prot · H20983 · 2015-04-09 00:00:00 — Ett av ytterst få initiativ som tagits av vänsterregeringen på hälsoområdet är kartläggningen av ojämlikheterna i hälsa. Från sida tycker vi att det är bra. Vi har som parti vid upprepade tillfällen tagit initiativ till att bjudits in hit till för att tala. Varje sten måste självklart vändas för att vi ska minska ojämlikheterna i hälsa och tillgång till sjukvård. Hur ska vi skapa en sjukvård där klinisk forskning får mer plats? Hur ska vi se till att nya behandlingsmetoder snabbare blir tillgängliga för alla runt om i landet? Det finns en lång rad stora utmaningar som svensk sjukvård står inför, utmaningar där vi som politiker måste öppna för nytänkande och entreprenörskap. Det dystra är, herr talman, att initiativen från regeringen i stort sett helt lyser med sin frånvaro. Men visst kan det vara förklarligt, i och med att socialdemokrater, miljöpartister och även vänsterpartister före valet gjorde en ära i att inte på något vis förbereda en gemensam politik inför valet. När vi hade motsvarande debatt om ett motionsbetänkande var det bara på en enda punkt som de tre partierna var överens: Alliansregeringens arbete med den nationella cancerstrategin var bra och borde fortsättas. Det är, herr talman, en rätt begränsad grund för ett regeringssamarbete. Det vi ser resultatet av är en total avsaknad av handlingskraft inom sjukvårdspolitiken från regeringens sida. Än mer tragiskt blir det när den gemensamma grund som verkar finnas från vänsterpartiernas sida är den närmast socialistiska vanföreställningen att den svenska välfärdens och inte minst den svenska sjukvårdens allra största problem är att en mindre del av vår äldreomsorg och sjukvård bedrivs av aktiebolag. I stället för att angripa kvalitet hänger man upp sig på driftsform. I stället för att lyfta fram goda exempel där patienter och personal är nöjda bedriver man en häxjakt på entreprenörer i välfärden. Trots att inga beslut har fattats här i kammaren har vänsterregeringen lyckats skapa stor oro bland både patienter och personal. Regeringen har trotsat ett tillkännagivande från och ska nu utreda hur vårdvalet ska avskaffas. Det kommer inte att leda till några stora skillnader, hävdades det när vi senast förde den här debatten här i kammaren. I de landsting där vänsterpartierna styr är man så klok att man kommer att sätta patienternas behov av sjukvård före socialistisk ideologi, sades det från vänsterhåll – man kommer nog att låta patienterna få bestämma. Men så är det inte. Vi har sett att de landsting där vänsterpartierna styr raserar sjukvården. I , där läkarbristen är stor, har den socialdemokratiska landstingsledningen med stöd från och skrämt bort många av läkarna från hälsocentraler. Dessutom uppvisar man en fientlig attityd mot de privata alternativen. Det mest hårresande exemplet kom . I har man tagit initiativ till att ge landstingsledningen i uppdrag att utreda om det inte går att ställa krav på vinstbegränsningar för de privata vårdgivarna. Med de problem man har i det lägger man krutet på att jaga stackars privata vårdgivare med blåslampa fast de erbjuder bra kvalitet, nöjd personal och nöjda patienter. Dessutom är detta sannolikt helt olagligt. Det ska bli intressant att få höra , som kommer från det , kommentera i talarstolen hur hon ser på det. Är detta det resultat vi kommer att se i ett läge där vänstersidan lyckas i sitt uppsåt att ta bort det fria vårdvalet i de landsting där man själv styr? I rustar man ned sjukvården i inlandet, så att invånarna i har valt att ockupera sin sjukstuga. har landstingsledningen beslutat att lösa situationen genom att skicka polis och kronofogde för att lyfta ut de förtvivlade Doroteaborna. I mitt hemlän drivs på ett framgångsrikt sätt av vårdföretaget . Det är och Socialdemokraterna i som har beslutat att lägga ut det här på entreprenad. Det är ett av bästa småsjukhus. Men den socialdemokratiska sjukvårdsministern har gått ut och sagt att han ska sätta stopp för att sälja ut akutsjukhus. För mig och de flesta i är det fullkomligt obegripligt varför Socialdemokraterna i regeringsställning väljer att ifrågasätta ett av de mest välfungerande sjukhusen i inland av ett enda skäl: att det drivs av privata Aleris. Svensk sjukvård håller fortfarande världsklass, men utvecklingen kräver ett fortsatt högt reformtempo. Det som inte behövs är den socialistiska demagogi som styr den nationella sjukvårdspolitiken. Jag och står bakom samtliga C-reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 21 och 28. 