prot · H20944 · 2015-01-13 00:00:00 — Överföringar till hushållen på teknisk grund är ingen nyhet, vilket meddelar. Det är väl det som är själva problemet, att det inte är någon nyhet. Den här typen av politik, där man öppnar spärrarna i systemen och gör det enklare att försörja sig på olika former av transfereringar och bidrag och svårare att etablera sig på arbetsmarknaden, har prövats tidigare. Och resultaten känner vi väl till. Det var den här typen av åtgärder som användes när var med och designade systemen. De byggde på att förbättra fernissan i statistiken offentligt men att inte strukturellt se till att fick fler arbetstillfällen. ser vi igen att man ska omklassificera människor i stället för att skapa reformer som gör att jobben kan växa till och bli fler. Då handlar det om att få bättre statistik utan att arbetstillfällena blir fler. Det får man genom att kalla människor i sysselsättning för något annat än vad de är eller genom att se till att människor lämnar arbetskraften. Det är ingen slump att Socialdemokraterna i sin retorik så mycket som möjligt värjer sig mot att använda internationellt gångbara begrepp för att mäta hur ett samhälle mår. Man försöker att prata så lite som möjligt om arbetskraftsdeltagande, om sysselsättning och om sysselsättningskrav. I stället försöker man att tala så mycket som möjligt om arbetslöshet, därför att arbetslöshet är ett begrepp som är enklare att manipulera med politiska styrmedel, hur hög den siffran än är. Det är därför som och alltid vill prata om arbetslöshet och mer sällan om sysselsättningskrav eller arbetskraftsdeltagande. Det är givetvis därför som och regeringen har dragit tillbaka uppdraget till SCB om att det ska finnas ett sysselsättningsmål. I stället har man relativa mål för arbetslöshet och jämför dem med andra länders mål i stället för att ha egna självständiga uppfattningar som gäller för . Då kan man pressa upp utanförskapet, vilket är det underliggande målet i den socialdemokratiska politiken, att göra fler beroende av de offentliga försörjningssystemen och prata om en lägre arbetslöshet, trots att det de facto inte är fler människor som arbetar. Det är en cynisk politik därför att den drabbar människor och i förlängningen drabbar den ekonomi, tillväxt och möjligheterna att finansiera en stark välfärd. Men i politiska tal kan man givetvis framstå som framgångsrik. Man sätter upp ett mål som man vet att man kan nå genom manipulation i stället för genom riktiga åtgärder. Det sättet är ohederligt. meddelade detta, och det är ingen nyhet, och det är det som är själva problemet. Det var genom den här typen av politik som var med och byggde upp ett rekordhögt utanförskap i som växte i stället för att krympa i goda tider. Alliansregeringen pressade ned detta utanförskap med ungefär 200 000 personer. ser vi att det ökar igen. Dessutom ser vi att ni lägger fram förslag på kammarens bord som kommer att bidra till att detta utanförskap ökar. Det är en mycket olycklig inriktning för som långsiktigt kommer att försvaga våra möjligheter att finansiera en stark välfärd och bereda alla människor möjlighet att delta på arbetsmarknaden. 47 (S): Här har vi hört två moderater. Den ene har ingen aning om att denna budgetpost har använts tidigare. Den andre säger att det är så fruktansvärt eftersom den har använts tidigare. Det här är två moderater som har helt olika syn på den tidigare budgettekniken. Jag är glad över att människor såg igenom den kalla, cyniska borgerliga politiken. Men jag beklagar att , tillsammans röstade ned vår budget med en expansiv politik där allting var finansierat krona för krona. Budgeten innehöll investeringar och underhåll av järnväg, bostadsbyggande, införande av en 90-dagarsgaranti och en satsning på att få ned ungdomsarbetslösheten. Det är cyniskt och kallt att vi har borgerliga ledamöter i den här kammaren som inte vill pressa ned arbetslösheten. I stället påstår de att det är bättre att sänka skatterna än att göra investeringar till exempel i