prot · H20986 · 2015-04-15 00:00:00 — De finner frekvensen av skolsköterskor, skolläkare och skolpsykologer uppseendeväckande låg i . Det är en psykolog på 2 000 elever och en läkare på 10 000 elever. När det gäller väntetiden för en träff noteras för psykologträff – vid privat skola. Herregud, då hinner man ju må superdåligt innan träffen äntligen blir av! Min fråga till dig, , blir därför: Vad hände efter att ni fick in dessa rapporter som belyser läget? 46 (FP) replik: Med förlov sagt kan jag tyvärr inte svara i detalj på dina frågor, . Jag deltog nämligen inte fullt ut i något av departementens arbete. Jag vet dock att det pågick ett arbete, som avbröts , med att stärka skolhälsovårdens roll när det gäller psykisk ohälsa. Jag har på ett lokalt plan, i , varit med och arbetat mycket med de här frågorna. Det ser nämligen väldigt olika ut i kommunerna; man har arrangerat det på olika sätt. Det beror på att skolan är . är jag personlig, men i mitt tycke ligger skolhälsovården tyvärr under skolan. Jag skulle hellre se att den låg under hälso- och sjukvården, även om den naturligtvis skulle vara placerad på skolorna, eftersom det skulle stärka dess kompetens och roll. Det där är vi dock inte riktigt eniga om ens inom mitt eget parti, så det får vi återkomma till. Vi behöver en starkare generell styrning när det gäller skolhälsovårdens insatser. Vi är helt överens om att vi behöver en helt annan kompetensförsörjning och andra kompetenser för att möta den psykiska ohälsan inom skolans område. Du har också helt rätt, , i att det är där vi möter barn och ungdomar – samtliga. 47 (V) replik: Ja, där var vi väl överens. Men jag menar så här: Ni satt vid makten och såg hur skolhälsovården utvecklades, och det även med tanke på alla friskolor som inte hade något krav på sig att ha detta riggat. ser man konsekvensen. Oavsett om det är en skola eller en friskola tycker jag att barn och ungdomar ska ha rätt att träffa en kurator, läkare eller psykolog när de behöver det. Det blir lite märkligt att det är ganska stor skillnad. I en skola är det 10 veckors väntetid för en psykologträff – och det är för mycket om man väl söker hjälp, kan jag tycka – och i en privat skola är det 22 veckors väntetid. Om man drar igång någon typ av reform, oavsett vilken regering det är som sitter vid makten, tycker jag att man ska ha något slags spej på vad som händer med reformen, vilka konsekvenser det blir och så vidare. Annars kan det gå , och så står man där och tittar på infernot. Det är ju inte så kul. 48 (FP) replik: Skollagen är lika för alla. Precis som tar upp kommer den här typen av signaler i de uppföljningar som görs, som gjordes under vår regeringstid och som säkert fortsätter att göras under denna regering. Då är det viktigt att man har möjlighet att styra upp detta. Jag vet inte hur det är , men jag vet att hade åtgärder på gång för att göra det här likvärdigt över landet och likvärdigt oavsett vilken skolform eller sorts skola det är. Jag måste nämligen också påpeka att den stora skillnaden på det här området, liksom på många andra områden, inte ligger i om det är en friskola eller en skola. Den stora skillnaden finns i stället mellan kommuner och mellan enskilda skolor – oavsett driftsform. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 11 Bank‑, försäkrings‑, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor betänkande 2014/15:FiU22 Bank‑, försäkrings‑, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor 49 (M): behandlar vi ett motionsbetänkande om bank‑, försäkrings‑, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Bank-, försäkrings-, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor En aktuell fråga som berörs i betänkandet är den om samhällets kontanthantering. Vi går mot en utveckling där kontanter används i allt mindre utsträckning. finns det grupper i samhället, som äldre och handikappade, som inte alltid har samma möjlighet att ställa om till en digital hantering. Kontanthanteringen har också drabbats av