prot · H20994 · 2015-04-29 00:00:00 — Den strategin antog , och därmed finns nu en bra grund för det fortsatta arbetet framåt. Tack vare strategin är nu förutsättningarna bättre för att nå några av våra 16 nationella miljökvalitetsmål. Det finns en plan för hur de tio etappmål som särskilt rör den biologiska mångfalden ska nås med konkreta åtgärder för att bland annat ytterligare utveckla miljöhänsynen inom skogsbruket, för att rädda hotade arter och naturtyper och för att lyfta fram betydelsen av den biologiska mångfalden och värdet av ekosystemtjänster. Jag är övertygad om att en nyckel till framgång är just att tydliggöra värdet av den biologiska mångfalden och av de tjänster som vi har ekosystemen att tacka för, i form av allt från vattenrening till pollinering och virkesproduktion. Det är min förhoppning att den nya regeringen prioriterar arbetet med naturvård och biologisk mångfald lika högt som alliansregeringen gjorde. Att ett helt enigt miljö- och jordbruksutskott vill göra ett tillkännagivande till regeringen om att stärka arbetet med den biologiska mångfalden lovar gott. Det är bra att regeringspartiernas ledamöter har gått samman med oss från Alliansen för att sätta press på regeringen. Detta betänkande är mycket omfattande, och jag har därför tyvärr inte möjlighet att gå in på alla dess delar. Jag kommer särskilt att fokusera på de fem tillkännagivandena – ett har jag redan nämnt – som vi från utskottets sida vill göra och på några av reservationerna från och Alliansen. Som jag nämnde i min inledning fattade beslut om en väl avvägd rovdjurspolitik i och med att man biföll propositionen En hållbar rovdjurspolitik. Alla våra stora rovdjur har uppnått en gynnsam bevarandestatus. Men arbetet med att till exempel förstärka den svenska vargstammens genetik behöver fortsätta. Förvaltningen av vargstammen genom en selektiv jakt behöver också fortsätta för att stammen ska kunna hållas på en rimlig nivå. Därför är tillkännagivandet om att regeringen ska säkerställa en fortsatt selektiv jakt på varg viktigt. Även tillkännagivandet om att förstärka viltförvaltningsdelegationerna är viktigt. Vi moderater menar att en lokalt accepterad rovdjurspolitik förutsätter en lokal förankring. I strävan efter att flytta beslut närmare dem som på allvar berörs av våra viltstammar i allmänhet och av våra rovdjursstammar i synnerhet tror vi att viltförvaltningsdelegationerna spelar en central roll. Delegationerna är helt enkelt viktiga verktyg för att regionalisera förvaltningen, vilket är en central målsättning för oss. Jag beklagar att regeringspartierna tyvärr motsätter sig detta. Från Alliansens sida vill vi också se en förändring och en modernisering av EU:s art- och habitatdirektiv. Direktivet och dess annex är föråldrade och för statiska, vilket missgynnar naturvårdsarbetet. Det måste i större utsträckning bli möjligt för oss i att göra klassificeringar av hotade arter. Naturvård och biologisk mångfald Apropå hotade arter är handeln med just hotade djur och växter ett stort problem. Mycket bra arbete görs, bland annat inom ramen för EU och inom ramen för Cites, konventionen om internationell handel med utrotningshotade djur. Arbetet behöver dock utvecklas, både i och internationellt. Inte minst behövs tuffare tag mot dem som skor sig på våra hotade djur och växter genom till exempel tjuvjakt och illegal handel. Därför vill Alliansen skärpa lagstiftningen om artskyddsbrott. Jag måste tyvärr konstatera att Socialdemokraterna, vill stoppa ett tillkännagivande om att regeringen ska verka för att ekosystemtjänster ska värderas bättre utifrån den nytta de bidrar med, att den svenska lagstiftningen om artskyddsbrott ska stärkas och att det internationella samarbetet för att bekämpa handeln med hotade arter ska prioriteras. Jag hoppas dock att regeringspartierna kommer på bättre tankar och röstar ja till reservation 13, som jag härmed vill yrka bifall till. Det femte tillkännagivandet som detta betänkande innehåller