välfärden och underhåll till ensamstående föräldrar så att de kan få näsan ovanför vattenytan. Det är cyniskt och kallt att man vill ha en fortsatt barnfattigdom i det här landet. Jag beklagar det verkligen. Vi socialdemokrater vill se till att vi återigen kan pressa ned arbetslösheten. Men vi ska genomföra det på ett sådant sätt att människor har möjlighet att komma tillbaka till arbetet eller ta de nya jobb som kommer till. Då behövs det satsningar på arbetsmarknadsutbildningar och andra tydliga investeringar. Men det har den tidigare borgerliga regeringen, borgerliga ledamöter och sverigedemokrater röstat ned. Att borgerliga ledamöter så tydligt är emot ett trygghetssystem kanske inte är så konstigt. Den borgerliga politiken går ju ut på att hungriga vargar jagar bäst. Man ska inte ha någon hjälp över huvud taget. Det är bara de starkaste som överlever, och sedan skiter man i de andra. Det är den synen som man som borgerlig politiker har, men det leder till stora skillnader i landet och till ökad arbetslöshet. Det som inträffade när jobbstoppet infördes berodde inte bara på en internationell lågkonjunktur utan det berodde också på att den dåvarande borgerliga regeringen hade förstört tryggheten för människor. Människor var oerhört rädda. Rädda människor vågar mindre. Trygga människor vågar mer. Men ersättningen halverades när man tvingades till arbetslöshet – arbetslöshet är ju ingenting som man väljer, som de borgerliga politikerna försöker påstå. Om inte taket i a-kassan höjs kan det leda till halverad ersättning vid arbetslöshet. Det är någonting som de borgerliga politikerna inte verkar ha en aning om. De känner inte någon som är arbetslös. De känner ingen ensamstående förälder som har det jättetufft ekonomiskt. De känner inte heller någon som är svårt sjuk och som drabbas av stupstocken. Jag beklagar att det finns så cyniska och kalla borgerliga politiker. Jag hoppas att det blir som väljarna ville, nämligen att vi ska kunna styra med vår politik så att vår budget går igenom. Då kan vi satsa på en offensiv politik med trygghet, vi kan satsa på kommunerna, satsa på välfärden och stå upp för de svaga människorna igen. På det sättet kan man också pressa ned arbetslösheten. 48 (M): får det vara slut på floskelbiblioteket, . Det är faktiskt inte acceptabelt att fara med så stor osanning som du gör. Egentligen borde jag tacka dig för bilden som du målar upp av att vi borgare är onda gubbar i hatt och monokel som vill förstöra och välfärden. Det är ju fullständigt barockt. Så länge som du fortsätter med denna svartmålning av oss kommer väljarna att inse att du är helt ute och cyklar. Vi har styrt , och man har fortfarande en allmänt finansierad sjukvård, en allmänt finansierad skola. Nästan allting i det här landet är allmänt finansierat. Ändå vill du måla upp bilden av att vi är tillbaka till ett 1700-talssamhälle. Det är fullständigt verklighetsfrämmande. Jag förstår inte vad du vinner på att svartmåla på det sättet. Är det vad er samarbetsregering handlar om? Ni vill samarbeta med oss genom att kalla oss cyniska, hårda, kalla, elaka och onda. Är det vad samarbetet går ut på? Då är det inte en utsträckt hand, utan då är det ett långfinger. Är det det som Socialdemokraterna menar? Någon ordning och reda får det väl vara, . 49 Finansminister (S): Jag vill bara stilla notera att använde väldigt många adjektiv som inte använde. talade om att omklassificera människor. Då vill jag börja med att säga – och det har jag sagt tidigare – att jag tycker att det stora antalet personer som förtidspensionerades under den tidigare socialdemokratiska regeringen var ett av de stora misslyckandena för den regeringen. Är det någonting som vi socialdemokrater har lärt oss är det att det inte var ett bra sätt att arbeta på. Det är också därför som vi har satt upp vårt arbetslöshetsmål på ett helt annat sätt jämfört med hur det var formulerat . har vi ett tydligt mål för arbetslösheten, och säger vi att vi måste följa både sysselsättningsgrad och