prot · H20981 · 2015-04-07 00:00:00 — Även om vi har lite olika idéer om hur vi ska nå dit är det bra att vi alla värnar om de svenska företagen, både stora och små, och ett gott företagsklimat. Jag uppskattar också engagemang för järnvägsunderhåll. Det är bra att det finns många riksdagsledamöter som tycker att det är viktigt att underhålla järnvägen. Den satsning som regeringen har presenterat innebär en nästan 20-procentig ökning av järnvägsunderhållet. Det är en rejäl förbättring, som vi hoppas ska ge resultat så att det blir något färre problem med järnvägsunderhållet. Med ett gott företagsklimat räcker det inte bara att underhålla järnvägen. Det innebär att en del ny järnväg behöver byggas. Vi hoppas naturligtvis att det ska finnas många företag i som behöver varor till sina fabriker och som exporterar stora mängder varor ut i resten av världen. Då behöver vi investera mycket i infrastruktur. För att detta ska bli möjligt behöver vi på olika sätt arbeta för ett gott företagsklimat i . Precis som säger är det viktigt att det finns väl fungerande institutioner, att avtal hålls, att det finns en väl fungerande skatteadministration och att byråkratin fungerar bra. Infrastrukturen är viktig, och det ska vara möjligt för företag att rekrytera kompetent arbetskraft. Människor ska kunna vidareutbildas så att de kan ta de jobb som finns, och det ska finnas en väl fungerande välfärd i form av äldreomsorg och barnomsorg så att människor kan arbeta på fabriken och få stöd att ta hand om sina barn och äldre. Överläggningen var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2014/15:359 om behov av ökad spårkapacitet – 90 Statsrådet (S): har frågat mig om det är aktuellt med tilläggsdirektiv till för att utvidga Sverigeförhandlingarna även för snabbtåg norr om . Regeringen har inga planer på att utvidga Sverigeförhandlingens uppdrag för att titta på en snabbtågsförbindelse mellan och . Alla åtgärder i Nationell transportplan kommer naturligtvis inte att hanteras inom ramen för Sverigeförhandlingen, och pågår ett förberedande arbete inför en ny nationell plan med bäring på perioden –2029. kommer att få ett uppdrag att börja med inriktningsplanering inför den kommande åtgärdsplaneringen. I Nationell transportplan 2014–2025 finns sträckan Skavstaby––med som en utpekad brist, och har också startat en åtgärdsvalsstudie för att utreda kapacitetsbristen och ge förslag till åtgärder. Det är också avsatt för trimningsåtgärder på hela sträckan –. Järnvägstrafiken på sträckan –är av vikt, inte minst mot den bakgrund som själv lyfter fram, det vill säga den snabba befolkningstillväxten samt att pendlingen på sträckan ökar i båda riktningarna. Frågan om eventuella åtgärder återkommer vi till i den kommande åtgärdsplaneringen, och därmed anser jag interpellationen besvarad. 91 (MP): Stort tack för ett tydligt svar! Frågan om att få en förbättrad kapacitet på järnvägen söder om är inte ny. När vi knöt ihop pendeltågstrafiken mellan och över länsgränsen var ambitionen att få till stånd tågstopp i nya orter, i Bergsbrunna och Alsike. Beskedet vi då fick från dåvarande var att spårkapaciteten tyvärr var otillräcklig. Det gick inte att stanna tågen i ytterligare kransorter. har frågan varit av högsta politiska prioritet i regionen. Socialdemokraterna, och andra partier från län har drivit frågan. Det har bland annat handlat om att skapa bättre pendlingsförhållanden för dem som bor i dessa orter och att med hjälp av fler tågstopp arbeta med klimatsmart bostadsplanering. Vi behöver först få till stånd ytterligare tågstopp för att kunna utveckla orterna. Tyvärr har positionerna inte flyttats fram . Trimningsåtgärder är inte tillräckliga. Visst löser de problem med förseningar, men de skapar inte förutsättningar att stanna tågen vid ytterligare orter. Vi i län kommer naturligtvis att försöka vässa våra argument för att framöver ska få med även en förstärkning av spårkapaciteten söder om i den kommande planeringen inför den infrastrukturproposition som ska