85 (V): Det var väldigt bombastiskt här . Jag går nästan in på samma tema. Det känns som att det är ett litet krig på gång här i den mycket tomma salen. Under sina vid makten fokuserade den förra regeringen på att göra hälso- och sjukvården till en marknad med styrmedlet ”här kan du tjäna pengar”. har det genomförts olika reformer i syfte att marknadsanpassa och privatisera svensk sjukvård. Har det varit bra och lyckosamt? Flera tydliga indikatorer och siffror tyder på att reformerna sammanfallit med en sjunkande kvalitet. En intressant indikator är Sifos undersökningar av svenskarnas förtroende för vården. hade av svenskarna högt förtroende för vården. var motsvarande siffra . Förtroendet hade alltså sjunkit . Det kan man fundera på. Jag tycker att vi har problem i svensk hälso- och sjukvård. Det talas mycket om olika landsting här. Jag föreslår fortfarande en liten tripp i landstings mycket misskötta hälso- och sjukvård. Där kan man se på olika typer av felsatsningar. Vi ska inte gå närmare in på det. Men som sagt tycker jag att vi har problem. En bra och jämlik hälsa är det viktigaste målet för vården. ser sjukvården som en viktig del av den gemensamma välfärden. Resurserna måste helt enkelt styras dit där de behövs bäst. Beslutet om att påtvinga landstingen vårdvalssystem genom LOV, lagen om valfrihet, som jag i stället vill kalla etableringsfrihet, har skapat en ojämlik hälsa på olika sätt. Vi tycker inte att man ska sälja ut hela eller delar av sjukhus. I stället kan man reformera sjukhusen inifrån. Jag kommer in på det . Vi vill ha en sjukvård som jobbar förebyggande och hälsofrämjande och utgår mer från en social helhetssyn. Kvinnor och män ska ha samma rätt till god hälsa. Ingen diskriminering ska förekomma på grund av funktionsnedsättning, sexuell läggning, könsidentitet, könsuttryck eller etnicitet. Papperslösa, asylsökande och gömda ska ha full sjukvård. Det enda sättet att klara framtidens vårdbehov är att slå vakt om en skattefinansierad vård. Privata försäkringar leder till ökade orättvisor och till att fel grupper prioriteras. Det bör vara inriktningen för den nationella hälso- och sjukvårdspolitiken. Skillnader i hälsa mellan grupper med olika utbildningsbakgrund är fortfarande väldigt tydliga. Alla stora dödsorsaker i befolkningen – hjärtsjukdomar, stroke, cancer, olyckor, självmord och alkoholrelaterade diagnoser – är vanligast bland dem med kort utbildning. Det är också den grupp som rapporteras ha sämre allmänt hälsotillstånd och mer psykisk ohälsa. Den förra regeringens intresse för frågan var minimalistiskt, om jag får säga så. Detta handlar nämligen om klass. Kvinnor med endast grundskoleutbildning är den grupp som i flera avseenden har haft den minst gynnsamma hälsoutvecklingen. Dödligheten i åldersgruppen 35–har minskat . För kvinnor med eftergymnasial utbildning har minskningen i dödlighet varit . Det är en viss skillnad. Det hade man behövt titta mer på . Vi är oerhört glada för att regeringen ska tillsätta en kommission för jämlik hälsa. Vi hoppas på hands on, säger jag till den sittande regeringen. Det är inte floskler som skapar jämlikhet i . Av oss svenskar har olika diagnoser som depression och ångest, och psykisk ohälsa är en stor folkhälsofråga. Vi talar väldigt lite om det. Det kan drabba vem som helst när som helst. Men också det är klassbundet. Det är de som har kortast utbildning som drabbas av psykisk ohälsa. En grupp som har drabbats är unga