antalet arbetade timmar. Man måste titta på alla tre faktorer. Problemet med den tidigare borgerliga regeringens sysselsättningsmål var att man fokuserade bara på sysselsättningen. Man ville inte fokusera på arbetslösheten och antalet arbetade timmar. Då blev det som vi nu ser, att man får en väldigt hög arbetslöshet och att man hade inte tillräckligt fokus på långtidsarbetslösheten. Det är därför som vi har så många långtidsarbetslösa människor, inte minst när det gäller unga. Vi har så stor ungdomsarbetslöshet att vi till och med får krisstöd från EU. Det är lätt att nå ett sysselsättningsmål genom att till exempel bara dela på jobben utan att det ger någon ytterligare arbetad timme. Därför är det viktigt att ha fokus på alla tre frågorna, och det är på så sätt som vi kommer att följa arbetsmarknaden framöver. Omklassificera människor kan man göra på andra sätt, till exempel genom att utförsäkra dem. Man kanske ska vara lite försiktig med att använda det begreppet när man är moderat, för det är precis det ni gör, utförsäkrar människor från sjukförsäkringen och omklassificerar dem på så sätt. En del dyker upp igen hos Arbetsförmedlingen, eller så dyker de åter upp i sjukförsäkringen, medan andra tappas bort på vägen och står då helt utan försäkring. Därmed är de borta ur statistiken. På så sätt kan man minska utanförskapet. När jag lyssnar på och hans oro för sjukförsäkringen vill jag bara stilla påminna om hur utvecklingen för sjukskrivningarna varit under den borgerliga regeringen. I början sjönk de, vilket var positivt. Det var en fortsättning på den trend som hade varit med den socialdemokratiska regeringen, . Sedan vände det 2010, och därefter ökade sjukskrivningarna 2010, 2011, 2012, 2013 och 2014. Det är facit av den borgerliga regeringens sjukförsäkringspolitik. , och kan vara alldeles trygga. Vi kommer att använda den beräkningstekniska överföringen på offensiva satsningar. Vi kommer att använda pengarna på att ungdomar – de ungdomar som sitter på läktaren och lyssnar – ska få möjlighet till arbete, kunna flytta hemifrån, ta sig till jobbet med fungerande kollektivtrafik. Flera kanske vill gå en högre utbildning. Vi vill att fler ungdomar ska gå en högre utbildning än de som får möjlighet . När det gäller utbildning på högskola stoppades tyvärr vår budget vad gällde den nivå som vi ville ha. Vi ser behov av viktiga klimatinvesteringar för att ställa om . Vi ser också behov av viktiga investeringar för att göra till ett mer rättvist samhälle där vi minskar klyftorna och tar hand om varandra. Det är till det vi kommer att använda resurserna i den beräkningstekniska överföringen. Exakt hur de fördelas kommer vi att berätta senast i samband med budgetpropositionen. 50 (M): Som vi varit inne på finns det två sätt att minska arbetslösheten. Det ena sättet är att skapa fler jobb, alltså ingenting konstigt. Om vi tittar , , ser vi att en halv miljon nya jobb har skapats. Av den halva miljonen nya jobb har ungefär 340 000 tillkommit då Alliansen styrt. Det är värt att tänka på. Det andra sättet att minska arbetslösheten är att dölja den. I stället för att människor går arbetslösa gör vi om dem till förtidspensionärer eller till sjukskrivna. Det var precis det som gjorde. Man trollade med siffrorna och flyttade människor från att vara arbetslösa till att vara förtidspensionerade och sjukskrivna. Det var så man gjorde. anklagade mig för att ha livlig fantasi när jag ställde frågan till henne; jag fick inget svar. Det var precis så man gjorde, och pekar allting på att man går längs samma väg igen. De absolut största satsningar som Socialdemokraterna föreslår i sin budget handlar om att höja bidragen för dem som inte jobbar. Den arbetslöse börsmäklaren kommer att få mer i bidrag, så mycket mer att han nu kommer att tjäna mer på att inte jobba än vad den 19-åriga servitrisen får i lön för att slita . Man tar bort den bortre gränsen i sjukskrivningen, vilket gör att fler och fler människor kommer att fastna i långtidssjukskrivningar. Sedan har man en stor budgetpost som man inte berättar vad den ska användas till. Jo, de pengarna ska användas till att betala ut bidragen till alla de människor som kommer att fasta i bidragsberoende. 