läggas fram. 92 Statsrådet (S): Precis som jag sa i mitt svar hanteras inte alla planerade infrastruktursatsningar inom ramen för Sverigeförhandlingen. Det pågår ett alldeles vanligt beredningsarbete inom som handlar om att identifiera brister och i den nationella planen lägga fram förslag på åtgärder som regeringen ska fatta beslut om. Att inte lägga in ett uppdrag till om att utvidga Sverigeförhandlingen till att också bygga ut en höghastighetsbana – det är vad Sverigeförhandlingen i första hand gäller – är inte detsamma som att sträckan inte kommer att prioriteras alls i den kommande nationella planen. Det här är en bana som jag tror att de flesta är överens om att det finns stora kapacitetsbrister i. Däremot är jag inte övertygad om att just en höghastighetsbana med många stopp skulle vara en så bra idé. Om en bana ska kunna ha en hög hastighet bygger det på att man stannar på ganska få ställen. Möjligen är det så att en höghastighetsbana är ett något dyrt alternativ och kanske inte det allra lämpligaste på lite kortare pendlingssträckor där det handlar om att få många stopp och kunna öka arbetspendlingen. Men som sagt kan det behövas åtgärder på sträckan; det tror jag att alla bedömare är överens om. 93 (MP): Det finns ett missförstånd som behöver ut. Infrastrukturministern talar om att snabbhastighetståg inte skulle lösa problematiken med fler tågstopp. Sakerna hänger samman, fast på ett lite annorlunda sätt. Om vi kan etablera snabbhastighetståg norr om upp till och kanske vidare ända upp till frigör det spårkapacitet på befintlig bana. Den ursprungliga tanken , när vi först brottades med problematiken, var att komplettera nuvarande dubbelspår med ytterligare två spår för att kunna få fyra spår. När sedan själva projekten kring Sverigeförhandlingarna kom till stånd och en tanke om utbyggnad med snabbhastighetståg väcktes var det fråga om en alternativ lösning på problemet: att etablera snabbhastighetståg norr om upp till för att därigenom frigöra kapacitet på befintligt dubbelspår och lösa problemet på det sättet i stället. Naturligtvis är det inte då snabbhastighetstågen som ska stanna i de mindre kransorterna mellan och , men vi frigör kapacitet på befintligt spår. 94 Statsrådet (S): Då blir det fråga om en lämplighetsbedömning. Det skulle innebära en stor kostnad att bygga höghastighetsbana. Det är naturligtvis ett väldigt stort ekonomiskt åtagande att bygga ut höghastighetsbanor över huvud taget. Innan man fattar ett sådant beslut ska man vara väldigt klar över att just den åtgärden är den som är mest rimlig och bäst löser de problem som man upplever i en viss region. I just det här fallet är det möjligt att andra lösningar är lika bra eller kanske till och med bättre för att komma till rätta med bekymren. Som sagt återkommer vi , först i infrastrukturpropositionen 2016 och sedan i en nationell plan 2018, med åtgärder som förhoppningsvis ska lösa problem på lite olika håll i landet, inte minst norr om mot . 95 (MP): Det är två problem vi vill lösa, dels naturligtvis problemet med den snabba trafikeringen, att man från eller ska kunna ta sig snabbt söderut mot , och , dels problemet med att kunna etablera fler tågstopp för pendlingstrafiken mellan och . Vi får återkomma gemensamt till hur vi löser båda dessa problem. Det är inte så att en snabbhastighetslösning bara tar fasta på att lösa det ena problemet, utan en sådan skulle kunna bidra till att lösa båda problemen. Därför tror jag att det är väl värt investeringen. Jag hoppas att vi gemensamt hittar en lösning framöver. 