kvinnor och specifikt kvinnor med självskadebeteende. Det har varit och är fortfarande en väldigt utsatt grupp. Det är flickor och unga kvinnor med självskadebeteende som den vanliga psykiatriska vården inte anser sig kunna behandla i vissa fall. De förs fortfarande över till rättspsykiatrin där de hamnar på samma avdelningar som personer, oftast män, som har begått brott av olika slag och då ofta våldsbrott. De flesta av de kvinnorna är i åldrarna 20–, men det finns även yngre kvinnor. Det är förstås helt kontraproduktivt, och det sker fortfarande. Två av de voteringar som vi kommer att vilja genomföra gäller yrkandena 12 och 13 om att det bör införas ett förbud mot att placera personer som inte är dömda eller misstänkta för brottsliga handlingar vid rättspsykiatriska kliniker. Det står i strid mot allmänt rättsmedvetande, mänskliga rättigheter och . Hela ryggraden i hälso- och sjukvården är personalen. Vad man kan säga är att personalsituationen inte riktigt är på topp inom hälso- och sjukvården. Vi kan se rapporter från , och i stort sett hela . Ett exempel är att det råder en enorm brist på specialistutbildade sjuksköterskor, och antalet minskar stadigt. Genomsnittsåldern är väldigt hög i den gruppen. Många kommer att gå i pension under de år som kommer. har antalet utbildade specialistsköterskor sjunkit från om man tittar i hela sjuksköterskebranschen. En anledning till det är hur man utbildar sig till specialistsjuksköterska. Till skillnad från läkaren tar då oftast en kvinna tjänstledigt och lever på studiemedel för att specialisera sig. En annan anledning är löneutvecklingen. En specialistsjuksköterska tjänar i genomsnitt mer än en sjuksköterska. Det tar att komma i kapp kostnaderna för att man har vidareutbildat sig. Det gäller mest kvinnor. Det är kanske inte förvånande, måste jag tyvärr säga. Personalen är den viktigaste resursen inom hälso- och sjukvården. Genom att man satsar på bra löner, goda arbetsförhållanden, arbetsplatsdemokrati, utökad personaltäthet och möjligheter till utveckling i jobbet kan sjukvården bli ännu mer effektiv och hälsofrämjande. Jag tycker att vi kan bättre. Ni har sagt i den förra högerregeringen att vi talar väldigt mycket om form. Men ni har varit helt fokuserade på att få ut så mycket som möjligt. Det kan man se klara spår av. Vi kan nå en jämlik hälso- och sjukvård med en personalpolitik som gynnar utveckling, kompetens och tillfredsställelse. Vi behöver ta ett helhetsgrepp för att trygga sjukvårdens personalförsörjning. Det är A och O. Det är personalen som är sjukvårdens guld och ryggrad. Det är inte riskkapitalisterna. Jag vill lyfta fram två motioner och yrkar bifall till reservationerna 12, 13 och 2. 86 (C) replik: Jag kan inte undvika att ta tillfället i akt och ställa några frågor till . driver nu tillsammans med Socialdemokraterna och en väldigt socialistisk hälso- och sjukvårdspolitik i , där målet är att få bort de privata alternativen, kosta vad det kosta vill. Jag har tidigare i debatten lyft fram några olika exempel. Vi kan ta dialysavdelningen på . Den hade jättestora problem så länge den drevs av och lasarettet. Det var problem med att få läkare och sjuksköterskor. Det var dåligt kvalitet och missnöjda patienter. Man lade ut den på entreprenad. Det var det multinationella i och för sig svenskägda företaget som tog över. har man gått till att bli en av de populäraste öppenvårdsmottagningarna på . Det är inte den bästa i , men den är någonstans i mitten vad gäller kvalitet på dialys. Den har mycket nöjd personal och dessutom nöjda patienter. Vad är det som är fel? Det andra exemplet är något som ofta lyfts fram i diskussionen, och det är . Det var tidigare ett litet sjukhus med stora problem som drevs av . Efter att det lades ut på entreprenad av Socialdemokraterna och i är det klassat som ett av bästa småsjukhus. Genom att i avvägningen hävda en socialistisk ideologi, det vill säga att se till att få bort de privata sjukhusen, offrar man kvalitet, bryr sig