prot · H20976 · 2015-03-20 00:00:00 — Jag tycker att det viktigaste i det läge som vi är i nu helt enkelt är att regeringen följer upp vad som händer i de här frågorna efter hand, agerar med kraft och återrapporterar vad som händer och hur man agerar om man ser att det håller på att spåra ur. Tills vidare har jag inget ytterligare att tillföra mer än en kvarstående, stor oro för att detta förr eller senare slutar antingen med en räkning till eller med att andra viktiga ändamål i EU:s budget får stå tillbaka därför att man får täcka för förluster. Jag tackar så mycket för debatten. 114 (S): Först om detta med att pressa regeringen, som uttrycker det. Jag måste ha varit jävligt framgå… Förlåt mig! (FÖRSTE VICE TALMANNEN: Hyfsat språk!) Jag ber om ursäkt – jag ska inte göra så mer! I så fall har jag varit väldigt framgångsrik i tidigare, för då har jag pressat alliansregeringen . Men jag har inte kallat det för att ”pressa”, utan jag har kallat det att vi har ett bra samarbete med regeringen i de frågor där detta har skett. Det gäller bland andra och de olika energiministrarna. Jag kallar dock detta inte att pressa, utan jag kallar det ett gott samarbete. Men det är möjligt att begreppen är olika. Beträffande geografiska hänsyn: Det fanns faktiskt förslag från ett antal medlemsländer om att man skulle fördela pengarna så att alla länder fick lika mycket i förhållande till befolkningen eller vad det kunde vara. Sådana förslag fanns det ganska långt in i förhandlingarna. Vi var överens om att definitivt säga nej till sådana saker. Det skulle aldrig användas. Vi ville inte ha det. Det revisionsrätten har anfört måste naturligtvis vägas in. Men det är väl ingen – jag betonar det – här i kammaren som har tyckt att detta har varit det allra bästa förslaget. Men vi tycker att om vi ska vara med, då måste vi vara med och påverka, och då kan vi inte bara säga nej. Det är ett argument som vi ofta använder i EU-frågor eftersom det är viktigt för att vara med hela vägen. 115 (M): Beträffande att pressa eller samarbeta: Jag ser det så att det från regeringen inte fanns något nämnvärt intresse av att verkligen bevaka och säkerställa att Efsiplanen inte leder till ökade medlemsavgifter för . När vi började lyfta den frågan i och ställde frågor kring detta i finansutskottet blev det ett väldigt liv. Tonläget i diskussionen blev högt, och efter mycket om och men lyckades vi till slut nå en kompromiss, och det var positivt. Problemet är att så fort vi har lyft upp denna fråga har vi från regeringen fått höra: Det är ingen fara, detta kommer inte att hända, ni kan lita på oss. Jag ska vara ärlig och säga att vi inte har den tilliten till och att är så mån om skattebetalarnas pengar – det är man generellt inte på hemmaplan – att man tar denna fråga på allvar. Det som vi nu kan se är att lyfter fram denna fråga och påpekar att det finns farhågor om att detta kommer att leda till ökade kostnader. Vi har konstaterat att samtliga partigrupper i är överens om att man inte ska plocka dessa pengar där man ursprungligen sa att man skulle plocka dem. står vi alltså här med ett paket på motsvarande ett antal , och det finns ingen finansiering. Det tycker vi från Alliansen är ett stort problem. Vi hörde inga utläggningar från finansministern som tydde på att hon har tagit sig an frågan och att hon har tagit kontroll över läget. Det kan därför mycket väl bli så att skattebetalare får stå för detta, till följd av att regeringen inte har tagit den här frågan på tillräckligt stort allvar och bevakat den, genom att vi får högre medlemsavgift i EU. 116 Finansminister (S): Jag tycker att påståendet gränsar till … (FÖRSTE VICE TALMANNEN: Det får finansministern i så fall ta upp i talarstolen. Det är inte jag som deltar i debatten.) Men det är en ordningsfråga. (FÖRSTE VICE TALMANNEN: Det kan inte vara en ordningsfråga vad som framförs från talarstolen. Det får finansministern i så fall ta med respektive ledamot. Jag uppfattar inte någonting som bryter mot reglerna i