 5 (SD) 40 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 73 M, 1 SD, 23 MP, 18 C, 18 V, 16 FP, 13 KD 5: 40 SD Frånvarande: 17 S, 11 M, 8 SD, 2 MP, 4 C, 3 V, 3 FP, 3 KD Kammaren biföll utskottets förslag. KrU11 Politik för det civila samhället inklusive idrott och trossamfund Punkt 3 (Skärpta krav för organisationer och föreningar för att få skattefinansierat stöd) 2. res. 1 (SD) 41 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 S, 73 M, 23 MP, 18 C, 17 V, 16 FP, 13 KD 1: 41 SD Frånvarande: 16 S, 11 M, 8 SD, 2 MP, 4 C, 4 V, 3 FP, 3 KD Punkt 6 (Romsk inkludering) 2. res. 2 (M, C, V, FP, KD) 138 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 S, 40 SD, 23 MP 2: 73 M, 18 C, 18 V, 16 FP, 13 KD Avstod: 1 SD Frånvarande: 16 S, 11 M, 8 SD, 2 MP, 4 C, 3 V, 3 FP, 3 KD Punkt 19 (Krav på stöd till religiösa samfund) 2. res. 6 (SD) 41 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 S, 73 M, 23 MP, 18 C, 18 V, 16 FP, 13 KD 6: 41 SD Frånvarande: 16 S, 11 M, 8 SD, 2 MP, 4 C, 3 V, 3 FP, 3 KD Kammaren biföll utskottets förslag. Kammaren biföll utskottets förslag. § 10 En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster betänkande 2014/15:FiU32 En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster 111 (S): är ett fantastiskt land att leva i. före oss har generationer byggt upp den svenska välfärden. Den skandinaviska modell som utvecklats har byggt på principen att vi gemensamt bidrar efter förmåga och att välfärden finns där när den behövs, fördelad efter behov. Men någonting håller på att hända. Vi nås av allt fler larmrapporter om våra skolelevers kunskapstapp, allt fler larmrapporter om vanvård av våra gamla och allt fler larmrapporter om överbeläggningar på våra sjukhus. Någonting håller på att gå sönder i . Jag vill därför, herr talman, inledningsvis yrka bifall till reservationen från Socialdemokraterna, och . Skälen till det är följande. När välfärden började berikas med andra deltagare än enbart offentliga utförare var tanken snarare att bana väg för fler idéburna aktörer: ideella organisationer, kooperativ eller stiftelser. Inte någon ansvarig politiker kunde förutse en utveckling där välfärden skulle bli en handelsvara med snabba klipp. Det finns anledning att för stanna upp och reflektera över den utveckling, den marknadisering, vi ser av vår gemensamma välfärd. Organiseringen av vår gemensamma välfärd ska utgå från elever och lärare men också från de seriösa privata aktörerna, till exempel friskolor som berikar skolvärlden med många nya spännande pedagogiska inriktningar. Skolan ska handla om elever, rätten till en bra utbildning och goda kunskapsresultat, inte om snabba cash. Omsorgen och vården ska handla om trygghet och omhändertagande, inte om snabba cash. tillsatte regeringen en utredning med uppdrag att utreda ett nytt regelverk för offentlig finansiering av privat utförda välfärdstjänster. Syftet med utredningen är att säkerställa dels att offentliga medel används till just den verksamhet de är avsedda för och på ett sådant sätt att de kommer brukarna till godo, dels att eventuella överskott som huvudregel ska återföras till den verksamhet där de uppstått. En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster Utredningen ska föreslå hur offentlig finansiering av privat utförda välfärdstjänster kan utformas så att den säkrar likvärdighet, kvalitet, samhällsekonomisk effektivitet, behovsstyrning och öppenhet. Utredarens uppdrag är brett och direktivet innehåller inte mindre än 32 konkreta uppdrag som spänner över en rad olika områden, vilket också framgår i betänkandet. I sitt ställningstagande anför nu finansutskottets majoritet bland annat att regeringens tillsatta utredning har fel fokus och därmed inte kommer att kunna besvara flertalet av de utmaningar som finns i välfärden. Vi delar inte den uppfattningen. Vi delar inte heller beskrivningen av att utredningens fokus är så snävt som utskottet låter påskina och att utredningen inte skulle