inte om att personalen är nöjd och bryr sig inte om vad patienterna tycker. Är det inte dags att på något vis inte bara läser och de ideologiska texterna utan ger sig ut i sjukvården och tittar hur det i praktiken fungerar och ser vilka ganska förödande konsekvenser det skulle få både på dialysavdelningen på och på ? Detta sker i ett läge där man säger: De privata företagen är inte välkomna. Detta ska drivas i egen regi. 87 (V) replik: Vi sitter inte bara i små studiecirklar, . Vi är också ute i verkligheten. Det var länge sedan jag läste någon form av marxistisk ideologi, däremot är jag ofta ute i verkligheten. När det gäller de privata initiativen kallar ni oss för fundamentalister. Jag kan bolla tillbaka och säga att det är ni som har varit fundamentalister. Ni har haft som mission i alla branscher, oavsett om det SJ, tåg eller sjukhus, att få ut så mycket som möjligt till privata intressen. Det viktiga är vinsterna och vad det får för konsekvenser. Man kan exempelvis titta på lagen om valfrihetssystem, som låter himla fin. Vi är inte emot valfrihet. Vi är emot vinsterna. Resurserna måste styras dit där de hör hemma och behövs mest. Etableringsfriheten med LOV har inneburit en större ojämlikhet i hälsa. Det gäller absolut om man tittar var man har öppnat sina privat drivna vårdcentraler. Jag har ingenting emot att till exempel driver sitt sjukhus, för det görs non-profit. Problemet är de stora vinsterna och de ogenomträngliga bolagen. Det är ett problem. Jag tycker att man ska ha en blandad kompott med både landstingsdriven verksamhet och privat verksamhet. Problemet är de extrema vinsterna som har tagits ut och att det har blivit ogenomträngligt och icke-transparent. Problemet är att politikerna har fått avhända sig kollen över hälso- och sjukvården medan marknaden styr hälso- och sjukvården, som det delvis har blivit i . Så kan det gå. Det är inget fel med själva idén att man ska kunna välja. Men vilka är det som har kunnat välja och vraka? Det är mest företagen. Saken är den, , att det inte är så fantastiskt jämlik hälsa när man tittar ut över . Det måste vi kanske fundera på. bedriver sin fantastiska sjukvård har jag inget problem med det. Men om det är ett annat bolag som plockar ut väldigt stora vinster i sin verksamhet tycker jag att det är ett problem. Det är mina och dina skattepengar. De ska gå till dem som behöver dem mest. 88 (C) replik: Tyvärr lyssnade inte på min fråga. Det handlade inte om lagen om valfrihetssystem som tillämpas i primärvården utan lagen om upphandling. I och på hade politikerna kommit fram till: Vi kan inte driva verksamheten på ett riktigt bra sätt. Vi bestämmer oss för att lägga ut den på entreprenad. Vi vill kanske ha en lägre kostnad, men vi vill ha en hög kvalitet, nöjd personal, många som söker tjänsterna och nöjda patienter. Där har man lyckats så väl. är ett av bästa småsjukhus. Likadant är det med dialysavdelningen på . Politikerna bestämmer sig för att lägga ut på entreprenad, och man når målen. Man får en lägre kostnad, högre kvalitet, nöjdare patienter och dessutom personal som verkligen trivs och känner att den har ett stort inflytande på sin arbetsplats. Det är i det läget som parti tillsammans med vänsterpartierna i regeringen nu vill lägga en död hand över detta. De säger att det inte ska vara tillåtet vad gäller akutsjukhus. Där ska man inte få ”sälja ut” verksamhet oavsett om det blir bättre kvalitet, billigare, mer nöjd personal och dessutom nöjdare patienter. Det är där som det blir fullständigt absurt för mig. I ett läge där det här gäller, i de områden där politikerna bestämmer det, ska man inte få göra det beroende på att socialistisk ideologi ska styra den nationella sjukvårdspolitiken . Varför, , ska det inte vara möjligt för det landsting som själv väljer det att lägga ut delar av akutsjukvården på entreprenad, på ett privat företag eller på ett non-profit-företag? Varför ska det vara en sortering utifrån driftsform och inte utifrån kvalitet, nöjda patienter och nöjd personal? 