kammaren.) Det är bra att man får glida på sanningen hur mycket som helst enligt den moderate förste vice talmannen. Det är möjligt att man får det enligt andra talmän också. Ni är mycket mer erfarna än jag i . (FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag rekommenderar finansministern att inte börja käfta med talmanspresidiet. Det är inte därför finansministern är här.) Jag talade med talmanspresidiet för att jag behövde hjälp från talmanspresidiet. Jag tycker att det är lite svårt när det i debatten kommer påståenden som glider för mycket på sanningen. Det har jag tagit upp tidigare under eftermiddagens interpellationsdebatter. Att säga att jag inte har tagit till mig detta är inte korrekt. Jag förde nämligen på Ekofinmötet i fram precis det som vi var överens om i om att jag skulle ta upp. Det var precis det som jag sedan också sa i kammaren. påstod också att vi har sagt: Lita på oss, det här kommer inte att vara några problem. Det är inte heller korrekt. Jag har berättat för precis hur uppbyggnaden av den här fonden ser ut och vilka risker som finns med den fonden. Jag har aldrig sagt att detta inte kommer att bli några problem och att ni kan lita på mig. Jag tycker att det är problematiskt när man i kammaren kommer med den typen av påståenden som så att säga glider när det gäller vad som är korrekt och inte, särskilt som vi vet att det i en tidigare interpellationsdebatt har kommit rena lögner. Jag tror inte att det är bra för det politiska samtalet. Revisionsrätten i har kommit med kritik mot denna fond, och jag tycker att det finns en hel del i den kritiken som är relevant. Jag kan dela Revisionsrättens oro när det gäller detta. Något som är positivt är dock att en del av de saker som Revisionsrätten känner sig oroad över har förbättrats under projektets gång. Det tycker jag naturligtvis är mycket positivt. Det finns nämligen flera saker i den här fonden som har förbättrats under det arbete som har skett i och med ministrarna. Det går inte att säga något annat än att det finns risker med detta projekt. Men vi i har gjort allt vi kan för att minimera dessa risker och för att försöka driva en tydlig linje, nämligen att om man överskrider de medel som är direkt avsatta och det behövs ytterligare resurser handlar det om omprioriteringar inom EU:s budget och inte om ytterligare resurser från medlemsstaterna. Det är en tydlig svensk ståndpunkt, och det finns en del andra länder i EU som driver en budgetrestriktiv linje liknande den som vi i har drivit . Det har funnits en mycket bred majoritet i som står upp för att vi ska driva en budgetrestriktiv linje i EU, och det tycker jag är mycket positivt. Vi har haft ett bra samarbete kring budgetrestriktiviteten när vi har jobbat med denna fråga. Den tidigare socialdemokratiska oppositionen stöttade också den borgerliga regeringen i EU-frågor, och en del av oss kan säga att vi hade ett gott samarbete där. Men med ert ordval pressade vi regeringen i frågorna. 117 (M): Jag kan bara konstatera att när vi ställde frågor till statssekreteraren i finansutskottet blev hon ganska ställd. Vi ställde frågan om hur mycket av dessa garantier som faktiskt fanns på riktigt, och vi ställde en del andra frågor som uppenbarligen var mycket besvärliga. Efter hand har insikten ökat, både hos oss och hos regeringen, om att det finns en hel del risker i detta projekt. Förhoppningsvis har vi någon form av samsyn i fråga om att vi behöver ha ordentlig koll på detta. Men när finansministern säger att hon har koll på detta ärende känns det lite konstigt. Det var nämligen först när Alliansen ställde besvärande frågor i dessa sammanhang om de här garantierna som detta började röra på sig. Jag kan konstatera att Alliansen i alla fall har fått regeringen att tänka i lite nya banor och inse att det finns en del risker i detta projekt, och det tycker jag är positivt. 