96 Statsrådet (S): Även om önskemålen och behoven kan se lite olika ut finns det i alla fall en stor samstämmighet om att det behövs stora investeringar på järnvägsområdet i . Det handlar om att öka kapaciteten genom att bygga nya banor, men i minst lika hög utsträckning om att vårda, underhålla och förbättra kvaliteten i de banor vi redan har; den kapacitetsbrist som finns beror delvis på att det är för dålig kvalitet på befintliga banor. Den satsning som regeringen presenterar , med 600 miljoner till järnvägsunderhåll under detta år och sedan 1,2 miljarder under resten av mandatperioden, kommer naturligtvis att göra stor skillnad för möjligheterna att åka med tåg och skicka gods med tåg i . Det är en satsning som är oerhört välkommen och dessutom helt nödvändig för konkurrenskraft och möjligheter att ställa om till ett mer miljösmart resande. Just kan vi vara nöjda med den åtgärden; får vi återkomma med ytterligare ambitioner. Överläggningen var härmed avslutad. § 20 Svar på interpellation 2014/15:351 om konsekvenser av borttagande av den s.k. bortre parentesen i sjukförsäkringen 97 Socialförsäkringsminister (S): har frågat mig om jag tagit initiativ till en analys för att bedöma vilka effekter det skulle få för kvinnors respektive mäns sjukskrivningstal om man avskaffade den så kallade bortre parentesen i sjukförsäkringen. Vidare frågar han om jag bedömer att det skulle underlätta för regeringen att nå målet om lägst arbetslöshet i EU om den så kallade bortre parentesen avskaffades. Regeringen har en viktig uppgift att sänka arbetslösheten till att vara lägst i EU. Regeringen har också formulerat att arbetslösheten ska minska genom att antalet personer som arbetar och antalet arbetade timmar i ekonomin ökar. Reformen av sjukförsäkringen kommer därmed inte att bidra till att uppfylla regeringens mål om lägst arbetslöshet i EU 2020. Syftet med att ta bort den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen är att skapa en mer human och mer förutsägbar sjukförsäkring. Sjukförsäkringen ska ge trygghet, och ersättning ska lämnas det tar för individen att återfå arbetsförmågan. Det är inte värdigt att människor som är sjuka och inte kan arbeta ska tvingas lämna sjukförsäkringen om och om igen. Sedan den bortre tidsgränsen infördes har människor vid uppskattningsvis 100 000 tillfällen utförsäkrats från sjukförsäkringen. I ca 10 000 fall handlar det om en andra utförsäkring, och börjar människor utförsäkras för tredje gången. Cirka två av tre som utförsäkras är kvinnor. Utförsäkringarna har i många fall medfört lidande för de drabbade. Många har fått vidkännas betydande ekonomiska förluster, och antalet personer i behov av stöd från kommunernas socialtjänst har ökat. som antalet utförsäkrade har varit mycket stort har sjukpenningtalet stigit för kvinnor och för män , och det fortsätter att stiga, trots att den bortre tidsgränsen finns kvar. av dem som tvingas bort från sjukförsäkringen återkommer till sjukförsäkringen efter den långa karenstiden. Jag delar uppfattning att man måste ha ett jämställdhetsperspektiv i arbetet med att komma till rätta med den ökande sjukfrånvaron. Jag kan dock inte se att det skulle förbättra jämställdheten att nästan 70 000 kvinnor har tvingats bort från sjukförsäkringen. I stället behövs åtgärder som förbättrar arbets- och livssituationen för kvinnor. Jag kan som exempel på sådana åtgärder nämna att regeringen gett i uppdrag att göra särskilda förebyggande insatser inom kvinnodominerade sektorer av arbetsmarknaden och att föräldrapenningen kommer att ges en mer jämställd inriktning. Jag kommer även att inleda samtal med arbetsgivare och fackliga organisationer verksamma inom de kvinnodominerade sektorerna på arbetsmarknaden för att vi gemensamt ska kunna vidta åtgärder i syfte att förbättra kvinnors hälsa i arbetslivet. 98 (FP): Jag tackar socialförsäkringsministern för svaret. Det här är en viktig och angelägen fråga som rymmer hur människor ska kunna komma tillbaka till arbetsmarknaden efter att ha varit sjukskrivna. När man lyssnar på ministern kan man få intrycket att det finns en syn att aktiva insatser för att få tillbaka människor till arbetslivet är helt fel väg att gå. Historien lär oss någonting helt annat. När vi hade den bortre parentesen förra gången innebar den tillsammans med den då förda politiken att utanförskapet ökade . Människor hamnade i passiva sjukskrivningar och förtidspensionerades i onödan. Varje gång en människa går från