prot · H20988 · 2015-04-17 00:00:00 — Låt oss roa oss med att under säg följa sambandet mellan arbetslöshetsersättning och arbetslöshet i . Om kunde ägna av sin riksdagsledamotstid till att se över statistiken skulle hon upptäcka något fascinerande. Om det finns ett samband är det fråga om det motsatta. När det har funnits höga ersättningar i arbetslöshetsersättningen har arbetslösheten varit låg i landet. När regeringen sänkte nivån i arbetslöshetsersättningen steg också arbetslösheten. Finns det något samband mellan de två är det precis det motsatta beskriver. Det är verkligheten, ingen hemmasnickrad ekonomisk teori. Självklart ska arbetslöshetsförsäkringen användas som en del i en i övrigt aktiv arbetsmarknadspolitik. Självklart är arbetslöshetsförsäkringen i sig inte medlet för att hantera arbetslösheten. Arbetslöshetsförsäkringen är en försäkring som är till för att den enskilde arbetslöse i som i värsta fall drabbas av att varslet leder till arbetslöshet ska kunna ägna sig åt att söka ett nytt jobb och slippa oroa sig för sin egen och sin familjs framtid. Jag uppmanar att för det första ta till sig verkligheten, och för det andra åka upp till och träffa de 200 som snart riskerar att gå ut i arbetslöshet och säga till dem att hennes uppfattning är att de är arbetslösa därför att ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen är för hög och att hon har för avsikt att sänka den. 32 Arbetsmarknadsminister (S): Det finns nu många saker att svara på i debatten. Låt mig börja med att säga att jag tror säkert att både interpellanterna och regeringen delar ambitionen att föra en politik som skapar fler jobb. Jag misstror inte viljan att göra det. Däremot har den moderata politiken som interpellanterna företräder prövats , och uppdraget har misslyckats. Det är intressant att höra att både och pratar om behovet av omställning, utbildning och matchning, vilket är precis de delar som den gamla regeringen skar ned på. Det var en tydlig politik. Man gjorde det svårare att komma in på högskolan. Det blev färre högskoleplatser. Man skar ned på vuxenutbildningen. Man skar ned på arbetsmarknadsutbildningen. Man nästan ströp yrkesutbildningen inom vuxenutbildningen. Så sent som , , när de borgerliga partierna tillsammans med röstade igenom sin budget innebar det i princip noll yrkesutbildning inom vuxenutbildningen. Problemet, , är inte att det inte går att kombinera olika anställningar med utbildning . Det är klart att det gör. Problemet är att utbildningarna inte finns. Ni har strypt dem. Vi måste nu bygga upp en yrkesutbildning runt om i landet som svarar mot de bristyrken som finns för att vi ska klara företagens kompetensbehov. Det är vad våra traineejobb syftar till. Det kommer att bli en stor utmaning. Det är intressant att höra att både och tar upp exempel från sina egna län, det vill säga att där finns företag som skriker efter personal med rätt kompetens. Detta är ett fundamentalt underkännande av den politik som har bedrivits. Allt som har satsats inom arbetsmarknadspolitiken har inte varit på att ge människor möjlighet till utbildning utan på att få dem att passera olika faser med allt lägre ersättning tills de hamnar i fas 3. Det är en politik som har misslyckats med att förse företagen med den kompetens som behövs. har vi påbörjat arbetet för att ändra detta och vrida politiken i en annan riktning, men det är en stor förändring som ska till. Klimatomställning, , handlar om innovationer och ny teknik, där företag har möjlighet att leverera inte bara i utan att även ha en god framförhållning för en exportmarknad. Det gäller teknik och produkter där det finns en stor efterfrågan och där behovet kommer att öka. Det är viktigt att ha en aktiv näringspolitik som underlättar både för de nya jobben i och för exporten, som i sin tur leder till ytterligare nya jobb. Det var roligt att höra att Arbetsförmedlingen i Ö-vik jobbar individuellt. Det är utmärkt! Dessvärre sker det inte överallt i Arbetsförmedlingen, men jag