ha som utgångspunkt att säkerställa kvalitet. Välfärden är för viktig för att styras av kortsiktiga vinstintressen, och då måste i stället värden som kvalitet och likvärdighet stå i centrum. Civilminister har öppnat för att lägga fram tilläggsdirektiv som skulle kunna läggas till den utredning regeringen redan har tillsatt. Det finns ingen rädsla för att utreda fler frågor – tvärtom – men frågan är varför Alliansen och vill förhindra att vissa angelägna saker ens utreds, till exempel att värna en mångfald av utförare och att verksamhet inom välfärdssektorn även fortsättningsvis kan bedrivas i olika drifts- och ägarformer. På så sätt kan vi också använda våra gemensamma resurser på effektivaste sätt, där de används till just den verksamhet de är avsedda för och på ett sådant sätt att de kommer brukarna till godo. Då kan vi garantera att offentlig finansiering av privat utförda välfärdstjänster kan utformas så att den säkrar likvärdighet, kvalitet, samhällsekonomisk effektivitet, behovsstyrning och öppenhet. På så sätt värnar vi en mångfald av aktörer inom välfärden där privata aktörer verkar inom välfärdssektorn för att tillhandahålla utbildning, vård och omsorg av god kvalitet. På så sätt värnar vi en verklig valfrihet i välfärden för individen. På så sätt skapar vi en välfärd som underlättar för idéburna aktörer att driva verksamhet inom välfärdssektorn. Vi menar att välfärden ska organiseras och styras utifrån en allmännyttig princip. De resurser vi avsätter tillsammans till gemensamma angelägenheter ska användas till det de är tänkta. Det ska naturligtvis bli överskott i verksamhet men inga ohemula vinster. Är det någon princip vi behöver i välfärden är det principen om demokratisk styrning. Visst är ett fantastiskt land att leva i. före oss har generationer byggt upp den svenska välfärden. Den skandinaviska modell som har utvecklats har byggt på principen att vi gemensamt bidrar efter förmåga och att välfärden finns där när den behövs, fördelad efter behov. står vi inför nya utmaningar som bäst och lättats hanteras om vi gemensamt sätter oss ned och gör upp om långsiktiga villkor för välfärden, som innebär att välfärdens aktörer kan fokusera på sitt uppdrag utan att behöva oroa sig för politiska experiment. 112 (MP): En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster debatterar vi utvecklingen i välfärden. Det är någonting som har debatterats åtskilliga gånger förut, och det är bra eftersom utvecklingen är en viktig fråga. Det är en fråga som är avgörande för invånarnas tilltro till det som är våra gemensamma delar – det som vi bygger tillsammans. I grunden handlar det om vad människor kan förvänta sig av offentligt finansierad välfärd och hur vi vill prioritera skattepengar. I denna fråga, såsom i alla andra frågor, vill vi självklart prioritera så mycket högkvalitativ verksamhet som möjligt inom de ekonomiska ramar som ändå finns. Det är politikens uppgift. Den ska ta fram förslag på flera punkter där jag tror att de flesta partier egentligen har samma syn. Att vi även i fortsättningen vill se en mångfald av aktörer och inriktningar verkar det finnas en stor samsyn om. Att det behövs en skärpning av nuvarande regelverk verkar vi också vara överens om. Det framgår också av det förslag som de borgerliga partierna har presenterat att de, precis som regeringen, vill se fler idéburna verksamheter. Det viktiga är givetvis att säkerställa kvaliteten i verksamheter som finansieras av offentliga medel. är positivt till en mångfald av inriktningar och aktörer. Vi anser inte att det viktigaste är driftsformen utan verksamhetens kvalitet. Men dessa verksamheter får inte hanteras som vilken marknad som helst. Vi är inte konsumenter i förhållande till välfärden utan vi är medborgare. Och när vi ser att utvecklingen går åt ett annat håll än vad vi tänkte oss måste vi också agera. Det har vi gjort i den utredning som finns. Låt mig kort kommentera vad de borgerliga partierna anför som ett