fördyringar, vilket slår hårt inte minst mot handeln. När möjligheten att använda kontanter minskar uppstår också svårigheter för exempelvis besöksnäringen. Samhället har en skyldighet att se till att mynt och sedlar fortfarande kan användas som betalmedel i . Frågan är hur man bäst lever upp till den skyldigheten. Jag påstår inte att lösningen är enkel, men man bör nog i alla fall vara försiktig med att lagstifta om bankernas skyldighet att i varje läge hantera kontanter. Det kan nämligen få oönskade effekter, som exempelvis att bankkontor kan komma att läggas ned på mindre orter. I viss mån vill vi också bejaka en övergång till en säkrare hantering av våra tillgångar. är kontanthanteringen förknippad med stora risker, exempelvis risken för rån. Men vi får inte glömma att det finns säkerhetsrisker även om kontanterna försvinner, för hur hanterar man en krissituation när elförsörjning och mobilnät inte fungerar? En grundläggande utgångspunkt måste väl också vara att det ska vara lätt för medborgarna att göra rätt för sig i förhållande till det allmänna. Med det menar jag att man bör kunna betala kontant för offentlig verksamhet som man som skattebetalare är med och bidrar till. Det gäller i synnerhet välfärdstjänster. Jag ska kunna betala för mitt sjukhusbesök utan att vara tvungen att ingå avtal med en tredje part, såsom en kortutgivare eller en bank. Jag var i , och då kunde jag inte betala parkeringen på stadens mark utan att göra det på kredit – via sms. Det kan tyckas praktiskt när man är inloggad i och van vid systemet, men det väcker flera viktiga principiella frågor. En av dem är om det är lämpligt att det offentliga mer eller mindre tvingar någon att handla på kredit för att kunna nyttja offentliga tjänster. Frågan är viktig, och detta är anledningen till att tillsammans med Alliansen och i utskottet har valt att reservera sig vad avser motiveringen. Vi vill framhålla vikten av att regeringen återkommer i frågan. En annan omdiskuterad fråga som också har många bottnar är hushållens skuldsättning och överskuldsättning, vilket vi kommer in på i betänkandet. Det krävs politisk handling för att komma till rätta med problemen, och det gäller inte minst våra evighetsgäldenärer. Staten har här ett stort ansvar som den största fordringsägaren och som lagstiftare. Vi ska vidta åtgärder för dem som hamnat i långvarig skuld, men vi måste kanske framför allt göra kraftfulla insatser för att undvika att människor över huvud taget hamnar i skuldfällan. Det handlar exempelvis om utbildningsinsatser och satsningar på budget- och skuldrådgivare. Detta har finansmarknadsministern sagt sig vara medveten om, och han har sedan han tillträdde envisats med att hänvisa till en strategi som komma skall. Jag ser fram emot den strategin, och jag hoppas att finansmarknadsministern snart går från ord till handling. Hushållens skuldsättning hänger även nära samman med bostadsmarknaden. Med ett begränsat bostadsbestånd i kombination med rekordlåga räntor trissas priserna på bostäder upp. Alliansregeringen genomförde stora reformer för att främja bostadsbyggande, och vi ser nu att det byggs betydligt mer. Men mer måste göras, inte minst för att plocka bort hinder i . Vi vill från Alliansens sida understryka vikten av att också i fortsättningen arbeta för en effektiv bostadssektor som fungerar, men utan snedvridande statliga subventioner. Bank-, försäkrings-, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor För att fatta väl avvägda beslut måste vi ha en rättvisande bild av hushållens verkliga skuldsättning. Det har visat sig att den bilden är svår att måla. som vi måste värna sekretess och integritet måste vi säkerställa att det finns relevant statistik som kan ligga till grund för, förhoppningsvis kloka, politiska beslut. Här tror vi att det finns mer att göra. Jag vill här kort också beröra frågan om . Under förra mandatperioden återkallade mandatet som man givit regeringen att sälja statens innehav i . Staten ska alltså, enligt