89 (V) replik: Jag tycker att det skulle vara helt underbart, , om det var politiker som fick bestämma över hälso- och sjukvården på ett bra och fiffigt sätt och verkligen lade an på att utveckla de verksamheter som finns. Man frånhänder sig det när man säljer ut stora delar av verksamheten. Man tappar kollen till slut. Det är jag helt övertygad om efter att ha sett mig om i . Jag vill ha en politikerdriven hälso- och sjukvård i samtliga landsting. Och jag tycker inte att man ska köpa loss delar av sjukhus. Det är de stora aktörerna som gör det. Det är inte de små aktörerna som gör det utan de stora aktörerna. Då frånhänder man sig sitt ansvar som politiker. Du säger att det blir fantastisk kvalitet och att vi sänker kostnaderna. Jag är alltid lika intresserad av hur det går till. Det är låga kostnader och fantastisk kvalitet. Alla är jättenöjda, och alla höjer sina löner. Det är intressant. Det viktiga är att vi har en hälso- och sjukvård som landar där den ska vara. Då måste man också ha kontroll över den. Och min erfarenhet är att när man säljer ut delar av sjukhus eller delar av en verksamhet tappar man kontrollen som politiker. Det blir andra som styr. Du tycker att det är någon sorts socialism att politiker ska styra verksamheten. För mig är det demokrati när det ser ut på det sättet. Jag har större tilltro till det än till att stora bolag ska rådda runt verksamheten. Det måste jag säga. 90 (KD) replik: Det finns flera saker i anförande som jag skulle vilja ställa frågor om. Men jag börjar i den här änden. För någon vecka sedan var det en debattartikel i , skriven av en man vid namn . Rubriken var ”Vinster viktiga även för vänsterföretagare”. Han beskriver hur han tillsammans med sin mamma, om jag minns rätt, har startat den enda privata barnmorskemottagningen i och att de gärna skulle vilja utveckla och sprida det konceptet. De har sett att de kan tillhandahålla vård som patienter i söderförort efterfrågar. Han skriver att de äger företaget tillsammans, att de skattar för all eventuell vinst i och att de ser sin investering som ett hopp om en pensionsförsäkring. Han beskriver hur vinst, även om den är liten ifall den kommer, är en förutsättning för möjligheten att vara med och betala skatt, eftersom vi beskattar vinster. Men framför allt beskriver han den vård som han och hans mamma brinner för att kunna ge till medborgarna. Min fråga till är: Ser ni alla som ger sig in i vårdverksamhet som utsugare, som någon som bara är med för vinstens skull? Så har det låtit i andra debatter som vi har haft i frågan. Är det aldrig så att den engagerade personalen, engagemanget för att ge den bästa vården till medborgarna, finns hos den som är entreprenör? Är det givet att det finns hos den som har valt att ge uttryck för sitt engagemang genom politiken? 91 (V) replik: Det är trist att man måste öppna olika verksamheter för att ha hopp om att få en sjyst pension. Det är tråkigt att vi har kommit så långt. För det var väl det du sa, , att de såg det som en pensionsförsäkring? Jag har ingen koll på just det företaget. Inom vänstern har vi sagt att vi självklart tycker att valfrihet och non-profit-företag är jättebra. Men det blir ett problem när företag plockar ut alltför mycket vinst. Just är lite intressant. Där har den borgerliga Alliansen i tyvärr inte öppnat någon vårdcentral exempelvis. Man har kvar samma trista sex stycken till skillnad från i andra, mer rika, områden i . Det intressanta är vem som gör vad. Politikerna frånhänder sig något sorts ansvar när de säljer ut så stora delar av verksamheten som läns landsting har gjort. Om vi tittar på exempelvis antalet vårdcentraler som har öppnats kan vi se att det är väldigt många privata i förhållande till landstingsdrivna . Vi har inga problem med att man driver en verksamhet, men då ska det vara politikerna som bestämmer var den verksamheten ska ligga och helst också vad den ska innehålla. Jag tycker att man ska ha en politiskt styrd