handlar om att utveckla strandskyddsreglerna. Alliansen reformerade strandskyddet 2009, och gjordes vissa ytterligare justeringar. Syftet med reformerna var att skapa ett mer ändamålsenligt regelverk, ett regelverk som verkligen skyddar värdefull natur och känsliga naturområden men som gör det möjligt att bygga strandnära där miljön så tillåter. Trots de regelförändringar som har gjorts och trots att har minst sagt gott om stränder är det inte många som får lov att bygga strandnära. Bara i mitt eget hemlän, , finns det omkring 1 100 små och . Runt dessa sluter sig mer än 1 stränder. I har vi totalt stränder. Det motsvarar tio varv runt jorden. Dagens strandskyddsregler, och kanske framför allt tillämpningen av dem, bromsar bostadsbyggande och landsbygdsutveckling. För oss moderater är det självklart att en landsbygdskommun måste kunna dra nytta av sina möjligheter att erbjuda ett attraktivt och naturskönt boende genom att bygga i strandnära områden. Vi är övertygade om att det är möjligt att förena med ett starkt skydd av områden som är verkligt känsliga. Jag hoppas därför att regeringen tar till sig det tillkännagivande som utskottet gör om att utveckla strandskyddet, så att det blir mer ändamålsenligt i hela landet i syfte att förbättra förutsättningarna för byggande, boende och näringsverksamhet i strandlägen. Detta borde regeringen göra om man menar allvar med sina fagra ord om att öka bostadsbyggandet. Ett mer ändamålsenligt strandskydd hade bidragit till bättre förutsättningar för ett ökat bostadsbyggande, och då särskilt utanför våra större städer. Just nu pågår en intensiv och ganska infekterad debatt om de förslag till åtgärdsprogram som våra fem vattenmyndigheter har lämnat när det gäller att nå vattendirektivets målsättningar. Känslorna är mycket starka på grund av att många av dem som berörs inte känner att man lyssnar på dem och inte känner sig delaktiga i processen. Samma starka känslor riskerar att rivas upp när man ska bilda olika vattenskyddsområden eftersom det också är beslut som i mycket stor utsträckning påverkar markägarna. Därför är det oerhört angeläget att försöka skapa en välfungerande dialog och en delaktighet i de processerna, herr talman, och därför yrkar jag bifall till reservation 18, som handlar om att finna dialogmodeller och om att kostnaderna för vattenskyddet måste kunna fördelas på ett rimligt vis. Naturvård och biologisk mångfald Avslutningsvis – jag ser att min talartid börjar rinna ut – vill jag lyfta fram reservation nr 16, som handlar om skötseln av naturreservat. Naturvårdsarbetet reduceras ibland i den politiska debatten till att nästan bara handla om en jakt på nya hektar att skydda. Det är djupt olyckligt. Grunden för en rik biologisk mångfald är ett hållbart brukande av mark och vatten. Vi behöver också skydda mark och undanta mark från produktion, men då är det centralt att vi sköter den på ett bra sätt för att bibehålla och utveckla höga naturvärden. Vi moderater vill att staten bättre följer upp hur vi sköter redan avsatta områden och utvecklar en central uppföljnings- och utvecklingsstrategi. För tids vinnande yrkar jag dock inte bifall till den reservationen, utan jag nöjer mig alltså med att yrka bifall till reservationerna 13 och 18. I detta anförande instämde (M). 79 (S) replik: Vi har hört ledamoten beskriva Alliansens miljöpolitik. Man får tolka din beskrivning som att du är ganska stolt också över den politik Alliansens bedrev i regeringsställning, . Tyvärr är det kanske en beskrivning ni är ganska ensamma om – Alliansen i allmänhet och i synnerhet. När vi frågar det samlade Miljösverige är de ganska besvikna på det som har gjorts. I stället för att fokusera på aktiva åtgärder som hade behövts för att nå miljökvalitetsmålen har man ägnat sig åt att i stor utsträckning göra om system. Ni moderater är inte heller kända för att vara särskilt drivande i miljö- och klimatfrågor. Ni brukar hamna i botten i olika typer av mätningar, inte minst när och andra