prot · H209100 · 2015-05-20 00:00:00 — Dessa tidningar fyller ofta en viktig funktion i samhällsdebatten. Presstödet ska naturligtvis inte vara ett näringsstöd som bevarar gamla strukturer. Det måste ha en konstruktion som bygger på att vi får en stärkt levande demokrati där journalistiken kritiskt granskar samhället och där medborgare och politiker aktivt deltar och syns i samhällsdebatten. En del av problembilden i tidningsbranschen är att vi som prenumererar på papperstidningar i huvudsak är den äldre delen av befolkningen. Upplagorna minskar när de yngre läser tidningarna på nätet. har kostnaderna för utdelningen av papperstidningar ökat kraftigt. Det har gjort att många tycker att det är för dyrt att prenumerera. Tidningarna har svårt att ta tillräckligt betalt för det material som produceras på nätet. Reklamintäkterna för papperstidningar har minskat på grund av reklam i digitala medier. Nättidningarnas reklamintäkter har koncentrerats till några få tidningar med många läsare. Detta är en viktig del av den problembild som vi har haft att försöka lösa i . Själv motionerade jag om en förändring av presstödet för att ekonomiskt underlätta digital utgivning, för att minska kravet på den andel av upplagan som måste vara abonnerad och för ett snabbare införande av de förslag som har lagts fram av . När vi i behandlade min motion enades vi om ett tillkännagivande som innehöll ett tillstyrkande av motionen i vissa delar. Vi var alla angelägna om att regeringen snabbt skulle återkomma med förslag till ändringar i presstödsreglerna före den nu gällande presstödsperiodens utgång. Den proposition som vi nu behandlar är ett svar på detta tillkännagivande. Statens stöd till dagspressen Med anledning av propositionen har vi från allianspartierna väckt en gemensam motion. I den har vi lyft fram huvudförslagen i förslag om samdistribution av post och tidningar, avskaffande av reklamskatt för dagstidningar, en ny stödtrappa för hög- och medelfrekventa tidningar, en justerad stödtrappa för lågfrekventa tidningar och ett omställningsstöd för digital utgivning. Vi föreslog också i motionen en förlängd giltighetstid för presstödsförordningen. I den proposition vi nu behandlar framgår det att regeringen i anslutning till höstens budgetproposition kommer att ta upp frågan om avveckling av det särskilda presstödet till storstadstidningarna. Även om vissa delar i förslag nu kommer att tidigareläggas uppfattar jag regeringens förslag på det sättet att denna avveckling av storstadsstödet inte kommer att tidigareläggas eftersom tidningarna behöver den tidigare föreslagna tiden för sin omställning. Jag vill dessutom peka på att vi i vår alliansmotion har lyft fram att när man utarbetar stödtrappan för sex- och sjudagarstidningar, alltså de högfrekventa tidningarna, bör man analysera förhållandet att sjudagarstidningar har högre kostnader än sexdagarstidningar och att detta bör få konsekvenser när det gäller stödbeloppet. Vi har alltså med utgångspunkt från förslagen i propositionen och förslagen i vår alliansmotion förhandlat fram en sjupartiöverenskommelse där vi är överens om ett tillkännagivande till regeringen som innehåller våra och huvudförslag. Det är förslag som till stor del kommer att läggas fram i samband med höstens budgetproposition. Jag är naturligtvis nöjd med att vi på detta sätt bidrar till att förbättra förutsättningarna för dagspressen i vårt land. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkande. 