majoriteten i , fortsätta att bedriva bankverksamhet och konkurrera med privata banker. Detta kan starkt ifrågasättas. Näringsminister har själv anfört att inte har något samhällsuppdrag utan att banken agerar utifrån helt marknadsmässiga villkor på en konkurrensutsatt marknad. Trots det menar majoriteten i finansutskottet alltså att har en viktig roll att spela på marknaden. Vi menar i stället att staten bör hålla sig ifrån konkurrensutsatta marknader. Genom att minska eller helt slopa det statliga ägandet i företag som arbetar på sådana marknader blir statens roll som lagstiftare mer renodlad som företagen får bättre utvecklingsmöjligheter. Konkurrensen bli sundare. Därför anser vi i Alliansen att staten ska sälja sitt innehav i . En ytterligare fråga som behandlas i motionsbetänkandet är AP-fonderna och hur de ska förvaltas. Här uttrycks från en vilja att experimentera. vill man att hanteringen av pensionsspararnas pengar inte främst ska vara ekonomiskt ansvarsfull med målsättningen att se till att dagens och framtidens pensionärer får det så bra som möjligt. Nej, tycker att de pengarna ska användas till att experimentera med oprövade klimatsatsningar och protektionism förklädd till aktiv näringspolitik. Självklart ska det statliga sparandet omgärdas av ett etiskt regelverk, men det enda syftet med sparandet måste vara rent ekonomiskt, att se till att pensionärerna får det så bra som möjligt och inte att godtyckligt och med hög risk satsa på det som för tillfället råkar vara politiskt korrekt. Öppnar vi dörren för andra inriktningar och målsättningar än de rent ekonomiska riskerar vi mycket för framtidens pensionärer. 50 (SD): Jag är inte ensam om att adressera problematiken med bluffakturor i detta betänkande. Motioner från ett antal olika partier har lämnats in i ämnet. startade den dåvarande regeringen en mobilisering mot grov organiserad brottslighet. Bland annat vidtog man åtgärder mot den typ av brottslighet som bluffakturor utgör. Statistiken vittnar dock om att det behöver göras mer på området. , året för satsningens initiering, anmäldes 2 963 fall av bedrägeri med hjälp av så kallade bluffakturor. har utvecklingen varit lavinartad. polisanmäldes 11 877 fakturabedrägerier, enligt Brottsförebyggande rådets statistik – en ökning . Förvisso är det en minskning sedan rekordåren 2011 och 2012, men det ligger fortfarande inte på en sådan nivå att vi kan känna oss nöjda. Bank-, försäkrings-, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor Om den tidigare regeringens satsning har gett resultat eller ej låter jag förbli osagt, men det vi kan konstatera bortom allt rimligt tvivel är att det i varje fall inte har gett ett tillfredsställande resultat. Därför föreslår ett antal åtgärder för att vända utvecklingen och skydda såväl privatpersoner som näringsidkare från bedrägerier och bluffakturor. regleras sista betalningsdatum till inkasso enligt paragraf 5 i inkassolagen. Krav på betalning ska sättas inom som är skälig. Vad som anses skälig tid har utvecklats genom praxis och Datainspektionens föreskrifter. Enligt Datainspektionens allmänna råd om tillämpning av inkassolagen bör en skälig tidsfrist inte vara kortare än . Det är en mycket kort tidsfrist, vilket bidrar till den oro som får drabbade att hellre betala ett mindre men felaktigt fakturakrav än att utreda möjligheterna att bestrida det. I kampen mot bluffakturor bör regeringen återkomma med ett förslag om att det som anses som skälig tidsfrist kan göras längre än . På så sätt ges drabbade större möjlighet att utreda möjligheten att bestrida felaktiga anspråk. Vidare har en varningslista över oseriösa företag. Där varnar man för bland annat bluffakturor och företag med oseriösa försäljningsmetoder eller för erbjudanden och utskick som kan uppfattas som vilseledande. För att hamna på varningslistan anges 18 olika kriterier, exempelvis att ett stort antal klagomål har inkommit mot företaget, att företaget har utformat ett erbjudande som faktura, och så vidare. Med