önskar att det vore så. Det är regeringens ambition att vi ska försöka vrida utvecklingen i den riktningen. Jag vill avsluta med diskussionen om att en anständig arbetslöshetsförsäkring skulle minska incitamentet att söka arbete. Jag brukar tycka att det kan vara en bra erfarenhet för politiker att vara arbetslös och känna på hur det är, hur snabbt den arbetslöse lätt tappar tilltro till sin egen förmåga och känner sig värdelös. Kombinationen av att vara arbetslös och fattig är en erfarenhet som jag inte önskar någon, men det är en erfarenhet som den gamla regeringen gav många människor. Att tro att den fattige får ökade incitament för arbete är totalt verklighetsfrånvänt och visar på att man inte vet hur det känns att vara arbetslös. En politik som innebär att man med hjälp av försämrad a-kassa och sänkta skatter ska klara arbetslösheten är en politik som har visat sig inte fungera. 33 (M): låter som om det har varit åtta misslyckade år för . Då får vi inte glömma bort att tillkom 300 000 nya jobb i landet. Arbetslösheten för just unga människor var på väg att sänkas. Skatt ska användas med försiktighet. Ju fler som jobbar, desto fler betalar skatt. Den skatten använder vi till vår gemensamma välfärd. Det är därför det är tråkigt i regeringens vårproposition att av de aviserade skattehöjningarna kommer att drabba jobben och företagen och därmed hushållens ekonomi. Höjningen av skatten på jobb och företagande kommer på det viset att leda till att den bidragslinje som arbetsmarknadsministern företräder måste betalas. Det är ett generalfel i politiken. I stället borde vi underlätta för företagen. Vi måste lätta på bördan för företagen att kunna anställa unga människor och människor som står långt bort från arbetsmarknaden. Vi behöver sänka trösklarna in i stället för att höja dem. Vi behöver långsiktiga lösningar på morgondagens problem. Vårpropositionen är kortsiktig, och det är tråkigt. Hur skapas de nya jobben? fortsätter jag att fråga arbetsmarknadsminister . 34 (M): Det var mycket som arbetsmarknadsministern tog upp. Precis som sa skapades under alliansregeringens 300 000 nya jobb. Jag tror på utbildning och på sänkta trösklar in på arbetsmarknaden för företag. Effektiv matchning tror jag mycket på, liksom på koppling mellan utbildning och arbetsmarknad. Det viktiga är att våra företag växer, att nya företag startas och att de anställer människor. Om vi som regeringen har lovat ska ha lägst arbetslöshet i , om det ska gå igenom, handlar det om ungefär 100 000 nya jobb . Jag har tillbringat i skolan. I 30 av de åren har jag jobbat med vuxenutbildning och med bristyrkesutbildning på olika sätt. Jag har träffat människor i olika situationer i livet som har behövt göra någonting. Jag delar inte arbetsmarknadsministerns uppfattning. Jag tror att höga bidrag minskar incitamenten för att söka nya jobb. Den ekonomiska forskningen är enig om att högre ersättning brukar leda till högre arbetslöshet. Detta har en lång historia. Det är inte så som arbetsmarknadsministern säger att det är för att matchningen och kompetensen i yrkesutbildningarna dragits ned som det inte finns rätt kompetens i mitt län, som jag nämnde tidigare, utan det här har förekommit . Det förekom och . Vi har ju haft hög arbetslöshet av och till under alla år. 35 (S): Jag trodde faktiskt inte att skulle våga anta utmaningen att åka till och förklara för de 200 anställda att de skulle få sämre a-kassa om hon fick bestämma. Det ska bli roligt att få en rapport om det besöket efteråt. kan också ta en diskussion med företaget och fråga hur många av de 200 varslade som inte hade blivit varslade om ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen hade varit lägre. Det är också en spännande fråga. Vad finns det för koppling där? Vi kan naturligtvis hoppas, herr talman, att varslet inte leder till att någon blir arbetslös. Men om det skulle leda till att 100 av personerna som är varslade blir arbetslösa, då kan man fundera på hur många av dem som blev varslade av det skäl som anför som något som skulle höja arbetslösheten. Återigen: Det ska bli spännande att följa träff med de 200 varslade, när hon förklarar sin teori om att de går ut i arbetslöshet för att ersättningen är för hög. Det ska också bli spännande att se vilken reaktion hon får när hon lägger fram denna intressanta teori. Jag ser fram emot det, herr talman. Jag ska följa fortsatta resa i den här frågan. 