118 Finansminister (S): Regeringen har hela vägen drivit linjer i denna fråga som har varit förankrade i . Det är bra att det i finns ett brett stöd för att vi ska driva en budgetrestriktiv linje, och det har vi också gjort. Sedan har vi naturligtvis utvecklat denna linje i takt med att vi har fått mer information om hur denna fond ska fungera. Hur fonden ska fungera har varit ett löpande arbete under den här våren. Vi har hela vägen pekat på behovet av att det inte ska leda till ökade medlemsavgifter. Vi har också pekat på behovet av att detta ska hållas inom EU:s budgetramar och att riskerna för EU:s budget ska minimeras. Jag är mycket glad och tacksam över att det finns ett så brett parlamentariskt stöd för den linjen. Överläggningen var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2014/15:322 om beskattning av gåvor till välgörenhet 119 Finansminister (S): har frågat mig dels om jag avser att låta skattefriheten för minnesgåvor också omfatta gåvor till välgörenhet och därför ta initiativ till en sådan lagändring, dels om jag anser att en minnesgåva från en arbetsgivare till en anställd, där värdet av gåvan skänks till välgörenhet, bör beskattas som lön. Minnesgåvor kan lämnas till anställda , dels när anställningen upphör, dels när den anställde uppnår en viss ålder eller . Minnesgåvor till anställda är skattefria om gåvans värde inte överstiger . Skattefriheten gäller inte gåvor som lämnas i form av pengar. En arbetsgivare kan därför inte välja att i stället för att ge en minnesgåva skattefritt skänka motsvarande belopp till välgörande ändamål för en anställds räkning. Däremot är det möjligt att skattefritt skänka själva minnesgåvan till välgörande ändamål. Denna ordning är enligt min bedömning ändamålsenlig. Jag planerar därför inte någon förändring av skattelagstiftningen på detta område. 120 (M): Jag vill börja med att tacka finansministern för svaret. Detta är en liten fråga som inte berör så många men som ändå visar på den rödgröna regeringens synsätt när det gäller det civila samhället. Det finns en mängd föreningar i som hjälper utsatta grupper i samhället på olika sätt. Under Alliansens tid möjliggjordes därför skattefri aktieutdelning om den skänktes till välgörenhet samt skattereduktion för gåvor till ideella föreningar. Dessa reformer har underlättat för många viktiga aktörer att kunna göra mer och hjälpa fler. En minnesgåva till en privatperson från dennes arbetsgivare efter en längre tids anställning är skattefri för arbetstagaren. Men om man skulle vilja skänka den gåvan till välgörande ändamål blir den beskattad som lön. Därför anser jag att det vore rimligt att det belopp som minnesgåvan motsvarar borde kunna skänkas skattefritt till välgörande ändamål. Jag anser också att goda exempel som finns ute i samhället ska uppmuntras och inte bestraffas. har regeringen aviserat att man ska slopa skattereduktionen för gåvor till ideell verksamhet. Man skriver på regeringens hemsida: Regeringen anser att understödjande av ideell verksamhet inte är en uppgift för skattesystemet. Prioriteringar av stöd med skattemedel till ideell verksamhet ska avgöras av demokratiskt valda organ och deras representanter. En avdragsrätt för gåvor till ideell verksamhet minskar också utrymmet för det samhälleliga stödet och ökar den ideella sektorns beroende av enskilda personers förmåga och vilja att bidra. Som jag tyder regeringens politik anser man att det i första hand är politiker som ska avgöra hur pengarna ska fördelas och inte medborgarna. Den reform som alliansregeringen gjorde har inneburit att den civila sektorn fått fler och mer resurser för att kunna hjälpa andra. Frågan är om finansministern anser att det slopade avdraget kommer att innebära mer pengar för den ideella sektorn. Det tror inte jag. 121 Finansminister (S): Den ideella sektorn i bidrar oerhört mycket på många olika sätt. Det finns många olika sektorer. Det handlar om kulturverksamhet, idrottsverksamhet, barn- och ungdomsverksamhet och social verksamhet, för att nämna några. Här bedrivs ett fantastiskt, viktigt arbete både med barn och ungdomar men också vad gäller socialt utsatta eller