listar de olika partiernas miljö- och klimatpolitik på såväl nationell som europeisk nivå. Jag noterar också att ni tillsammans med har lämnat en reservation, tror jag, om Århuskonventionen. Ni vill försämra miljöorganisationernas talerätt. krävs det ju att miljöorganisationer har 100 medlemmar för att ha talerätt i olika typer av frågor, och ni vill alltså se över Århuskonventionen för att försämra talerätten. För mig som socialdemokrat är det viktigt att man när man bedriver miljöpolitik har ett såväl ekonomiskt och socialt som ekologiskt perspektiv. Det gäller att kunna hålla alla bollar i luften . Därför måste viktiga aktörer också ha den här möjligheten, och jag vill fråga ledamoten varför ni vill försämra talerätten. 80 (M) replik: Ja, ledamot , jag är väldigt stolt över det arbete alliansregeringen och Alliansen levererade i regeringsställning. Det är jag utifrån de resultat vi ser i verkligheten och i praktiken. När det till exempel gäller klimatpolitiken lyckades vi närapå fördubbla utsläppsminskningstakten, och det i kombination med en stark ekonomisk utveckling. Det blev minus i utsläpp och 60 procents ökning av bnp:n. Det är en god utveckling har haft under bland annat vår tid. Naturvård och biologisk mångfald Vi lyckades få fart på omställningen av vår fordonsflotta, och även skyddet av värdefull natur tog fart under Alliansens tid. Det tog fart bland annat tack vare det nya sätt att arbeta vi införde, nämligen att använda statens mark – i form av markinnehav – som utbytesmark. Det fick fart på omställningsarbetet och gjorde att vi kunde skydda mer värdefull natur . Vi etablerade första naturreservat, bildade Havs- och vattenmyndigheten, tog ett samlat grepp om havspolitiken, drev på för att reformera EU:s fiskeripolitik och mycket annat. Jag är alltså rätt stolt över det arbete som gjordes, men vi har jättemånga och stora utmaningar kvar att ta tag i. När det gäller Århuskonventionen är det inte så att vi vill försämra den, utan vi vill se över hur den kan implementeras på ett bra sätt i svensk lagstiftning. Jag tycker att det är djupt problematiskt hur den ibland faktiskt används . När vi tar skyddsjaktsbeslut när det gäller rovdjuren är det ibland så att de överklagas av väldigt små organisationer, med kanske 101 medlemmar eller så, vilket då stoppar ett skyddsjaktsbeslut. Jag tycker faktiskt inte att detta är en särskilt bra ordning när man har en akutsituation att hantera. Det kan vara en djurhållare som får sina djur rivna och som har fått ett skyddsjaktsbeslut, vilket helt plötsligt stoppas i en väldigt långdragen process på grund av att en ganska liten naturorganisation har rätt att överklaga. Jag tycker att det finns anledning att se över hur konventionen ska implementeras i svensk lagstiftning. I detta anförande instämde (M). 81 (S) replik: Jag respekterar dina svar, ledamot , men jag delar naturligtvis inte dina uppfattningar. missar flera miljömål. Vi har en situation där vi måste ta itu med miljö- och klimatarbetet, och vi såg att ni hade betydligt lägre ambitioner. Det ser vi både i de reservationer ni har lämnat och i den budget ni röstade för . En särskild reservation ni har lämnat och som har anslutit sig till handlar alltså om Århuskonventionen. Jag kan notera att ni är relativt isolerade i att tycka att man ska begränsa talerätten för mindre miljöorganisationer. Även om man kan tycka att 100 medlemmar är lite tycker vi att den här rättigheten är viktig, för det handlar trots allt om information och om allmänhetens möjlighet att delta i olika beslutsprocesser. Jag har respekt för dig och dina uppfattningar, , men jag kan konstatera att vi inte står eniga. Jag tycker att ni moderater har lägre ambitioner när det kommer till miljö- och klimatarbetet. 