36 Arbetsmarknadsminister (S): är modig som utmanar mig när det gäller vuxenutbildning. hade jag ansvar för vuxenutbildningen. Då gjorde vi någonting som hette . Det var den största satsning som något land någonsin har gjort på vuxenutbildning. 800 000 människor kom i vuxenutbildning. Det var en enormt stor satsning. Då hade vi yrkesutbildning runt om i hela – reguljär yrkesutbildning. Då byggde vi upp en struktur för ett livslångt lärande, för vuxnas möjlighet att ställa om i yrkeslivet. Det som har hänt , under den borgerliga regeringen, är att man gjort kraftiga neddragningar av detta. Den sista spiken i kistan kom i den senaste budgeten, där just yrkesvuxresurserna i princip ströps. måste vi bygga upp det här igen så att vi kan klara kompetensförsörjningen för näringslivet. Vill man ha företag som växer, och det tror jag att vi alla vill, måste man kunna svara mot de företag som skriker – som interpellanterna själva säger – efter personal med rätt kompetens. Är svaret på det en sämre a-kassa? Svaret på det är naturligtvis att satsa på utbildning som är av just den karaktär som företagen skriker efter. Vi har prövat en politik med sänkt skatt, dålig a-kassa och nedskärningar inom utbildning i tron att det skulle ge fler jobb. Det var en politik som inte lyckades. Att interpellanterna och moderata ledamöter är nöjda med den gamla regeringens politik är kanske inte så konstigt. Vi får alltså EU-stöd. Andra länder i betalar oss av sina skattemedel för att bekämpa vår höga ungdomsarbetslöshet. Men man är naturligtvis i sin fulla rätt att vara nöjd med den situationen och tycka att det är ett bra resultat av politiken. Det är inte särskilt förvånande att moderata ledamöter är nöjda med den gamla regeringens politik. Det viktiga, herr talman, är att väljarna inte var det. Därför har vi en ny regering. Överläggningen var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2014/15:480 om hinder för ägarlägenheter 37 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat statsrådet vilka åtgärder han avser att vidta för att underlätta ombildningen av befintliga fastigheter till ägarlägenheter. Hon har även frågat vilka åtgärder han är beredd att vidta för att underlätta förvaltningen av blandfastigheter, till exempel att ändra reglerna för förvaltning av samfälligheter. Jag ansvarar för den lagstiftning som interpellationen gäller. finns regler om ägarlägenheter. kan ägarlägenheter i princip endast bildas i samband med nyproduktion. Det innebär att befintliga bostadslägenheter, till exempel hyreslägenheter, inte kan omvandlas till ägarlägenheter. En särskild utredare har haft i uppdrag att titta på möjligheten att omvandla hyreslägenheter till ägarlägenheter. I betänkandet, som överlämnades , föreslår utredaren bland annat en ny lag som ska göra detta möjligt. Förslaget har remissbehandlats, och intresset bland remissinstanserna har varit svalt. Jag kan konstatera att inte heller den befintliga möjligheten att bygga ägarlägenheter har fått något större genomslag på bostadsmarknaden. Det är viktigt att den svenska bostadsmarknaden kan erbjuda olika upplåtelseformer. Det ger valfrihet i boendet. Men det vi behöver prioritera just nu är inte fler möjligheter att byta upplåtelseform på befintliga bostäder utan i stället att fler nya bostäder byggs. Bostadsbristen är ett stort samhällsproblem. Tillgången på bostäder är viktig för att människor ska ha möjlighet att arbeta, studera och bilda familj. Vi behöver långsiktiga lösningar och framför allt ökat bostadsbyggande. Regeringen för därför en politik som skapar förutsättningar för att öka byggandet av bostäder. Som exempel kan nämnas den stimulans på för att öka nybyggnationen av hyresrätter som regeringen presenterade. För en väl fungerande bostadsmarknad är tillgänglighet och utbud viktigare än bostadens upplåtelseform. Regeringen kommer därför inte att prioritera reformer som enbart tar sikte på ytterligare former för ägande av redan befintliga bostäder. Jag ser inte heller något skäl att förändra det nuvarande regelverket för ägarlägenheter, till exempel när det gäller förvaltningen. 