med att stödja människor att till exempel kunna få in en första fot på arbetsmarknaden. Regeringen vill på olika sätt se till att det finns goda förutsättningar för den ideella verksamheten i . Möjlighet att ge kontanta minnesgåvor skattefritt tror jag kanske inte är det mest effektiva sättet att stödja den ideella verksamheten. Det finns kanske andra mer effektiva sätt. Vad gäller skatteavdrag för andra gåvor än just minnesgåvor fördelar vi skattemedel utifrån hur privatpersoner skänker sina pengar. Föreningar som har många förmögna anhängare eller medlemmar som kan ha goda möjligheter att skänka gåvor till dem ska då få större andel av skattebetalarnas pengar än föreningar och organisationer som inte har lika många förmögna sponsorer. Det är inte uppenbart för mig att det är bästa sättet att fördela våra gemensamma skattepengar. Det blir lite som en omvänd . Jag tror att det är bättre att politiska församlingar, där vi har representanter för alla medborgare, tillsammans beslutar hur man fördelar resurser till de ideella organisationerna. 122 (M): När jag lyssnar på finansministern förstår jag att finansministern menar att det skulle bli mer pengar till den ideella sektorn om man skulle ta bort avdragsrätten för gåvor. Då kan ju politikerna som sitter i kommunerna själva avgöra exakt vilka bidrag dessa föreningar ska få. I själva verket baseras ofta de olika bidragen till exempelvis idrottsföreningar eller andra föreningar på antal aktiviteter eller belopp som kan finnas som är nödvändiga för att se hur mycket pengar en förening ska få. Avdragsrätten för gåvor är någonting som är utöver den rätten att få från samhället. Enskilda känner: Jag tycker att den här verksamheten gör ett bra jobb. Jag kommer inte att behålla pengarna själv. Om jag får en skatteutdelning kan jag välja att skänka hela beloppet i stället för att det ska beskattas, eller om jag vill ge ett bidrag för en gåva kan jag få tillbaka på det på skatten. Det handlar om någonting man ger. Det är ingenting man tar. Då skulle det bara bli mer pengar till den ideella sektorn och den civila sektorn. Jag är orolig över den utveckling som har skett när det gäller just den civila sektorn. Vi har den här frågan där regeringen vill slopa avdragsrätten. Sedan har vi momsen på secondhandbutiker. Dessa människor som gör ett bra jobb för alla i arbetar lite i motvind just . Det är jag väldigt orolig för. 123 (M): Det har varit många inlägg och en lång skattedebatt här . Det är nu dags att konkludera. Vi har hört från finansministern att man ska höja skatten på jobb så att fler människor ska kunna komma i arbete. Vi har också hört att det ska vara bra för den ideella sektorn att höja dess skatt. Med detta ser jag sammantaget fram emot nästa gång finansministern ska argumentera för högre skatt på till exempel alkohol och tobak. 124 Finansminister (S): har alkohol- och tobaksskatterna just höjts. Vi får väl se vad som blir resultatet av det. Jag förstår inte riktigt varför tog upp just momsen på secondhandförsäljning. Här råder en väldigt bred enighet om att vi vill lösa den problematiken. Jag var i skatteutskottet och hade ett väldigt bra möte och fick stor uppslutning i skatteutskottet för regeringens linje att vi vill försöka lösa den frågan som inte var löst när vi kom in i . Det är viktigt att påpeka att det inte är en fråga som regeringen har fattat något beslut om. Vi har haft en diskussion med EU eftersom det bottnar i en EU-lagstiftning. Sedan kom också en dom från . Det är väldigt bra att vi kommer att kunna lösa den frågan tillsammans. Vi kommer med förslag från , och vi kan sedan tillsammans lösa den frågan här i . Det ser jag verkligen fram emot. Vi har tidigare diskuterat, och jag, . Det är uppenbart att tycker att så fort någonting är en skattereduktion är det gratis. Då blir det konstigt att man inte kan ha skattereduktion för gåvor, eftersom det inte kostar någonting när man tar det på skattesidan. Men det blir en minskad skatteintäkt. På så sätt blir det en kostnad för medborgarna. Hur den ökade skatteintäkten sedan kommer att användas kommer vi att återkomma till i samband med att förändringen sker. Från regeringens sida tycker vi att det är viktigt att den ideella sektorn har goda villkor för att verka. Den genomför väldigt viktiga insatser i samhället. 