10 (V): Som många har redogjort för är vi sju partier som står bakom förslaget i betänkandet. Förslagen grundar sig i de förslag som kom från , och även dessa förslag var partierna eniga om. Detta är alltså förslag ur ett tidigare enigt kommittébetänkande som lades fram . har det kommit en proposition med delar av detta, och vi har gjort ytterligare förbättringar i KU; så kan man säga. Jag tänker inte redogöra för innehållet. Det har gjorts tidigare. Jag vill bara som många tidigare talare konstatera att det är viktigt att vi har tillgång till en bra journalistik som har tid och möjligheter att göra kvalitativa fördjupningar, analyser och granskningar både lokalt och nationellt. Presstödet är framför allt bundet till tryckta medier – till en viss form. Det kan man på många sätt tycka är gammaldags. Därför är det också bra att vi nu har förslag som förbättrar möjligheterna att använda det även för de delar som läses på nätet. Vi har tillsatt en ny medieutredning som ska titta på utvecklingen och hur man kan komma vidare med stöd även till andra former av medier. Vi har ändrat sättet att ta till oss nyheter, och det behöver vi se över när det gäller om vi ska ha andra stödformer. Det viktiga är ändå att det är journalistiken vi försvarar. Det är den som ska ha ett stöd. Vi behöver ha en bred granskning, och vi behöver ha fler röster som hörs. Statens stöd till dagspressen Det är lätt att skriva på nätet. Alla kan vara sin egen journalist, och alla kan publicera själva. Men att ha en kritisk granskning, ett djup och en analys, kräver också kompetens och tid. vi kommer fram till en ny form av stöd som behövs för den journalistik vi ändå tycker är viktig – att presstödet är gammaldags har lyfts fram i den tidigare och i diskussionerna som kom efter vår artikel – kommer fler och fler tidningar att gå i putten om vi inte gör något . Det är avgörande att vi kan behålla kompetenta redaktioner och att det finns journalister som kan göra det viktiga arbetet fram till dess att det finns en ny form av stöd och det sker en utveckling av hela mediepolitiken. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. 11 SKÅNBERG (KD): Låt mig börja med att få återge vad skriver i boken : Dåren ropade på torget. Ingen stannade för att svara. Så bekräftades det att hans teser var oemotsägliga. Så varnade alltså för ett samhälle där vi inte bemöter varandras åsikter med en debatt. Vi bara struntar i dem, rycker på axlarna och går vidare. Vi behöver debatten. Vi ledamöter av riksdag vet detta. För oss är tidningar och tv livsluft. Vi har alla Facebook, bloggar och andra sätt att nå ut. Men vi är en försvinnande liten del av befolkning, och vi är beroende av att människor tar del av den demokratiska debatten. Vi skulle inte vara här utan den demokratiska debatten. Jag tycker inte om tidningen . Proletären är inte den tidning jag läser helst. Men jag är tacksam för att de tidningarna finns. Utan en tydlig meningsmotståndare syns inte mina argument i relief mot någon annans. Det är vår tro att de bästa, starkaste och mest bärande argumenten i längden ska vinna. Om vi inte trodde det skulle vi förlita oss på handkraft och våld som ett alternativ. Men vi gör inte det. Vi står upp för demokratin och den öppna debatten. Jag levde i . Eftersom jag i mitt arbete som riksdagsledamot är beroende av tidningar tog jag del av de tidningar som fanns där. Det var blaskor. Jag ska inte namnge dem, för då råkar jag illa ut. höll inte den kvalitet man kunde förvänta sig i ett land med en tredjedels miljard människor. Tv var ännu värre. Vi försökte titta på tv, men det gick till slut inte. Då satt vi, beroende som vi var, och tittade på svenska medier och försökte hålla oss uppdaterade. Med alla sina brister var detta bättre än vad som fanns att tillgå i ett stort land som . Vi behöver den granskande journalistiken. Om en tidning inte lever upp till de förväntningar vi har på den kommer den tidningen att försvinna, och läsarna kommer inte att vara den tidningen trogna. Därför behöver vi en mångfald. Vi behöver debatten, som jag sa inledningsvis. är jag glad. Jag är glad för att samsynen är så stor om att ett presstöd behövs. Vi behöver de andra medierna också. Vi behöver sociala medier, bloggar och så vidare, men talar vi om presstödet, nischen i form av dagspress i antingen tryckt form eller digital form – på det sätt vi väljer att tillgodogöra oss den. Vi är eniga om att vi vill ha kvar presstödet och