38 (FP): Jag vill börja med att tacka för svaret. Jag ser fram emot att debattera bostadspolitik med justitieministern, när nu bostadsministern har överlämnat svaret. Jag har ställt frågan om vilka möjligheter det finns att omvandla befintliga bostäder till ägarlägenheter samt om möjligheten att åtgärda förvaltningsfrågorna för de ägarlägenheter som redan finns. Det är precis som justitieministern säger. Utvecklingen tycker jag kunde ha gått lite snabbare vad gäller antalet ägarlägenheter, men låt oss komma ihåg att reformen kom 2009. Hur många ägarlägenheter fanns det innan reformen kom? Jo, noll. Därefter har antalet ökat. Den senaste siffran som finns är . Enligt den finns det 850 ägarlägenheter. Då må man ändå säga att det uppenbarligen finns några konsumenter som tycker att det här är en intressant upplåtelseform. Jag tycker att det är viktigt att inte ställa åtgärd mot åtgärd, vilket jag tycker att justitieministern gör. Justitieministern säger att det är viktigt att skapa förutsättningar för nyproduktion. Jag delar den uppfattningen, men jag ställer inte den typen av åtgärder mot att också se till att de befintliga husen fungerar väl. De flesta av bostäderna är redan byggda, och även den marknaden måste ges goda förutsättningar att fungera. Vilken riktning ska bostadspolitiken få nu? Det kan man fråga sig utifrån det svar som justitieministern ger. Jag konstaterar att det är en återgång till politisk styrning i stället för att underlätta, riva hinder och skapa förutsättningar. Politiker anser sig veta bättre hur folk ska bo. Jag tycker att det är konsumenterna som ska få avgöra hur de vill bo. Jag noterar att justitieministern säger att bostadens upplåtelseform inte är viktig. I går på ett seminarium här i , där en av justitieministerns egna partikamrater var en av arrangörerna, kunde man dock konstatera att av de boende i glesbygden äger sina bostäder. Upplåtelseformen är inte helt oviktig. Det intressanta är att ett småhus kan ägas, förvaltas i kooperativ form som bostadsrättsförening eller hyras. Varför ska det inte vara möjligt att göra det i ett flerbostadshus – att äga, förvalta tillsammans i kooperativ eller hyra? I de täta städerna behöver vi flerbostadshusen. Där är de väldigt viktiga. Alla kan inte bo i småhus i de täta städerna. Men vi kan se till att låta konsumenterna välja hur de vill bo och hur de vill förvalta fastigheter. Det tycker jag är väldigt viktigt. Därför gör det mig väldigt bekymrad att justitieministern säger att det inte är viktigt att verka för att kunna ombilda befintliga bostäder till ägarlägenheter. Jag delar inte den uppfattningen. Jag tror att det vore en väldigt viktig reform. Varför vore den då viktig? Jo, i de områden där man har en dominerande upplåtelseform, hyresrätten, kan enstaka konsumenter, eller till och med många, vilja äga sina bostäder. Finns det då inte möjlighet att äga dem eller ombilda dem till bostadsrätter måste man flytta. Det skapar en rörlighet och även områden där man har en rörlighet. Jag tycker att det vore fantastiskt att införa ägarlägenheter. Det skulle kunna ge en blandning av upplåtelseformer. Därför är min fråga till justitieministern: är justitieministern en så stark motståndare till ägarlägenheter som form? 39 Justitie- och migrationsminister (S): Jag måste säga att jag är rätt förvånad över att valt att ställa den här interpellationen. Genom att göra det sätter interpellanten ljuset på ett av den förra regeringens allra