82 (M) replik: Det var då för väl att ledamoten respekterar mina uppfattningar och åsikter. Det är en bra utgångspunkt för en konstruktiv debatt. Jag har naturligtvis ingen fråga till ledamoten eftersom han inte har möjlighet att svara, herr talman. I stället bara konstaterar jag att det naturligtvis är lätt att påstå än det ena, än det andra om ambitioner men att jag tycker att verkligheten talar för sig själv. var en del av alliansregeringen levererades väldigt goda resultat inom miljö- och klimatpolitiken, och det är jag stolt över. Naturvård och biologisk mångfald Jag och kommer att fortsätta driva att vi i ska ha en ambitiös och effektiv miljö- och klimatpolitik. Där tycker jag att det gång efter annan brister när det gäller den nya regeringens politik. Om vi till exempel tar det nya klimatinvesteringsprogram man har föreslagit finns det i budgetpropositionen eller vårbudgeten inte ett ord om en redovisning av hur stora utsläppsminskningar man beräknar att programmet ska kunna leverera. Man vet helt enkelt inte, och jag tycker att det är anmärkningsvärt att man vill spendera på någonting man inte vet effekten av. Av historien vet vi däremot följande: När vi tidigare hade ett klimatinvesteringsprogram, det så kallade Klimpsystemet, gick en stor andel av medlen åt till administrativa kostnader. Vi vet också att de organisationer som utvärderade systemet var väldigt kritiska till hur pengarna användes och pekade på möjligheterna att utforma ett betydligt mer effektivt stöd. Jag konstaterar alltså att den nya regeringen måhända har högre anslag till miljöpolitiken men att frågan är om man levererar större nytta. Man föreslår nämligen ineffektiva åtgärdsprogram. 83 (SD): står såklart bakom alla sina reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 10 om regional rovdjursförvaltning och reservation nr 16 om allemansrätten. Fördröjning av skydds- och licensjakt genom rutinmässiga överklaganden av demokratiskt fattade beslut har blivit ett stort problem. Att få undantag för skyddsjakt, där ett snabbt agerande är huvudsyftet, är angeläget för att få stopp på den skada och olägenhet som annars kan åsamkas boende och tamdjur. Det har konstaterats av att Århuskonventionens regler om tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor inte har den direkta effekten inom . Alltså har inte kommissionen rätt att lägga sig i medlemsländernas regler för överklaganden, som när beslutat om licensjakt på varg. Här gjorde också förvaltningsrätten i ett stort fel när den stoppade årets vargjakt, som vi minns. Det finns två domar där klargör att eftersom Århuskonventionen inte har implementerats i är det upp till medlemsstaterna att själva bestämma hur de ska hantera konventionen. fastställer att Århuskonventionen ger myndigheter, inte enbart domstolar, rätt att vara överklagandeinstans, som i det svenska fallet . Därför ska svensk lagstiftning gälla vid överklagande av beslut som när det gäller den utlysta vargjakten. Den svenska lagstiftningen säger att , inte domstolar, ska avgöra överklaganden av länsstyrelsernas beslut. har beslutat att ge prövningstillstånd i saken, där överprövat beslutet om licensjakt på varg, angående rätten till domstolsprövning, trots att § 58 i jaktförordningen föreskriver att det inte får överklagas vidare. Detta bör gälla även vid skyddsjakt. Frågan ligger just nu i för avgörande. Vi får se hur detta fortlöper. Naturvård och biologisk mångfald Att organisationer så enkelt kan få talerätt och därigenom kan försvåra, förhala och förhindra myndighetsbeslut är också ett stort problem. Det kan tyckas alltför lättvindigt att klassa organisationer med olika vargliknande namn som miljöorganisationer vilkas syfte är att förhindra och försvåra att myndighetsbeslut verkställs. Det bör starkt övervägas om kravet på medlemsantal för talerätt verkligen ska vara så lågt som 100 och även ses över om verksamhetsarten är att klassa som miljöorganisation. Här kommer vi att återkomma med en egen motion , om så är behövligt. I de rovdjurstäta länen finns ofta en samstämmighet över partigränserna gällande inställningen i rovdjursfrågan, i linje med kommuninvånarnas erfarenheter. Den kommunala lokalkännedomen borde därför värderas