att det ska stärkas. Det ska inte försvagas. Från födelse- och bröllopsannonserna i dagspressen till de stora perspektiven, Putins hot mot västvärlden och så vidare – vi behöver hela detta spektrum. Det hjälper dagspressen oss med. Statens stöd till dagspressen Jag var en del av , och jag fick se hur vi utifrån olika utgångspunkter från de olika perspektiven i politiken kunde komma fram till en närmast total enighet – med något undantag. Det är jag glad för. för vi det vidare i dagens betänkande. Det är en direkt följd av en närmast enig presstödsutredning som vi nu förverkligar i första steget, som Per sa. Jag ska inte ta upp tid med att räkna upp alla detaljer som nämns i vårt betänkande för att något förbättra situationen för presstödet, utan jag ska nämna ett par russin. Vi räknar med att det ska bli en samdistribution av tidningar och post, och vi har tagit första steget för att förverkliga detta. Per är moderat, och han tar inte i så mycket. Han sa att det är fråga om per dag. Det är en försiktig beräkning. Det kan vara så mycket som per dag som kan vinnas på en samdistribution. Tänk praktiskt, framtid och vad som är modernt, och vi förstår alla att det skulle vara en god effektivisering. Ett annat russin som jag vill lyfta fram är avskaffandet av reklamskatten, som vi räknar med ska ske till en del . Det känns oerhört angeläget. Flera regeringar har misslyckats med detta. Det vore regeringen till gagn och ära om den lyckades med att börja avvecklingen. Det vill vi gärna medverka till. Jag kan nämna att hög- och medelfrekventa dagstidningar får bättre stödnivåer. Det gäller även lågfrekventa tidningar . Stödet till storstadstidningarna ska också öka. Detta är viktigt för oss. har jag nämnt bara några saker. För att spara tid, herr talman, går jag inte in i detalj. Jag yrkar härmed bifall till utskottets förslag i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.) § 7 Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort betänkande 2014/15:JuU24 Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort (prop. 2014/15:69) 12 (SD): Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort Vi diskuterar betänkande 24 om ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort. Jag vill börja med att yrka bifall till båda våra reservationer i ärendet, så har jag det ur världen. Propositionen innebär ytterligare undantag från kravet att medföra giltigt pass för svenska medborgare som reser ut från . Det nya undantaget ska gälla för dem som reser till en stat inom EU som inte fullt ut deltar i och som medför det giltiga identitetskortet som är utfärdat av en passmyndighet. En av remissinstanserna, Kriminalvården, anför i sitt remissvar att förändringen medför utökade möjligheter för vissa brottsmisstänkta och fängelsedömda att lämna landet för att undgå lagföring och verkställighet. I motiveringen till lagändringen i passlagen anfördes att det har hänt att dömda har avvikit och med hjälp av giltiga pass lämnat landet, vilket framgick i en proposition /05. Det ansågs inte som en bra ordning. Då vidtogs åtgärder för att försvåra för personer att lämna landet under till exempel verkställighet. Kriminalvården har i sitt remissvar sagt att den nu föreslagna ändringen i passlagen innebär att en person som saknar pass i stället med ett nationellt identitetskort kommer att kunna resa från till ett land som inte fullt ut deltar i . Jag ska inte läsa upp hela svaret, men poängen är att det är till nackdel för och till fördel för brottslingen. Vi instämmer i den bedömning som Kriminalvården gör, och vi ser faktiskt ingen anledning till att inte harmonisera reglerna för pass med reglerna för nationella id-kort. Vi föreslår därför i vår reservation att nationella id-kort ska likställas med pass så att bestämmelserna i passlagen och förordningen om nationella identitetskort harmoniseras i fråga om hinder, återkallelse och tillstånd samt möjlighet för intagen i anstalt att inneha id-kortet. Vi