stöd av Svensk Handels varningslista bör regeringen utreda hur listan, eller en liknande lista, kan utvecklas och användas av svenska myndigheter för att speciellt peka ut företag som skickar ut bluffakturor eller bedriver bedrägliga verksamheter. Regeringen ska också utreda hur inkassobolag ska kunna förhindras att behandla ärenden från företag på denna lista. Slutligen ska regeringen utreda hur banker ska kunna göras skyldiga att snabbt stänga bankkonton och tjänster som används av dessa företag. På så sätt förhindras förutsättningarna avsevärt för de organiserade brottslingarna att bedriva verksamhet genom bluffakturor. Om ökningen av bluffakturor inte motverkas kommer vi att se en tilltagande misstro mot avtal. Bluffakturor utgör en viktig inkomstkälla för grov organiserad brottslighet. Därför välkomnar att nya och fler initiativ tas på området. För att spara tid vill jag också i mitt anförande passa på att ta upp motion 1544, en motion som faller inom ramen för det ämne som anförts. Konsumenter har i regel en nackdel mot inkassoföretag på grund av den legitimitet inkassoföretagen äger i rätten att driva in förfallna skulder. Systemet i sig är självklart legitimt, men det skulle kunna göras mer generellt genom en utökad möjlighet att betalningar kan ske genom att kräva att inkassoföretagen alltid måste ställa ut till sista betalningsdatum. Detta bör kombineras med att inkassokravet måste vara konsumenten till handa efter utställd faktura. Bank-, försäkrings-, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor Jag yrkar därför bifall till reservation 2. 51 (V): är uppenbarligen det parti som inte är nöjt med dagens situation för konsumenter inom bank och försäkring och som har förslag till förändringar. Vi står bakom de motioner och fem av de sex reservationer som behandlas i dagens betänkande. Statliga garantier, såsom insättningsgarantin, innebär en kraftig subvention av storbankernas upplåningskostnader. Denna garanti förklarar varför vissa bolag kunnat vaxa sig så stora att de blivit Too big to fail och utgör grunden for den incitamentsstruktur som var en av huvudorsakerna till finanskrisen. Garantin i sig är bra men är i dess nuvarande form absurd i och med att banker kan använda subventionen till att spekulera med egna pengar i olika finansiella instrument. Man kan helt enkelt använda den statliga insättningsgarantin för att locka till sig sparare, och när deras kapital är på plats kan det användas till högriskportföljer. Staten blir då garant för spararen men framför allt för bankernas risktagande. Bankernas nuvarande affärsmodell innebär att de dels placerar pengar för kundernas räkning, dels placerar pengar för egen räkning. Detta kan leda till betydande intressekonflikter och bidra till ökad instabilitet i det finansiella systemet. Endast bankernas traditionella verksamhet, och inte investmentverksamheten, bör därför omfattas av denna implicita garanti. anser att regeringen skyndsamt bör tillsätta en parlamentarisk utredning i syfte att ta fram ett lagförslag som separerar traditionell bankverksamhet från så kallad investmentverksamhet, en så kallad bankdelningslag. De lokala sparbankerna bör kunna konkurrera på samma villkor som de stora affärsbankerna. Det kan de inte . Landsbygden behöver banker med lokal närvaro, stor personkännedom och samhällsengagemang. Det är nödvändigt att se över banklagstiftningen för att minska de administrativa bördorna för de små lokala sparbankerna. För att bredda den dåliga bankkonkurrens som råder bör möjligheten till statligt uppstartsstöd till lokala banker ses över. Dessutom behöver vi stärka möjligheterna till kapitalisering av lokala sparbanker. har återkommande uppmanat regeringen att skyndsamt utreda frågan om sparbankernas tillgång till kapital. I behandlingen av ett betänkande 2011 framkom att en utredning utifrån egenkapitalbevis pågick inom . Utskottet sa då att man med tillförsikt såg fram emot utredningen. I betänkandet sa utskottet att man inte ville