sjukskrivning till arbete är det en vinst för samhället. Men det är framför allt en vinst för den enskilde som lämnar sjukskrivning för att kunna komma tillbaka till arbetsmarknaden. Den har en arbetsplats att gå till, en roll att fylla och en egen inkomst. För att lyckas med det krävs det aktiva åtgärder, rehabiliteringsinsatser och att människor inte fastnar i passiva sjukskrivningar. Där har införandet av den bortre parentesen varit viktig. Varje gång en människa kan lämna en sjukskrivning för att få arbete – ministern var inne på att det i många fall inte är möjligt – är det en vinst både för samhället och för den enskilde. Ministern säger i sitt svar i sitt svar att man vill göra sjukförsäkringen mer human. Vad är mer humant i att människor flyttas från en passiv sjukskrivning till en förtidspension helt i onödan? Vad är humant i att människor hamnar i passiva sjukskrivningar år ? bedömer att kostnaderna för sjukskrivningar kommer att öka med . I det läget aviserar regeringen att den kommer att införa de regler som bidrog till att sjukskrivningarna var på en ännu högre nivå än vad de är . Det är för mig helt obegripligt. Jag vill upprepa min fråga. På vilket sätt underlättas målet om högre sysselsättning – som jag hoppas och tror att regeringen egentligen vill ha – av att ta bort den bortre parentesen? På vilket sätt är det mer humant att återigen införa passiva sjukskrivningar? 99 (M): Jag är en av ledamöterna som satt med i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Den är just nu ute på remiss. Jag är väldigt förvånad över att socialförsäkringsministern kör över remissinstanserna och inte inväntar deras synpunkter utan nu går ut och säger att den bortre tidsgränsen ska tas bort . Det den parlamentariska socialförsäkringsutredningen konstaterade i bred samsyn och enighet var att för att man ska kunna ta bort den bortre tidsgränsen krävs det mycket tuffa kontrollstationer för den enskilde avseende rehabilitering. I Alliansens särskilda yttrande skriver vi också att man absolut kan ta bort den bortre tidsgränsen. Men då måste man försäkra sig om att den enskilde verkligen får en mycket adekvat och kvalificerad rehabilitering. Vi var också i utredningen eniga om att för att man över huvud taget ska kunna diskutera om man ska ta bort den ska man ha gjort uppföljningar av kontrollstationerna så att man verkligen kan se att den enskilde får det stöd och den hjälp som den behöver. Vi måste också komma ihåg varför den bortre tidsgränsen tillkom. Det var för att statsminister tillsatte eftersom man såg att sjukskrivningstalen ökade på ett väldigt negativt sätt och väldigt mycket. Det utredning kom var väldigt tydligt. Man borde ha dessa tidsgränser för att hjälpa människor tillbaka till arbete. Återgång till arbete är själva nyckeln. När människor hamnade i utanförskap gömdes de undan. Det var inte någon som efterfrågade hur de mådde, vad de gjorde och hur de såg på sin framtid. Vi tog fasta på det från alliansregeringen och tillförde den bortre tidsgränsen. Jag ser en oro i att ta bort den när man inte har satt de tydliga kontrollstationerna. Regeringens mål är att ska ha EU:s lägsta arbetslöshet 2020. Under tid som statsminister var målet . Men det infriades aldrig, inte ens i högkonjunktur, trots att förtidspensionerade, långtidssjukskrivna och personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder togs bort ur statistiken. Jag hoppas verkligen inte att jag har rätt. Jag är rädd för att det är på det sättet som man från regeringens sida ska kunna visa upp att man har en väldigt låg arbetslöshet. Om man tar bort den bortre tidsgränsen riskerar människor, om man inte har väldigt tydliga kontrollstationer, att återigen glömmas bort och döljas i statistiken. 