är alltså inte negativa till att kunna resa med nationella identitetskortet. Det är smidigt att ha det i plånboken i stället för ett stort pass. Men vi menar att reglerna borde vara likadana så att det ställs samma krav på dem så att de är lika säkra som pass. Vi vill även att det ska införas fingeravtryck på nationella id-kort, precis som på pass. Läser man i propositionen vad regeringen och utskottet i övrigt anser ser man att de inte tycker om våra förslag. Jag har funderat lite: Vad är nackdelen med förslagen? Jo, med utgångspunkt i det som står i propositionen och även i betänkandet menar de att nationella identitetskort inte bör införas eftersom de får begränsad betydelse. De säger att man kan ta ett nationellt id-kort och resa till ett icke-Schengenland. Där har vi ett problem i sig: Om man inför regler om att kunna återta nationella id-kort precis som pass följer det exakt samma logik som för passhandling – exakt samma logik. Varför ska man inte kunna göra det med det nationella id-kortet bara för att man kan resa med det ? Om man dessutom reser med det till ett tredjeland är ett annat argument att man inte kan resa ut från EU, för då krävs det pass. Men som alla vet finns det olika grader av rättsliga instanser i EU, där det är mer eller mindre säkert att resa ut. De länder man ska kunna resa till med det här id-kortet utan fingeravtryck som man inte kan återkalla är bland annat . Och det är nog lättare att ta sig ut från utan ett pass än det är från eller något annat mer rättssäkert land. Man måste leva lite i verkligheten också och kolla vad det här kan innebära. När rättsvårdande myndigheter som till exempel Kriminalvården anför att det kan bli problem, då tar vi det på allvar. Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort En annan invändning är att det skulle ”komplicera förfarandet vid utfärdandet av nationella identitetskort”. Det är ganska intressant. Regeringen och utskottet i övrigt menar att det blir svårare att få ut det här och att det är problematiskt att det kompliceras. Det är uppenbarligen en så stor anledning att man inte ska införa det. Vad är det som är så problematiskt med nationella identitetskort? Hur får man ut dem? Jo, när man ska hämta ut ett pass går man till passautomaten. Man lämnar sina fingeravtryck och tar fotot. Exakt samma automat utfärdar nationella id-kort. Jag har en vän. Han gjorde både ett pass och ett nationellt identitetskort. Han använde samma foto som togs vid utfärdandet av passet i samma automat, där han lämnade sina fingeravtryck – på exakt samma ställe. Det gick i en handvändning. Vad är det som är så fantastiskt svårt med att bara införa de bestämmelserna för nationella identitetskort? Är det så mycket svårare att utfärda dem? Det är det ju inte. Det är exakt samma process. Det är till och med så att nationella identitetskort är dyrare att hämta ut än pass trots att de innehåller mindre information och inte kan återkallas. Vad är det som är så svårt? Dessutom står det som sagt att det försvårar och komplicerar förfarandet. Låt oss då titta på pass, som är det vi har att jämföra med. Vad vet vi om passhantering ? Jo, att den är extremt slapp. Att hämta ut ett pass är nästan lika lätt som att hämta ut en bussbiljett. Är det inte rimligt att vi åtminstone försöker få nationella identitetskort på samma nivå som passen – till att börja med? Sedan har lagt motioner om att se till att den slappa passhanteringen skärps. Alliansen gjorde ingenting . Jag frågade om det när hon var justitieminister. Jag vet inte riktigt om någonting kommer att hända under den här regeringen. Men argumenten som framförs, att det komplicerar förfarandet, håller inte. Det tror jag att alla vet om. Det är lika lätt som att få ut ett pass. Det är samma procedur, samma maskin och samma foto. kostar till och med mer och innehåller mindre information. Mot bakgrund av det här ser vi inte nackdelen med att bifalla förslag. Vi ser inte det komplicerade. De säger att det kanske inte gör någon jättestor skillnad. Nej, men om det gör en liten skillnad räcker väl det. Vi har ändå de här reglerna för pass. Om man anser att det gör skillnad för pass, varför skulle det inte göra skillnad för nationella identitetskort på samma sätt? Det är jag intresserad av att få veta mer om. Mot bakgrund av detta yrkar jag bifall till vår reservation. 