högre i beslutsgången när incidenter och angrepp på hundar och tamboskap får befolkningen att reagera. Det kan vara svårt för att bedöma en privatpersons ansökan om skyddsjakt och värdera den problematik som beskrivs och upplevs i närområdet, med ett rutinmässigt avslag på ansökan som följd. Därför bör aktuell kommun vara remissinstans i ärenden om skyddsjakt där tvekar om att bevilja ansökan. Det är alltid bättre med ett grundligt beslutsunderlag än att folk på långt håll sitter och beslutar om något som de kanske inte är så insatta i. En sådan icke-beviljad ansökan skulle då snabbt kunna få ett grundligare beslutsunderlag, då den lokala kunskapen och kännedomen om problematiken i närområdet skulle kunna tas till vara på bästa sätt med ett kommunalt yttrande av en handläggare, för att slutgiltigt beslutas av . Vissa länsstyrelser betalar för vargjakter, andra inte. Oklarheter i regelverket kring ersättning för skyddsjakt väcker såklart irritation. Den som ansöker om skyddsjakt får betala och utföra ett gratisarbete för att upprätthålla viltvården. Det bidrar till att man i många fall avstår från att ansöka om skyddsjakt om man riskerar att få betala för jakten. Flera länsstyrelser betalar inte någonting alls för skyddsjakten. Ett exempel är , där det fattats beslut om två skyddsjakter på varg. Trots att själv tagit initiativ i ett av fallen utgår ingen ersättning. Man utser jaktledare som skramlar ihop jägare att jobba gratis tillsammans med. Det är inget solklart regelverk. I andra län kan samtliga jägare som deltar i jakten avlönas och få ersättning för sina utlägg. Bakgrunden till de olika besluten är att det saknas enhetliga regler i för vem som ska betala för skyddsjakten. Länsstyrelserna gör olika bedömningar och egna tolkningar. En översyn av regelverket är mer än önskvärd för att få ett tydligt och enhetligt regelverk. Här kommer vi också att återkomma , är jag övertygad om. I detta anförande instämde (SD). 84 (S) replik: När man lyssnar på ledamot kan man nästan tro att det inte är biologisk mångfald vi diskuterar utan att vi har hamnat i betänkandet om jakt och viltvård igen, och det är inte riktigt fallet. Men kanske beskriver det syn på vad biologisk mångfald egentligen innebär och vad som ska vara huvudinriktningen när vi diskuterar naturvård och biologisk mångfald. Naturvård och biologisk mångfald Jag talade tidigare om Alliansen och hur pass ambitiösa de är i miljö- och klimatpolitiken. När man ska utvärdera miljö- och klimatpolitik kan man inte säga att den är särskilt imponerande. Ni röstade ned budgeten så att det blev mindre anslag till miljö- och klimatarbete och biologisk mångfald. Och i de förslag som ni har lagt fram i utskottet verkar det mest handla om att man ska få bullra mer vid terrängkörning och om att se över allemansrätten och försämra den. De handlar också om att få skjuta mer, och det är alla möjliga djur som ska skjutas mer. Det finns till och med ett särskilt yttrande från om en särskilt prioriterad fråga, och det är att få skjuta korpar. Det är alltså högt och lågt på samma gång. Med anledning av detta skulle jag vilja fråga ledamot : Vad är egentligen din syn på biologisk mångfald? Vad står begreppet för för dig och ditt parti? 85 (SD) replik: Biologisk mångfald kan man ha många synpunkter på, men för oss är det väldigt viktigt med en hållbar rovdjurspolitik och att rovdjursförvaltningen är i linje med vad vi klarar ute i länen. Du kanske inte bor i ett område där det finns mycket varg, men det gör jag, så jag vet hur problematiken är. Hela är täckt av vargrevir. Det är viktigt att vi får till en så kallad förvaltning där och att det inte försvåras av ideliga överklaganden, till exempel genom talerätten för miljöorganisationer som har 100 medlemmar, som det sägs. De får överklaga beslut och kan förhala och förhindra sådana här beslut. Det är väldigt olyckligt. Det är luddigt vad dessa miljöorganisationers medlemsantal grundar sig på, om det är på antalet medlemmar på Facebook eller på medlemsavgifter. Enligt ska det vara lokala miljöorganisationer. Varken Nordulv, Wolves in eller är några lokala organisationer, utan de är riksorganisationer. Det är inga lokala miljöorganisationer, som hävdar att det ska vara, så redan där tycker jag att det faller. Gränsen var tidigare 2 000 medlemmar, men har man gått ned till 100 medlemmar. Jag tycker att det är väldigt problematiskt att 100 människor i ska kunna stoppa en jakt på ett område. 