största misslyckanden, nämligen bostadsbyggandet. Vi har visserligen sett ett antal misslyckanden som vi nu får hantera, såsom ett jättelikt budgetunderskott på , 400 000 arbetslösa och fallande skolresultat. Men den mycket stora bostadsbristen är ett av den förra regeringens allra största misslyckanden. Det enda som växte var högen av utredningar. Det tillsattes en massa utredningar, jag vet inte hur många. Men man kan inte bo i en utredning. Man bor i lägenheter, i hus – i riktiga hus. Det första ni gjorde 2006 när ni fick regeringsmakten var att avskaffa investeringsstödet och alla andra statliga stimulanser för byggande av hyreslägenheter. Vad hände då med byggandet av hyreslägenheter? Jo, det kollapsade. Det var dramatiskt. Detta har varit en hämsko, både för ungdomars möjligheter att flytta hemifrån och för tillväxten i samhället. Ni har inte klarat av den bostadspolitiska uppgiften. Så svingade ni då ett trollspö och sa: Ägarlägenheterna ska lösa problemet! lade fram en proposition 2009. Då trodde att det därigenom skulle skapas mellan 3 000 och 5 000 nya lägenheter . , 2011, 2012, 2013 och 2014 skulle det enligt tillskapas 20 000 ägarlägenheter. Hur många blev det då? Vi fick själva siffran från interpellanten: 850. Det skulle bli 20 000, lovade ni, men det blev 850. Det här är en fullständigt tom symbolfråga som ni fortsätter att veva när ni i själva verket har avlövat bostadspolitiken på mycket av dess politiska kraft. Skam den som ger sig! Det blev inga 20 000 lägenheter, utan bara 850. Då kommer och säger: Vi ska inte koncentrera oss på att bygga ägarlägenheter, utan i stället på att ombilda hyresfastigheterna och göra om dem till ägarlägenheter. Då kanske det går bättre? Ni har i de kommuner som haft hand om allmännyttan haft en systematisk politik som gått ut på att sälja ut hyresrätter. har ni och era allianskamrater sålt ut 112 000 hyresbostäder bara i . På vilket sätt har valfriheten ökat i genom att ni sålt ut 112 000 hyreslägenheter? Den har inte ökat för de ungdomar som vill flytta hemifrån. De har inte en miljon på banken och kan inte köpa vare sig en ägarlägenhet eller en bostadsrättslägenhet. För er sida måste upplåtelseformen vara otroligt viktig, för ni bedriver systematiskt en politik som går ut på att minska antalet hyreslägenheter och i stället öka antalet bostadsrätter – eller ägarlägenheter, som nu tar upp. Jag förstår också vad vill göra efter att hyreslägenheter sålts ut och blivit ägarlägenheter. Då ska man väl på något sätt kunna hyra ut de här ägarlägenheterna till folk som är i behov av en hyreslägenhet. Den som hyr en ägarlägenhet har inget besittningsskydd. Dessutom är det fri hyressättning. Att öppna för detta storskaliga systemskifte på bostadsmarknaden skulle vara ett sätt att införa marknadshyror bakvägen. Därför är jag emot en sådan utveckling. Jag vill inte att vi leder in på en väg där vi minskar hyresbostadsbeståndet ännu mer. Tvärtom måste vi bygga fler hyresrätter. 40 (FP): Det var ord och inga visor. Men justitieministern kanske ska läsa den utredning som hans egen regering har sagt att man skickat ut på remiss. Där står beskrivet exakt hur hyressättningssystemet, besittningsskyddet, förstahandskontrakten etcetera ska se ut. Den här tonen känner vi igen. Det målas upp enorma hotbilder. Detta är en del av utmaningen och dilemmat inom bostadspolitiken. Jag menar att det här är en möjlighet för konsumenterna. Jag kan också konstatera att prognoserna är de högsta någonsin för bostadsbyggandet. Det rör sig om 42 500 bostäder. Under tidigare regeringstider har det varit betydligt lägre. låg man som mest på 33 000 med de subventioner som fanns. Man löste inte problemen med subventionerna. Men handlar diskussionen om ägarlägenheterna. Jag återkommer till frågan om att ställa olika upplåtelseformer mot varandra. I min hemkommun, socialdemokratiskt ledda , har man ombildat till bostadsrätter. Jo, det har gett finansiella muskler att nyproducera och underhålla fastigheterna. Men