vård. För mig är det jätteviktigt att den är styrd av politiker och exempellöst duktiga tjänstemän som sedan säger till den killen ”Det är jättebra att du öppnar en mödravårdscentral här i . Var så god och gör det! Men ta inte ut vinsten.” Politikerna ska bestämma var man ska etablera sig. Jag hoppas att vi kan ha en hälso- och sjukvård där det går att utveckla en verksamhet och där personalen också kan växa. Till exempel kan man kanske se fler personalkooperativ. Man kan jobba med intraprenad. Man kan jobba på massor av olika sätt. Men politiker ska aldrig frånhända sig det politiska ansvaret över hela hälso- och sjukvården. 92 (KD) replik: ser vi ganska många exempel på att politiker just frånhänder sig ansvaret. Man låter de egendrivna verksamheterna gå med förlust. Och trots att de inte alltid lyckas leverera vård av hög kvalitet får verksamheterna fortsätta med förlust. Man riskerar skattebetalarnas pengar år . Det som är mest tragiskt med hållning i de här frågorna är dock att de inte värnar kvaliteten i första hand, utan de har naglat sig fast vid driftsformen. Jag delar förvisso ambitionen om att vi ska ha en jämlik vård. Det är otroligt viktigt. Det ska bli bättre tillgänglighet för alla. Och vi vet att det finns stora hälsoklyftor. På grund av våra olika bakgrunder har vi olika förutsättningar för att få tillgång till god vård men också olika ingångar i form av eget kapital. Det handlar inte bara om pengar utan också om vilket eget driv man har, vilka egna resurser i form av kunskap man har för att komma till vården och ta till sig av den vård som faktiskt finns. När säger i sitt exempel att dödligheten har minskat i den grupp som är mer utsatt och minskat mer för de som är mer resursstarka låter det inte som att det finns någon ambition att vara glad för den minskning som har skett. I stället är hon enbart frustrerad över den skillnad som finns. Hade det varit bättre om det hade varit precis samma utveckling för båda grupperna men om ingen hade fått minskad dödlighet? Ambitionen måste vara att dödligheten ska minska för alla och att vi ska satsa extra resurser på att minska den mer, inte att den ska hållas nere för de som är mer resursstarka. 93 (V) replik: Problemet när det gäller jämlik hälsa, , är den stora skillnaden mellan dem som har låg utbildning och dem som har högre utbildning. Det är en otrolig klassfråga. Och när det gäller cancer, stroke och alla typer av dödlighet är gruppen med låg utbildning överrepresenterad. Man kan inte bortse från att det är en extrem skillnad. Det är 6 procents minskad dödlighet till skillnad från . Det är faktiskt en gigantisk skillnad. Det slår också igenom på deras barn. Det är ett gigantiskt problem som vi borde ta tag i och som vi borde ha tagit tag i för länge sedan. Det har pågått hur länge som helst. Jag är glad över kommissionen och hoppas att det kan bli en ändring. Visst kan jag vara glad . Men jag blir desto ledsnare över att det är en sådan extrem skillnad. Utifrån att man är född in i en familj, in i en släkt, med ett socialt arv har man fått vissa förutsättningar. Och när det gäller hälsa är det supersvårt att jobba sig bort från det. Det borde ha uppmärksammats, även av er under de här åtta åren. Jag skulle önska att vi hade en hälso- och sjukvård som styrdes av politiker och där man gav personalen möjligheter att växa. Jag har aldrig sysslat med hälso- och sjukvårdsfrågor tidigare, utan jag har jobbat med sociala frågor och arbetsmarknadsfrågor, men jag tycker att det är ett gigantiskt problem att hälso- och sjukvården – även den landstingsdrivna – ofta är toppstyrd och så väldigt lite transparent. Oavsett om vården är privat eller landstingsägd har personalen så lite power och så extremt trista löner, speciellt kvinnorna. 94 (FP): Det här är ett motionsbetänkande. Vi i står naturligtvis bakom alla våra reservationer, men jag yrkar bifall till reservation nr 32 – det står 32 i betänkandet, så det är fel i den utdelade listan – om surrogatmoderskap.