13 (S): debatterar justitieutskottet som bekant JuU24, Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort. Det nya förslaget innebär att svenska medborgare får möjlighet att resa till som inte fullt ut deltar i med ett nationellt identitetskort i stället för ett pass. Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort Ändringen syftar till att bättre anpassa lagen till EU-direktivet om unionsmedborgares rätt att röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier, det så kallade rörlighetsdirektivet. Det kan tolkas som att inte helt lever upp till detta direktiv, och den osäkerhet som råder kring detta stöder att vi ändrar denna lag. En mindre ändring görs också i syfte att anpassa lagen till EU:s förordning om en gemenskapskodex om gränspassage för personer, den så kallade gränskodexen. Båda dessa ändringar ska träda i kraft . Nationellt identitetskort är ingenting nytt för . Förordningen om nationellt identitetskort trädde i kraft och gjorde det möjligt för svenska medborgare att hos en passmyndighet ansöka om och få utfärdat ett nationellt identitetskort med uppgifter om medborgarskap och biometrisk information i form av bland annat en ansiktsbild. Identitetskorten infördes i syfte att underlätta resandet inom det gränslösa Schengenområdet för att man vid behov ska kunna styrka sitt svenska medborgarskap. Den som medför nationellt identitetskort ska vara skyldig att lämna kortet till behörig passkontrollant för kontroll av de biometriska uppgifter som finns lagrade på kortet. Personen ska även låta sig fotograferas digitalt, en metod som ökar alltmer världen över, för att man ska kunna se att ansiktet överensstämmer med personen i verkligheten. När kontrollen är gjord att det faktiskt är samma person på kortet som i verkligheten ska dessa biometriska data förstöras. Den digitala bilden ska alltså tas bort – detta för att det inte ska bli integritetskränkande på något sätt. Ansiktsbilden får absolut inte användas i något annat syfte än att kontrollera identiteten – detta för att uppnå ett gott integritetsskydd, som sagt. Lagändringen kräver inga särskilda övergångsbestämmelser eller anpassningar. Med anledning av detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. 14 (SD) replik: I mitt anförande ställde jag mig frågande till vad nackdelen är med att säga ja till förslag. Jag hörde inget argument för att det skulle vara en nackdel i anförandet alldeles . Jag är intresserad av vad problemet är med att genomföra ett förslag om att kunna återkalla nationella id-kort och att införa fingeravtryck på dem. 15 (S) replik: Visst är det så som säger att exempelvis Kriminalvården lyfter fram det här. Men Kriminalvården skriver också själv att man mot bakgrund av de möjligheter som finns att använda sig av en europeisk arresteringsorder ser att de här farhågorna gör sig gällande i allt mindre grad. Det nämns även som någonting positivt att allt fler länder kan ansluta sig till , vilket skulle underlätta detta ytterligare. Detta kan läsas på exempelvis s. 12 och s. 14 i propositionen. Såklart är det svårare om personen försöker ta sig till ett tredjeland utanför EU, men då krävs helt enkelt pass. Man kan inte resa med nationellt identitetskort på det sättet. Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort Vi menar alltså att det inte är motiverat att införa bestämmelser om hinder och återkallelse för det nationella identitetskortet. Men vi kommer definitivt att följa utvecklingen i frågan. 