51 (M): Lika lite som jag tycker att det hedrar finansministern och regeringen att man från finansministerns och statsministerns håll ger olika beskrivningar av läget i svensk ekonomi och läget i de offentliga finanserna lika mycket tycker jag att det hedrar finansministern att hon erkänner de stora politiska snedsteg man gjorde , då tillsammans med och andra var ansvariga för politiken och byggde upp det som blev en av vår tids största samhällsutmaningar, nämligen det mycket stora utanförskapet. Socialdemokraterna lämnade efter sig ett rekordstort utanförskap. Människor ville och kunde arbeta, men på grund av politiska strukturer och regler tilläts de inte att etablera sig på arbetsmarknaden. Det ledde givetvis till att vi hade mycket svårt att klara av de åtaganden som ligger inom välfärden, att finansiera skolan och att finansiera sjukvården. Det gjorde att många människor kände att de inte kom till sin rätt, inte fick vara med i samhällsbygget och inte fick det bra liv som de ville ha, detta på grund av den politik som var med och byggde upp. Det tråkiga är dock, nu när erkännandet har kommit, att man väljer att åter slå in på samma väg. ska spärrarna i systemet öppnas upp, nu ska dammluckorna öppnas och möjligheten att åter fastna i de långa utanförskapscyklerna återinföras i politiken. Varför ska du göra det, , när du erkänner att det var ett misslyckande att inte ha spärrar i systemen? säger du att man ska ta bort spärrarna i systemen igen. Ifall spärrarna sedan med nödvändighet leder till förtidspensionering eller andra typer av utanförskap är det fortfarande lika illa. Dessutom tror jag att det är vilseledande – det är i viss mån den debatt vi ska ha här senare – att kalla någonting för en beräkningsteknisk överföring till hushållen och stå här och berätta att den kan innehålla såväl miljösatsningar som satsningar på infrastruktur. Det blir mycket förvirrande, tror jag, för den allmänhet som försöker ta del av vad du egentligen tänker göra av med pengarna på. Det mest troliga är trots allt att de går till mer utanförskap. 52 (S): Jag får väl säga var så god till den som ville ha tydliga skillnader i debatten. Jag ska förtydliga det jag sa. Jag sa aldrig att ni inom Alliansen var elaka. Jag tror nämligen att ni vill väl. Ni tror på er modell, så att säga. Jag ska inte förminska det. Ni tror att det fungerar att göra det sämre för sjuka och arbetslösa. Ni tror på den modellen. Jag tror er när ni säger att ni vill människorna väl. Problemet är bara att ni har misslyckats. Både sjukskrivningarna och antalet arbetslösa ökar. Alltså är det ett bevis på att er modell inte fungerar. Trots att ni har goda ambitioner, vilket jag faktiskt tror att ni har, har ni fel recept för att lösa det hela, och det är problemet. Det jag menar är cyniskt och kallt är att när människor som är sjuka får ersättning från en sjukförsäkring kallar ni det för bidrag, och när människor drabbas av arbetslöshet och får arbetslöshetsersättning kallar ni det för bidrag. Allt det säger ni svepande och talar om dammluckorna som öppnas. Det är cyniskt och kallt. Därmed har jag förtydligat mig i den frågan, och jag hoppas att åtminstone några har velat förstå det. Sedan gällde det jobben. Vi ska ha klart för oss en sak, nämligen att 2006 tillkom 187 000 nya jobb. tillkom hälften så många, det vill säga 80 000 nya jobb. Vad hände 2008? Enligt var det då den borgerliga politiken började gälla, och det var också då som jobbstoppen kom. 53 (M): Vi har kunnat konstatera att och finansministern inte håller med varandra. Det som finansministern beskriver som en katastrofal politik, det som hon och sysslade med, nämligen att gömma och glömma genom att förtidspensionera de arbetslösa, har Socialdemokraterna enligt finansministern tagit till sig och ändrat. Finansministern