125 (M): Utgångspunkten för min interpellation är att minnesgåvor är skattefria. Då är frågan om det inte borde vara skattefritt om man väljer att skänka minnesgåvan till välgörande ändamål. Det var den utgångspunkten jag hade. Där är svaret: Nej. När det gäller övrig skattereduktion för gåvor är den maximala skattereduktionen man kan få , så det är inga större belopp. Det civila samhället är väldigt viktigt. Därför ska vi värna det och stötta det så mycket vi kan. Det var därför jag tog upp frågan om momsen. Jag känner till det arbete som har lagts ned i den frågan. Jag tog upp den eftersom det är en oro som många i den civila sektorn känner som arbetar i secondhandbutiker som handhas av Röda Korset, Kyrkornas Secondhand eller andra. De känner att de arbetar lite i motvind. Det var därför jag tog upp frågan om momsen i samband med den slopade skattereduktionen för gåvor som regeringen avser att lägga fram förslag om . Jag vill tacka för en bra debatt. 126 Finansminister (S): Vi har haft många diskussioner om den ideella sektorn här i kammaren, och jag har även varit i skatteutskottet under den här våren. Det är väldigt glädjande vilket engagemang som finns bland många riksdagsledamöter för den ideella sektorn. Det beror naturligtvis på att vi har en väldigt stor ideell sektor i , vilket är fantastiskt positivt. Jag hoppas att den ideella sektorn verkligen känner vilket stöd som finns från en bred majoritet i riksdag. Det finns också ett stort erkännande från för det arbete de gör. Det är ett faktum att vi har dessa frågor uppe och diskuterar dem i olika interpellationsdebatter men också i skatteutskottet. Jag ser fram emot att vi kan fortsätta att debattera, diskutera och samarbeta om den ideella sektorns villkor . Överläggningen var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2014/15:291 om situationen i flygbranschen 127 Statsrådet (S): har frågat mig om jag avser att verka för att det ställs krav på att flygoperatörer ska ha en hög andel av sin flygpersonal anställd i samma bolag som har drifttillståndet och om jag avser att ta initiativ till en utredning om social dumpning inom luftfarten. Först vill jag säga att frågan om ordning och reda på arbetsmarknaden, till exempel när det gäller anställningsvillkor för piloter och kabinanställda, är en prioriterad fråga för regeringen. Jag delar oron över den utveckling vi kan se med olika slags innovativa affärsmodeller inom flygbranschen som kan leda till försämrade arbetsvillkor och en snedvriden konkurrens. Flygsäkerheten är givetvis mycket viktig. Det internationella regelverket ställer krav på bland annat utbildning, kompetens och certifikat. Det är Transportstyrelsens uppgift att se till att gällande regler följs. En flygoperatör ansvarar fullt ut för att en fullgod organisation upprätthålls och att alla piloter uppfyller alla tillämpliga krav, oavsett anställningsförhållande. Transportstyrelsen kan ingripa mot en flygoperatör som bryter mot kraven. , den europeiska flygsäkerhetsbyrån, har inlett en studie för att se om och i så fall hur flygsäkerheten påverkas av de nya affärsmodellerna inom luftfarten. Regeringen kommer givetvis att noga studera resultatet av denna studie när den föreligger. har kommissionen tillsatt en arbetsgrupp, med deltagande från flera generaldirektorat, för att studera den senaste utvecklingen när det gäller luftfartens sociala frågor. Regeringen verkar för ordning och reda när det gäller arbetsvillkor på den inre marknaden och har startat ett arbete för att motverka social dumpning och missbruk av regelverket. Regeringen kommer att följa utvecklingen mycket noga, och jag är beredd att återkomma i den här frågan. 