16 (SD) replik: Jag uppfattade inte vad nackdelen är med vårt förslag. Det kostar uppenbarligen inte mer. Ett pass är billigare än ett nationellt id-kort. Man skaffar det i en handvändning med samma procedur som för pass. Så vad är nackdelen med att införa detta? Kriminalvården säger att det i allt mindre grad är nödvändigt eftersom allt fler ansluter sig till Schengen. Ja, men alla är inte anslutna till Schengen . Då måste man ställa sig frågan: Vad är nackdelen med vårt förslag? Kostar det mer? Nej, uppenbarligen inte. Pass är billigare och görs i samma automat. Så vad är nackdelen? Att ha möjligheten att återkalla ett nationellt id-kort på samma sätt som pass var relevant tidigare – var det viktigt. Det är fortfarande så eftersom pass fortfarande har den regleringen. Så vad är nackdelen? Man säger att det kanske inte gör så stor skillnad. Men om det gör en liten skillnad och är till noll nackdel för vårt land, varför inför vi det då inte? Det är den frågan ingen har besvarat, och det är den frågan jag ställer mig själv. Vad är nackdelen? Vad förlorar på att göra det här – på riktigt? Jag vill ha ett konkret svar. Vad förlorar på att göra det här? Jag har inte fått det svaret. 17 (S) replik: Jag kan bara upprepa att en europeisk arresteringsorder är en möjlighet att lösa problemet ifall någon som är brottsdömd skulle behöva föras tillbaka. Vi ser det som en lösning på problemet, helt enkelt. Vi ser det inte riktigt så som gör. Sedan lyftes frågan om att det är samma maskin och hur man tillverkar passen. Ska man använda fingeravtryck eller inte? I nationella identitetskort finns det, enligt de bestämmelser som finns , biometrisk information, bland annat i form av en ansiktsbild. Utskottet ser inget skäl till att ställa sig bakom det här med fingeravtryck och avstyrker därför motionen. Vi vet ännu inte exakt utformningen av tekniken för just den biometriska kontrollen, som jag nämnde, när det gäller digitala foton. Men det är någonting som håller på att utredas . Det ska finnas en trygghet i att fotona slängs. Integriteten ska också värnas. På har man någonting som kallas för Smarta gränser, som är ett pilotprojekt. Där kommer just ansiktsavläsning och inte fingeravtryck att användas för att säkerställa att rätt person har rätt pass. Vi anser att det är en metod lika god som någon för att kunna säkerställa att det är rätt person – man läser av exakta detaljer i ansiktet. kommer bland annat att besöka för att se över det här . 18 (M): Detta betänkande gäller, som mina kollegor före mig sagt, ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort. Ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort Syftet med denna lagstiftning och andra tidigare lagstiftningar på samma område har varit att försöka tillgodose en av de grundläggande friheterna inom Europeiska unionen, nämligen den fria rörligheten för personer. Hela tanken med EU är just att arbeta för att underlätta fri rörlighet av varor, tjänster, kapital och även personer. anslöt sig till EU 1995 och blev en del av gemenskapen. Året efter gick även med i det så kallade . Huvudsyftet med upprättandet av är att avskaffa de fysiska gränserna mellan unionens medlemsstater. Det innebär att systematiska personkontroller mellan medlemsstaterna är förbjudna och att gränsöverskridande brottslighet i stället förhindras genom fördjupat polisiärt samarbete mellan medlemsstaterna och med förstärkta yttre gränser. Schengenområdet består av 22 medlemsstater inom Europeiska unionen. Det är , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , och . och står utanför bestämmelser om till exempel avskaffandet av systematiska personkontroller. har dock valt att delta i de delar som rör polisiärt och rättsligt samarbete. Därtill, herr talman, är , , och associerade medlemmar i området, vilket innebär att de tillämpar alla bestämmelser men saknar rösträtt vid lagstiftning. , , och är alla fyra bundna vid genom sitt medlemskap i , men de har ännu inte uppfyllt de praktiska kraven för att få avskaffa sina systematiska personkontroller.