problem med den nu liggande . Det första är att den skapar osäkerhet. Ja, den gör det. Om det finns två saker att säga. Det första är att det trots allt är bättre för den långsiktiga utvecklingen av välfärden att det blir bra än att det går snabbt. Det andra är att jag är rädd för att själva debatten medför att det faktiskt blir än mer som de borgerliga är oroliga för, nämligen att stiltjen i utvecklingen av den privata välfärdssektorn fortsätter. Vi måste komma vidare i frågan och försöka hitta lösningar på de problem som vi ser och som jag uppfattar att vi alla instämmer i. De borgerliga partierna tar också upp att utredningen har fel fokus, att den handlar för lite om kvalitet, vidare att regleringar inte ska kväva mindre och nyetablerade verksamheter. Men om detta finns också skrivningar i utredningsdirektiven. Vi vill verkligen inte kväva aktörer. Men det är till syvende och sist inte aktörerna som ska vara politikens främsta prioritering utan invånarnas tillgång till bra verksamheter. Till skillnad från andra varor och tjänster kan man inte reklamera vare sig en dålig skolgång eller en bristande omsorg på ålderns höst. Det utskottsinitiativ som är anledningen till debatten verkar vid första anblicken vara ett tillfälle när de borgerliga partierna tillsammans med slår in öppna dörrar. Vad de vill att en utredning ska göra finns redan i stor utsträckning med i de direktiv till den utredning som redan har beslutats, nämligen . Den kallas också . Det är här jag tror att vi kommer till pudelns kärna. Det handlar egentligen inte så mycket om kvalitetsuppföljningen eller bättre möjligheter för ideella aktörer utan om vinst. Så jag tänkte prata lite om det. En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster Vi kan kort konstatera vad som har varit problemet. Stora vinster, ibland med pengar placerade i skatteparadis, är själva anledningen till den utredning som måste till om just vinsterna. Trots att alla missförhållanden var tydliga och rullade som följetonger i medierna valde den då borgerliga regeringen att inte agera kraftfullt mot det utnyttjande av systemet som vi alla såg fanns där. Om något hade gjorts då hade vi inte behövt stå här . Men är det alldeles tydligt att vi behöver en utredning. Direktiven och utredningen är på plats, och arbetet har påbörjats. var också inför valet mycket tydligt med att vi anser att skattemedel ska användas till den verksamhet de är avsedda för och att eventuellt överskott ska återinvesteras i verksamheten. Det finns också med i utredningen. Men vi vet också att verksamhet i offentlig regi kan ha brister. Både och historiskt varierar kvaliteten. Brister finns i olika verksamheter både inom den privata och den offentliga sektorn. Valfriheten och möjligheten att välja, eller att välja bort, har däremot skapat incitament för både offentliga och externa aktörer att hålla en allt högre kvalitet. Det är bra. Något som gläder mig är att den nya regeringen också tycker att kvalitet kan få kosta pengar. Vi har en regering som vill investera i fler jobb i skolan och i äldreomsorgen. Vi satsar med nya pengar till samhällsinvesteringar i hela landet. Vissa av dem som har varit kritiska till hållning i frågan har hävdat att jobb skulle försvinna och elever stå utan skolor. Men behoven och verksamheterna finns kvar. Samhället – ofta kommunerna – har det yttersta ansvaret för att säkerställa tillgång till skola och vård. Men man ska ändå inte sticka under stol med att det givetvis blir en balansgång för hur vi kan upprätthålla ett system med valfrihet och en mångfald av aktörer som vi säkrar transparens, öppenhet och att pengarna går till det vi gemensamt har bestämt att de ska användas till. För är den utredning som regeringen har tillsatt balanserad och har en ingång som gör att vi kan komma fram till ett sådant system. Vinster ska stanna i välfärden. Insynen i all offentligt finansierad verksamhet ska vara hög, och det ska finnas många olika aktörer som bedriver verksamhet av hög kvalitet. Jag är glad att vi nu har en välfärdsutredning på plats med tydliga direktiv om hur finansiering och privat utförda välfärdstjänster ska utformas så att likvärdighet, kvalitet, samhällsekonomisk effektivitet, behovsstyrning och öppenhet säkras. Jag yrkar bifall till reservationen från , och . 