86 (S) replik: Tack för svaret! Vad jag menar, ledamot , är att jag tycker att det blir lite problematiskt när vi diskuterar ett så viktigt område som just den biologiska mångfalden och det bara kokar ned till att ni vill försämra allemansrätten, att det ska skjutas fler djur och att det ska bullras mer i vår miljö, att det är det som är prioriterade frågor. Det var därför jag ställde frågan till dig: Vad står begreppet biologisk mångfald för för dig? Ändå slutar det återigen med att du pratar om att vi måste skjuta mer varg. Naturvård och biologisk mångfald Regeringen och vi från Socialdemokraterna har tagit initiativ till att inrätta den permanenta vargkommittén så att vi får en långsiktigt hållbar vargpolitik med en gynnsam bevarandestatus. Det handlar inte bara om att komma fram till att bevara rätt antal vargar, utan det handlar också om att ta hänsyn till såväl glesbygdsbefolkning som andra intressen. Det är en helhetsbedömning som ska göras. Det är därför vi har tillsatt vargkommittén, och det är därför vi kommer att ge i samråd med i uppdrag att titta på just dessa frågor. Det är en ansvarsfull, hållbar rovdjurspolitik. Med anledning av den rödlistning som kom i går av inte minst lo och björn hade det varit klädsamt om också hade hoppat på båten och varit med och tagit ansvar för en långsiktigt hållbar politik, både vad gäller biologisk mångfald och rovdjurspolitik. Därför frågar jag igen: Hur tänker kring biologisk mångfald och inte bara när det gäller varg? 87 (SD) replik: Även vi vill alla växters och djurs bästa, men de måste också förvaltas. Vi kan inte ha en viltstam som inte förvaltas på bästa sätt. Ni är helt snett ute när ni vill ha en tredje eller fjärde utredning i . Detta har utretts in absurdum. Fortsätter vi att utreda utan att komma till skott kommer problemet att växa, och vi får en rovdjursstam som är ännu mer okontrollerbar än den har varit . Det här är ett stort problem i vissa län i västra . Jag förstår att de som bor i andra delar av landet inte lägger samma vikt vid dessa frågor. Bor man i ett problemområde upplever man problemen. Bor man långt ifrån tycker man inte att det är ett stort problem. Då ser man andra värden och frågor som viktigare. Det kan handla om detta, om segregation eller om vad som helst. Troligtvis är det detsamma med storstadstänket här. Ni vet inte vilket ben ni ska stå på i dessa frågor. Ni sitter i knät på . Det är storstadstänket och vad de små miljöorganisationerna med hundra medlemmar säger som gäller. Det är den linjen ni för i rovdjurspolitiken. 88 (MP): Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag till tillkännagivande om att stärka arbetet för biologisk mångfald. Som en konsekvens av det vill jag yrka avslag på alla reservationer i betänkandet som handlar om att försvaga arbetet för biologisk mångfald. De är skrämmande många. Biologisk mångfald är grundförutsättningen för ekosystemens möjlighet att leverera allt det som vi människor måste ha för att leva här på jorden. Mat, vatten, material, energi, pollinering, hälsa, naturupplevelser är exempel på så kallade ekosystemtjänster som vi är beroende av. Naturen är en sinnrik konstruktion. Den klarar sig bra utan oss, men vi klarar oss inte utan den. Det är vårt ansvar att se till att även kommande generationer kan få tillgång till alla dessa nödvändiga ekosystemtjänster. Vi har en regering som tänker ta det ansvaret. Redan i regeringsförklaringen slås det fast att naturvård och biologisk mångfald är en prioriterad fråga.