det är väldigt svårt att möjliggöra ägande i exempelvis miljonprogramsområdena med de väldigt stora fastigheterna. Här finns en stor möjlighet till en reform som skulle ge konsumenterna mer makt över tillvaron och möjlighet att bo kvar och vara med och förvalta och fortsätta att utveckla sin egen stadsdel. Men där är Socialdemokraternas svar väldigt tydligt. Jag vet att ni inte gillar ägarlägenheterna som form. Ni tycker inte att den upplåtelseformen behövs. Men internationellt sett är det här gångbart. I utredningen redogör man för , och , där det funnits sådan lagstiftning mycket länge och man ser det här som en möjlighet. Så är inte fallet i . Jag delar inte justitieministerns uppfattning om detta. Det andra dilemma som justitieministern har är vad han avser att göra åt det faktum att vi redan har ägarlägenheter . Om det finns ett förvaltningsproblem, varför vill då inte justitieministern bidra till att lösa det, så att man får ett bra sätt att fatta beslut i samfällighetsföreningarna? Detta tycker jag att det är viktigt för justitieministern att svara på. Jag tror att ägarlägenheterna skulle kunna bidra till väldigt mycket samhällsutveckling. Jag tror inte att ägarlägenheterna är en quickfix, vilket inget annat heller är, men jag tror att de är en viktig pusselbit i utvecklingen av bostadspolitiken. Jag tror att bostadskonsumenten själv kan avgöra hur man vill bo. Man ska även i ett flerbostadshus kunna äga direkt, förvalta kooperativt eller hyra. Med ägarlägenheterna får vi också en trygg hyresform som gör att man kan hyra ut med förstahandskontrakt. Man kan också skapa nya former av sociala boenden och ta socialt ansvar, inte minst för att man också kan sprida ägandet. Sju av de tio största fastighetsägarna i är kommuner. Det är inte så att vi har spritt ägandet i , utan det är stora fastighetsägare. Med ägarlägenheterna kan vi också få fram det småskaliga ägandet. Jag tror på mer frihet. Jag tror på socialt ansvar. Jag tror på att vi måste vidta mängder av olika åtgärder, varav ägarlägenhetsreformer är en viktig del. Jag vill se till att de stadsdelar där man inte kan äga, där man skapar ett utanförskap och där det finns människor som också vill äga, inte bara i glesbygd, tror jag att vi måste möjliggöra en ny, modern form av fastighetsförvaltning där vi sätter bostadskonsumenten i centrum. 41 Justitie- och migrationsminister (S): Det har i sålts ut sammanlagt över 150 000 hyreslägenheter som har gjorts om till bostadsrätter. Här i är det över 100 000 hyreslägenheter. Det finns fall där man kan behöva göra det. Man kan som kommun behöva se över sitt bestånd. Men merparten av dessa utförsäljningar har skett av ideologiska skäl av borgerliga kommunstyren. Det har varit en poäng från deras sida att lyfta över från hyreslägenheter till bostadsrätter. Det är 112 000 hyreslägenheter som har sålts ut . Det motsvarar produktion av hyreslägenheter. Ni har sålt ut så mycket som vi skulle behöva bygga i kapp . Det är den ideologiska låsningen som de borgerliga har . Då säger jag: Alla människor har inte en miljon på banken. Unga människor har inte det. För att kunna bilda familj och flytta hemifrån kan man som ett första steg och ibland hela livet behöva en hyreslägenhet. Jag har själv bott i alla möjliga former: hyreslägenhet, bostadsrätt och villa. Det är klart att det är så – det måste finnas blandade upplåtelseformer. Men politiken från borgerligt håll har gått ut på en enda sak: att minska antalet hyreslägenheter och föra över dem till bostadsrätter. Det höjer trösklarna. Det är därför problemet nu är så stort för ungdomar att komma in på bostadsmarknaden. Det är därför att antalet hyreslägenheter har minskat så mycket. säger: ska vi ta nästa steg. Det räcker inte med att göra om hyreslägenheter till bostadsrätter, utan nu ska vi dessutom göra om till ägarlägenheter. Hur många ska vi göra om då? Är det 5 000, 10 000 eller 20 000, om får bestämma? Hur många hyreslägenheter skulle hon vilja göra om till ägarlägenheter?