föregripa utredningen, som dragit ut , men framhöll vikten av att regeringen skulle presentera resultatet av utredningen. Ytterligare , vid utskottets behandling av betänkandet, framkom att en intern utredning i om egenkapitalbevis kommit fram till att frågan var komplicerad och förenad med en rad problem. uppgav man från regeringens sida att man avsåg att tillsätta en ny utredning för att pröva om det fanns andra vägar att stärka sparbankernas finansiering. Utskottet välkomnade då även denna utredning och betonade att den skulle hanteras skyndsamt. Bank-, försäkrings-, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor När så utskottet behandlade ett nytt betänkande hade inte mycket hänt. Regeringen aviserade att man hade för avsikt att tillsätta en utredning för att belysa villkoren för de mindre bankerna till följd av nya regelverk på bankmarknaden. Utskottet ansåg att i en sådan utredning kunde även de mindre bankernas tillgång till kapital belysas. Utskottet betonade också vikten av att den aviserade utredningen inte dröjer. Under beredningen av detta betänkande har utskottet informerats om att regeringen avser att utreda frågan om kapitaltillskott för sparbanker inom ramen för en utredning om förslaget till förordning om strukturella reformer i europeiska kreditinstitut. anser att det är hög tid för regeringen att få fram en utredning som visar hur man kan stärka möjligheterna till kapitalisering av lokala sparbanker och hur man kan stärka bankkonkurrensen i . Vi behöver inte älta utredningar fram och tillbaka mer, utan vi behöver komma framåt så att vi kan få ordning och stärka konkurrensen på den svenska bankmarknaden. Allt fler banker har helt upphört med kontanthantering eller infört restriktioner för hur man får ta ut och sätta in sina pengar på banken. Det betyder att många människor har fått rätten till sina egna pengar begränsad. Detta drabbar särskilt människor på landsbygden, där det är långt mellan bankkontoren. Men också för äldre, asylsökande och personer med funktionsnedsättning är möjligheten att enkelt handha kontanter viktig. För många är tillgången till kontanter viktig för att kunna ha kontroll över sin ekonomi. Andra kan inte ha kort av integritetsskäl eller tycker att tekniken är krånglig. Vissa affärer tar inte heller kort på grund av att det är dyrt. har det blivit drygt 500 färre bankkontor som hanterar kontanter i , Nordea och . tar endast vartannat bankkontor i emot den som vill sätta in pengar på ditt konto. ligger också i EU:s bottenliga vad gäller tillgång på bankomater som möjligheterna att ta ut kontanter ur dessa har minskat kraftigt. Detta får konsekvenser. Små företag blir inte av med sina dagskassor utan tvingas förvara dem på osäkra ställen. När de väl sätter in pengarna får de göra det till höga avgifter. Även äldre och personer med funktionsnedsättningar drabbas hårt, liksom föreningar som bedriver verksamheter som bingo, lotteriförsäljning eller annan försäljning. Lägg därtill alla människor som av integritetsskäl inte vill använda kort eller personer som inte ens får tillgång till kort då de är överskuldsatta eller inte har ett personnummer. Tillgången till kontanter har blivit en skillnad mellan stad och land. Hur landsbygdsbor tvingas åka för att kunna ta ut kontanter vågar ingen gissa. har fler än 130 000 människor mer än till närmaste bankomat, och av dessa är 40 000 personer . Denna skrämmande utveckling har fått många att reagera, vilket har lett till att kontantupproret har startat. Trycket i frågan är stort. När jag och skrev om kontanter i delades artikeln över 8 000 gånger. I min inkorg har jag fått över 350 mejl, och jag har fått flera telefonsamtal av människor som beskriver vad utvecklingen har inneburit för dem. Bank-, försäkrings-, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor Därför är det för att agera. I har man enkelt gjort det genom att skriva in i sin finansföretagslag: ”Banker skal i samsvar med kundenes forventninger og behov, motta kontanter