100 (S): Jag har väldigt svårt att förstå hur man framställer det som ett problem för jämställdheten att man inte längre ska kasta ut människor från sjukförsäkringen som är svårt sjuka och som behöver vara kvar. Det gäller inte minst kvinnor. Man kan tvärtom se det som ett problem för jämställdheten att så många kvinnor kastas ut och har kastats ut, och en del . Det är väldigt många som har vittnat om vad det betyder för den egna ekonomin, det egna livet och för familjens liv. Det riskerar att slå sönder hela familjens liv. Det innebär en enorm stress när man vet att tidsgränsen närmar sig. Tidsgränsen har inte haft någonting att göra med hur sjuk eller frisk man är, utan det är en fast tidsgräns. Det har därför också blivit väldigt omänskligt mot dem som har varit svårt sjuka. De har vetat att de kastas ut och har en oviss framtid. De kanske kan få komma tillbaka. Men det innebär ett stort lidande på vägen och också ett stort ekonomiskt bortfall där de riskerar att tvingas att gå till för att få pengar för att överleva ekonomiskt, eller i det fall det är möjligt leva på sin partner, eller till och med vuxna människor som får leva på sina föräldrar för att de helt enkelt inte har några pengar. Det var inte syftet med sjukförsäkringen. Det skulle just vara en försäkring. Man avstår lön under sitt arbetsliv för att ha denna försäkring när man behöver den och blir allvarligt sjuk. Vi kan också se att som många utförsäkras har sjukskrivningarna också ökat. Det är inte så lätt att bli sjukskriven. Det har den förra regeringen sett till. Det är väldigt svårt att bli sjukskriven, och det är ännu svårare förbli sjukskriven trots att man är sjuk. Detta visar att vi har en stor grupp människor som är sjuka och som behöver hjälp. Jag tycker att det är en seger för medmänsklighet och jämställdhet i och med att det är så många kvinnor som är drabbade. Det är en övervikt kvinnor. Jag har väldigt svårt att se att det skulle vara ett problem för jämställdheten. Det är klart att det är ett problem att vi har så många som är sjuka. Men det viktigaste vi kan göra är att förebygga. Vi vet att många av sjukskrivningarna har sin grund i dålig arbetsmiljö. Man kan se att kvinnor har varit hårt drabbade när det har varit nedskärningar. Den kvinna som är kvar får då sköta arbetsuppgifterna för andra som har fått gå utan att hon för den skull får högre lön. Det kan gå . Men till slut går det inte längre. Det är mycket det vi kan se. Det är många som har kämpat , och till slut orkar inte kroppen längre. Vi har också sjukdomar som är väldigt svåra att förebygga, som cancer och hjärt- och kärlsjukdomar. Har man en bra arbetsmiljö ökar chansen att man mår bra. Jag tror att arbetsmiljön är viktig. Vi ska också förbättra sjukvården. När det gäller sådana sjukdomar som till exempel cancer handlar det om rätten att bli sjukskriven och slippa den stress det innebär att man också förlorar sin ekonomi och möjligheter att försörja barn. Det handlar också om att man får den bästa vården. Det är någonting som är viktigt. Det förebyggande är A och O. Men rehabilitering är också jätteviktig. Jag är förvånad över att detta framställs som en motsättning till rehabilitering. Det är det självklart inte. Det ska vi också satsa på. 101 Socialförsäkringsminister (S): Sedan jag tillträdde som socialförsäkringsminister har jag fått diskutera den bortre tidsgränsen väldigt mycket och på många olika sätt. Det gör mig emellanåt lite olycklig eftersom det tenderar att ta fokus från det som är viktigt i debatten. Faktum är att vi har sjukskrivningar som stiger, och vi har ett system med en rehabiliteringskedja och en bortre tidsgräns som inte fungerar optimalt för att tidigt i ett sjukfall hjälpa människor tillbaka till arbetslivet igen. säger själva att det behöver göras förändringar här. Jag vill också kommentera det jämställdhetsperspektiv som lyfts in i debatten. Om det är något som är ett problem , när det gäller kvinnors ohälsa, är det inte det faktumet att det skulle vara ett problem ifall vi tog bort den bortre tidsgränsen, utan det är precis det som nämndes tidigare i debatten, nämligen att kvinnor har ett arbetsliv och lever i ett samhälle som genererar en högre ohälsa för dem. Vi behöver göra insatser i arbetsmiljön på arbetsplatserna. Regeringen