128 (V): Jag vill börja med att tacka infrastrukturministern för svaret. Jag konstaterar att den ingång som ministern har, att hon nämner arbetsvillkoren för de anställda och delar vår oro för utvecklingen inom flygbranschen, är annorlunda än den tidigare regeringens. Jag har haft interpellationsdebatter om villkoren för flyget med såväl den tidigare arbetsmarknadsministern som den tidigare infrastrukturministern, båda moderater, och då var det ett påfallande ointresse som sken igenom. Det är därför glädjande att den nuvarande regeringen håller med om att det finns problem, och engagemanget kanske även påverkar resultatet. Jag kan ändå inte säga att jag är helt nöjd med svaret såsom det ser ut. Många av dem som är anställda i flygbranschen är hårt pressade och vill ha tydligare besked om regeringens agerande framöver. Som både branschfolk och forskare har påpekat står civilflyget vid ett slags vägskäl. Om inte stater och myndigheter sätter ned foten och hjälper de fackliga organisationerna, som kämpar hårt, kan civilflyget helt domineras av bolag under bekvämlighetsflagg, det vill säga att skatter och löner går via andra länder än de där flyget opererar. I min interpellation tog jag upp ett konkret exempel från . Det gäller bolaget som lägger ned sin bas på . Det ska fortsätta att flyga på men med lettisk kabinpersonal som dock inte ska vara anställd utan vara egenföretagare. I praktiken är det alltså de anställda som får ta större ekonomiska risker. Vi har exempel på piloter som i vissa bolag tvingas vara egenföretagare. De stationeras i ett land och anses ha sin bas där men får ha ett företag som är registrerat i ett helt annat land. Det är klart att det medför stora hinder för ordning och reda inom en så viktig transportbransch som flyget. Det kräver snabbt och resolut agerande. Ministern säger i sitt svar angående säkerheten att Transportstyrelsen övervakar att reglerna följs. Det är riktigt, men problemet är att de så kallade nya affärsmodellerna – sämre arbetsvillkor helt enkelt – påverkar flygsäkerheten. Det är inte så att det har blivit livsfarligt att flyga, men säkerhetsmarginalerna minskar. Det är inte svårt att räkna ut att om kabinpersonalen till exempel är utsliten på grund av tunga scheman, eller om piloten är egenföretagare och förlorar pengar på att vara nitisk vad gäller säkerhetskraven, glider vi ut i farlig terräng. Det här problemet, liksom andra problem som varit uppe i debatten, bottnar i de regler som flygbolagen behöver följa. Ska de följa svenska regler om de opererar i , eller ska de kunna snirkla sig ur? Ska de ta ansvar för dem som gör jobbet, eller ska de kunna ta sig ur det ansvaret? Det är ingen enkel situation, men det finns lösningar. Därför har jag frågat om statsrådet vill verka för att det ställs krav på att flygoperatörerna ska ha en stor andel av sin personal anställd i det bolag som har drifttillståndet. Det skulle sätta stopp för en del av påhitten med bemanningsföretag. Ett annat förslag som fackförbundet fört fram är att det inom ska finnas en tydligare definition av vad som är företagets huvudsäte, alltså det som kallas principle place of business, och att det ska vara villkoret för att få flygtillstånd. Bolaget måste alltså ha någon verksamhet i det land som utfärdar tillståndet. Det är frågor som jag skulle vilja ha lite tydligare svar på än de som ministern gett. Är statsrådet och regeringen beredda att verka för att få dessa förslag på plats nationellt och i EU-samarbetet, som det ju är fråga om? 129 Statsrådet (S): Precis som säger är det här viktiga frågor som hotar de arbetsvillkor som finns inom branschen och därmed riskerar att slå ut seriösa aktörer. Det riskerar också flygsäkerheten, delvis därför att den som är osäker på sin anställning kanske inte är jättepigg på att exempelvis påtala säkerhetsbrister i ett plan. Bland annat har Unionen gett exempel på att det inträffar. Långsiktigt är det naturligtvis oerhört allvarligt inom ett område som är så starkt omgärdat av säkerhetsbestämmelser och regler.