fra kundene og gjøre innskudd tilgjengelig for kundene i form av kontanter.” Svårare än så är det inte. I är samtliga partier från vänster till höger överens om att denna lag ska införas. Jag tror att vi skulle kunna uppnå samma sak i . Som ett led i utskottets beredning av de aktuella motionerna i betänkandet höll utskottet en öppen utfrågning om kontanthanteringen med bland annat finansmarknadsminister . Ministern tycker inte att vi ska ställa högre krav på bankerna. Han tycker att vi kunder i stället ska byta bank och att handeln ska ta ett ökat ansvar för att förse kunderna med kontanter – detta trots att det sker tre butiksrån runt om i landet medan bankrånen är nere i fem stycken i genomsnitt. Ministern försöker gömma frågan genom att hänvisa till olika utredningar som bereds i . Det hänvisas till . Utredningen tillkom efter den så kallade , då ett av tre värdetransportbolag under oegentligheter gick i konkurs. Utredningens uppdrag omfattar inte att se över allmänhetens tillgång till kontanter eller dess möjlighet att använda sig av kontanter i samhället. Trots detta berör utredningen frågan om att sätta in kontanter på banker på grund av det aktuella intresset för frågan. Man lämnar dock inte några förslag på lösningar eftersom det inte är utredningens uppdrag. presenterade finansmarknadsminister en ny utredning med anledning av betalkontodirektivet. Inte heller detta EU-direktiv innehåller krav på att bankerna ska upprätthålla kontanthantering. Ministern har dock klämt in frågan om möjligheten att sätta in och ta ut kontanter i utredningen och försöker därigenom kväsa kontantupproret. Utredaren ska vara klar , och EU-direktivet ska vara infört först . Frågan är hur många bankkontor som har hunnit stänga sin kontanthantering och hur många bankomater som har försvunnit . Varken eller betalkontodirektivet presenterar någon lösning på problemet med att företag och föreningar har svårt att sätta in sina dagskassor och att privatpersoner förhindras att ta ut och sätta in kontanter på banken. Då detta behöver en lösning anser tillsammans med de borgerliga partierna att regeringen måste återkomma till finansutskottet före sommaruppehållet 2015 med ett förslag om hantering av problemet. har valt att lämna en motivreservation för att förklara varför vi inte bifaller vår motion utan i stället har försökt att få att agera samstämt. Vi vill inte se någon lag , och därför avstår vi från att yrka på vår motion. Om regeringen inte kommer med något förslag kommer vi att fortsätta att kräva lag. Är det en framkomlig väg i borde det vara det också här. anser att det är rimligt att bankerna åläggs att upprätthålla en viss kontanthantering. Är inte en bank utan kontanter som en bensinmack utan bensin? Det är dags för Socialdemokraterna, att lyssna på kritiken i stället för att gömma sig i en utredning. Bank-, försäkrings-, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 4. 52 (S): Jag ska försöka att kommentera de olika delarna av betänkandet. Det handlar ju inte bara om de frågor som har berörts . Låt mig börja med kortavgifterna. Det finns ett antal motioner om det. Kortavgifter är en stor fråga som är föremål för EU:s arbete. Just nu pågår en så kallad trialogförhandling mellan parlamentet, kommissionen och rådet för att komma fram till en lösning. Sannolikt ska vi ta ställning till en så kallad A-punkt eller . Sedan måste vi givetvis hitta en lösning på det i . görs det genom en departementspromemoria, men ibland måste man göra en utredning på grund av de lagtekniska frågorna. Bluffakturor har varit ett gissel . Det är inte första gången vi diskuterar denna fråga i kammaren. Både finansministrar och justitieministrar har varit inblandade i det. Den förra regeringen tillsatte , som har avlämnat sitt betänkande. Men det är mer komplicerat än så, för frågan har såväl straffrättsliga som näringsrättsliga och civilrättsliga perspektiv. Det är därför viktigt att det görs grundligt så att vi inte få en lagstiftning som inte räcker.