gör nu fortsatta satsningar på det som påbörjades av den tidigare regeringen. Vi kommer även att göra satsningar på att förstärka det förebyggande arbetet och de tidiga insatserna. Vi vet att när ett sjukfall varar än ungefär två och en halv månad minskar chansen för personen ska komma tillbaka till arbetsmarknaden . Vi måste förändra att kvinnor fastnar i passivitet och långa sjukskrivningar . Och vi måste förändra det genom att säkerställa att de får insatser tidigt i ett sjukfall. Det är där jag önskar att vi kan ha vårt fokus. När det handlar om vad som skedde hör jag att kvinnor förtidspensionerades bort från arbetsmarknaden. Ja, jag instämmer i att det var olyckligt att vi fick så starka ökningar av förtidspensionerna. Men det hängde också samman med kraftiga nedskärningar i den offentliga sektorn . Kvinnor – många 55-plus – slogs ut från arbetsmarknaden, inte minst på grund av stress och press, vilket ledde till att de blev sjukskrivna och sedermera landade i en förtidspension. Det är oroande att vi ser att de kvinnor som blir sjuka på våra arbetsplatser är betydligt yngre och har en lång väg framför sig i arbetslivet och i familjelivet. Jag vill också kommentera det som sa om den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Vi har den största respekten för vad man kom fram till i den. Den är nu ute på remiss. Vi remitterar också det här förslaget om den bortre tidsgränsen. Vi ser fram emot att ta del av remissvaren i båda dessa delar. Med utgångspunkt från det arbetar vi nu också aktivt på när det gäller vad vi möjligtvis kan lägga fram för att åstadkomma precis det som jag talar om här, nämligen tidiga insatser, förebyggande insatser och stärkande av den arbetsplatsnära rehabiliteringen. Det är där som vi kan göra verklig skillnad, inte . 102 (FP): Det är glädjande att höra socialförsäkringsministern idka en viss form av självkritik, till skillnad från hennes partikollega . Det är välkommet. Det är klart att den politik som Socialdemokraterna förde och fram till maktskiftet 2006, precis som ministern själv var inne på, innebar att människor förtidspensionerades i onödan. Jag delar den bilden, och det är precis därför som jag har ställt den här frågan i interpellationen. var det framför allt kvinnor som drabbades av det system som vi byggde upp. Det är en styrka att vi i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen nu har en samsyn om hur rehabiliteringskedjan och insatserna ska se ut. Passiva sjukskrivningar är inte svaret. Det handlar om arbetslinjen, om möjlighet för den enskilde att få arbetsträning, om möjlighet för den enskilde att få rehabilitering och om möjlighet för den enskilde att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Jag förstår att ministern vill tala om det. Och det talar även jag som interpellant gärna om. Men jag vill också understryka att det då är viktigt, precis som man pekar på i utredningen, att också diskutera den bortre tidsgränsen i socialförsäkringen och sjukförsäkringen. befann sig av befolkningen i utanförskap – av befolkningen. är den siffran halverad, till . Jag håller med ministern om att vi kan göra mer på området med de aktiva insatser som gjordes. Men det är klart att de i kombination med exempelvis den bortre tidsgränsen har inneburit att fler människor har kunnat komma tillbaka till arbetsmarknaden från en sjukskrivning. Av socialförsäkringsministern och debatten här kan man få intryck av att det är svårt att bli sjukskriven i – jag tror att det var som sa det. Det är nog riktigt att vi har haft det på det sättet. Det som sägs mellan raderna är att vi tidigare inte hade tillräckligt starka system för att läkare skulle ha tillräckligt stöd i beslutsfattandet om sjukskrivningar. har vi en bättre process för det. Vi har ett bättre regelverk med tydligare medicinska indikationer för den som blir sjukskriven och den som inte blir sjukskriven. Det är viktigt att ha ordning och reda i sjukförsäkringen så att människor blir sjukskrivna på rätt grunder.