beskriver den politiken som ett misslyckande. Den politiken beskriver som ett framgångsrecept för samhället. Den politiken skapade alla de hundratusentals jobben. Den slogs sönder av borgarna. Det låter ju helt barockt! Kan ni synka era åsikter och se till att ni har samma budskap? känns det som att jag debatterar två olika partiers politik. vill göra gällande att det var Alliansens fel att jobbstoppen började rulla in över landet. Jag och finansministern anser att det var finanskrisen som var orsaken. Det är ingenting man lätt skakar av sig och ignorerar. Vi ska ha stor ödmjukhet. Det var en extremt ansträngande period för , och det är fortfarande så för hela västvärlden. Därför tycker jag att det är ohederligt av att säga att det här var någonting lättlöst som borgarna skapade. Det stämmer inte. Jag vill tacka finansministern för den ärlighet hon visar. Den politik som vi satte stopp för, nämligen gömmandet och glömmandet av människor i arbetslöshet och förtidspension, var beklaglig. 54 Finansminister (S): Jag vill klargöra för att det som talar om är den sysselsättningsökning som skedde 2006. Det tillkom väldigt många jobb 2006. Den socialdemokratiska regeringen lämnade en jobbmotor efter sig. var alldeles för många personer förtidspensionerade, men det är två olika saker. och jag har naturligtvis precis samma budskap, eftersom vi kommer från samma parti. Det är bra att ni uppskattar det faktum att jag säger att jag inte tyckte att det var bra med så många förtidspensioneringar. Kanske får vi i nästa debatt möjlighet att höra moderater säga att det inte är så bra med den mycket höga långtidsarbetslöshet vi har bland ungdomar till exempel. Den här debatten har dock handlat om den beräkningstekniska överföringen, som finns på en rad i budgetpropositionen. gick så långt att han tyckte att vi skulle använda den beräkningstekniska överföringen. Jag vill då påminna om att vår budget blev nedröstad här i kammaren, så att den beräkningstekniska överföringen inte gäller. I stället var det den budgetmotion står för som passerade genom kammaren, och den innehåller inte någon sådan överföring. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2014/15:173 om sysselsättning och tillväxt 55 Finansminister (S): har frågat mig hur jag ser på Svenskt Näringslivs beräkningar av effekten på sysselsättningen av regeringens förslag i budgetpropositionen . Effektberäkningar av den typ som har gjort är mycket osäkra. Att ange en siffra på tusentalet när, i termer av hur många jobb till exempel en enstaka skatteförändring leder till, är inte rimligt givet den osäkerhet som omgärdar analysen. Regeringen gör därför i stället en samlad bedömning av sysselsättningseffekterna av sitt förslag i budgetpropositionen. Den sammantagna bedömningen av den av regeringen föreslagna politiken i budgetpropositionen är att den leder till en högre sysselsättning och en lägre arbetslöshet. Även bedömer att regeringens budgetförslag bidrar till en starkare arbetsmarknadsutveckling och 2016. beslut angående statsbudgeten från får till följd att de för sysselsättningen viktiga investeringarna inom äldreomsorg, miljö och utbildning, som var en del av regeringens förslag, nu försenas. 56 (M): Att vi har en statsminister och en finansminister som ger olika beskrivningar av läget i de offentliga finanserna är inte den enda förvirring som råder i svensk politik. Det är förvisso en unik och allvarlig händelse, men det är inte det enda som är höljt i dunkel. Finansministern och vill inte längre på traditionellt vis redovisa sysselsättningseffekterna av politiken. Under alliansregeringen hade medborgarna möjlighet att noggrant ta del av politikens effekter. I enlighet med bästa möjliga vetenskapliga grund och erfarenhet redovisade man dess effekter på jämställdhet, fördelning och sysselsättning. Den här regeringen har valt att inte redovisa just sysselsättningen. Man skulle kanske kunna tro att det är en slump. Det andra får man utgå från att regeringen fortfarande