113 (V): Kärnfrågan i det vi nu debatterar är politisk och egentligen ganska enkel. Till syvende och sist handlar den om de skattepengar som vi alla tillsammans har samlat in och jobbat ihop för att sjuka ska få vård, barn undervisning och gamla en värdig omsorg och tillvaro. Ska skattepengarna användas till just detta, eller ska vi acceptera att pengarna går till privata aktieutdelningar – helst av allt i något skatteparadis? Svaret på den frågan är för de allra flesta ganska enkelt. De anser liksom och regeringen att pengarna ska gå till just den verksamhet de är avsedda för och att eventuella överskott i huvudsak ska återinvesteras. En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster Borgare och sverigedemokrater anser i stället att det är helt rimligt att skattepengar går till privata vinster. De vill inte ens tillåta att en utredning tittar på hur vinstintresset kan begränsas för att säkra att pengarna går till det de är avsedda för, nämligen vård, skola och omsorg. Vi har lite olika perspektiv på den här frågan. Medan borgarna och ligger och oroar sig över att riskkapitalister inte längre ska kunna sko sig som de tillåtits göra i välfärden, att de inte längre ska tillåtas skära guld med täljkniv, oroar vi oss andra över att barn väljs bort i skolor, att skolor går i konkurs, att dementa låses in i skrubbar, att äldreboenden är underbemannade, att resurserna inte räcker till och att mormor inte får den omsorg hon behöver. Vi undrar varför den skatt vi jobbat ihop och som vi betalar för omsorg, vård och utbildning i stället ska gå till privata vinster. De borgerliga riksdagsledamöterna och borde i stället för att oroa sig för välfärdskapitalisternas trygghet ägna en tanke åt hur gamla, sjuka och skolelever drabbas i en välfärdsindustri som drivs av vinstintresse och åt varför skattepengar som skulle gå till vård, skola och omsorg i stället ska hamna i välfärdskapitalisternas kvartalsbokslut och som utdelning i något skatteparadis och bli till lyxlägenheter, yachter, segelbåtar och bilar. Det finns ett brett folkligt stöd för att förhindra vinstuttag ur välfärden eller begränsa vinsten. En stor majoritet ställer sig bakom de kraven. Inget av de borgerliga partierna har en majoritet av sina egna väljare med sig när det gäller att låta skattemedel rulla ut i privata aktieutdelningar. Så ser faktiskt folkmajoriteten ut. och borgerligheten kan alltså inte ens tänka sig att begränsa vinstintresset när skattepengar används. De kan inte tänka sig att bemanning, utbildningsnivå eller personaltäthet är något man ska kunna ställa krav på när skattepengar används. De kan inte tänka sig att det ska vara öppet och offentligt hur skattepengar används i privata välfärdsbolag. De kan inte tänka sig att man inom något skattefinansierat område – vare sig skola, omsorg, förskola, sjukvård, flyktingmottagande eller till exempel HVB-hem – på något vis ska kunna kräva att pengarna ska gå till den verksamhet de är avsedda för och att överskott i huvudsak ska återinvesteras. De gör allt för att freda det privata bolagets vinst. Ja, det finns offentlig verksamhet som inte funkar så bra som den borde. Ja, det finns till och med skandaler. Det måste självklart rättas till. Men det löser man ju inte genom att låta skattepengar gå till privata vinster. Och till skillnad från skandaler i privat verksamhet sker inte skandaler i offentlig verksamhet för att någon enskild person vill ha ett finare bokslut och själv få mer pengar i plånboken. Jag hoppas att ingen borgare, åtminstone inte i den här debatten, kommer att jämföra byggandet av skolor med omsorg om mormor eller undervisning.