vill redovisa, och man kan se det i budgetpropositionen. Men just effekterna på sysselsättningen vill regeringen inte längre redovisa. Detta har kanske sina skäl. Så här skriver man själv i propositionen: ”De skatteförslag som lämnas och aviseras i denna proposition kommer att bidra till att sysselsättningen … dämpas något.” Hur mycket den dämpas väljer man dock att inte berätta för svenska folket. Det är givetvis inte så att man saknar kunskap om detta. På finns ekonomer och program som efter den bästa vetenskapliga erfarenhet som finns tillgänglig och som används på universitet världen över tydligt kan redovisa vad politiken har för effekter. Finansminister vill dock inte tillkännage för svenska folket vad som ges vid hand när man gör de här beräkningarna. Det är en kunskap hon väljer att behålla för sig själv. Det är beklagligt, för det försämrar kvaliteten på den offentliga debatten och gör det svårare för expertmyndigheter, professorer, medborgare och detta parlament att på allvar utvärdera och granska den politik som förs. Det är också allvarligt för att det inte är någonting nytt. De regeringar som aktivt stött har bland annat lagt ned , den expertgrupp för studier av offentlig ekonomi som granskat sådana här saker. har menat att är överflödigt under en socialdemokratisk regering. Man har tagit tillbaka uppdrag till att övervaka hur utvecklingen på arbetsmarknaden sköts. Kort och gott vill man att jobbpolitiken ska omgärdas av stor osäkerhet och liten möjlighet till inblick i vad reformerna egentligen har för effekt. säger att den samlade bedömningen av politiken är att sysselsättningen ökar. Men man väljer att inte redovisa både plus- och minusposterna. Man redovisar plusposterna. Sedan tiger man om minusposterna och säger att det netto trots allt ska bli plus, men oklart hur mycket. Varför är det så besvärande för finansministern att redovisa hela kalkylen? Vad är det som gör att man inte kan anförtro svenska folket hela berättelsen? Varför är det bara du, , som ska få känna till hela kalkylen? Varför misstror du svenska folket den kunskapen? Lägg hela kalkylen på bordet! Du säger att det är osäkra kalkyler. Ja, det är möjligt att de är osäkra. I viss mån är det självklart. Det är svårt att göra den här typen av kalkyler. Det är därför som väldigt många professorer och andra skickliga akademiker har utvecklat de beräkningstekniker vars resultat ni undanhåller. Må vara att kalkylerna är osäkra, men vilken är den bästa bedömningen? har använt de kalkyler som använt fram till den här propositionen och kommit fram till att din politik kostar ungefär 25 000 jobb. Du vill i ditt svar inte berätta om du anser att det är något fel på kalkylerna. Du säger bara att de är osäkra. Det betyder att du kanske kan tro att det rör sig om mycket mer än 25 000 jobb – 35 000, 45 000? Är det plus eller minus? Vilken är den bästa bedömningen? 57 (S): Upplevelsen att befunnit sig på något partikansli förstärks efter varje nytt inlägg. Kalkyler är mycket intresserad av, och det är gott och väl, herr talman. Sedan säger att man under alliansregeringen kunde få ta del av effekterna av regeringens politik. Det, herr talman, är just det som är problemet. 400 000 arbetslösa har fått ta del av effekterna av alliansregeringens politik. Har tittat ut från sitt partikansli, närmat sig verkligheten, kanske rest ut i landet och träffat någon av de 400 000 arbetslösa? De förlorade inte bara sitt jobb , , utan också möjligheten att försörja sig och möjligheterna till ett anständigt liv. Och det kommer mer, herr talman: förlorade möjligheten att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Det är resultatet av alliansregeringens politik. Jag tror inte, , att de 400 000 arbetslösa satt och läste kalkyler skrattande när de drabbades av arbetslöshet. Nej, de noterade naturligtvis på sitt eget bankkonto effekterna av alliansregeringens politik. Där kunde man svart på vitt se vad den politiken gav. Den gav en arbetsmarknad med ett sämre funktionssätt.