prot · H20990 · 2015-04-22 00:00:00 — Ett aktuellt exempel på att kvinnor får utstå mycket hat och hot i det offentliga rummet är berättelse ett bevis på. Inte heller människor som har en annan sexuell läggning än den rådande ska behöva stå ut med hat eller hot bara för att de råkar älska en annan människa. Våra nysvenskar är också en stor grupp som är utsatt för hot och hatbrott , liksom våra journalister. Jag vill passa på att rikta ett stort tack till alla våra tjej- och kvinnojourer runt om i landet som gör ett oerhört viktigt arbete varenda dag. Hatet på nätet drabbar många. Jag förstår att det ibland kan vara svårt att veta vad som bara är taskigt och vad som faktiskt är olagligt. Ofta säger man att samma regler gäller både på nätet och utanför nätet. På samma sätt som in real life får man alltså inte hota eller sprida lögner eller kränkande uppgifter. Det är förbjudet både på internet och i verkliga livet, precis som det är förbjudet att sprida bilder på någon annan i sexuella sammanhang utan personens tillåtelse. Det är även otillåtet att utsätta någon för sms- eller mejltrakasserier. Det är också förbjudet att på nätet hota en person på ett sätt som får personen att känna allvarlig rädsla eller att publicera personliga uppgifter om någon annan. Att uttrycka att man hatar någon eller att man tycker att någon är ful är inte olagligt i allmänhet. åsikter och personliga ställningstaganden är inte brottsliga. I sådana fall väger yttrandefriheten över rätten att slippa bli kränkt. Men ibland kan det vara svårt att avgöra om ett yttrande faller inom gränsen för det förbjudna eller inte. Men vad får vanliga människor, med sambo, barn och fina blommor i fönstret, att bli till nättroll? De tror att det är okej att sitta hemma vid sin dator och ösa ur sig elakheter och att det de gör inte får konsekvenser. Skulle de säga allt detta i väntrummet hos tandläkaren eller i hallen på förskolan? Det tror jag inte. Men varför gör man då detta hemma vid sin dator? Jag undrar om det handlar om en falsk trygghet: Det är ingen som vet att det är just jag som gör det här. Hatbrottsstatistikens resultat redovisas och utgörs främst av polisanmälningar som efter en särskild granskning har bedömt innehålla hatbrott. Det säger dock väldigt lite om förekomsten av hatbrott i samhället eftersom de flesta brottsliga händelser inte polisanmäls. En bättre bild av utsatthet ges från uppgifter om självrapporterad utsatthet för hatbrott utifrån Nationella trygghetsundersökningen, Skolundersökningen om brott och Politikernas trygghetsundersökning. Därför är jag väldigt glad över att vi har en ansvarsfull och framtidsinriktad regering som inser att lagstiftningen måste moderniseras på en rad områden och anpassas. Offentlighet, sekretess och integritet Jag vet att regeringen jobbar med ett stärkt meddelarskydd för privatanställda gällande statligt finansierade verksamheter inom vård, skola och omsorg. Det innebär att jag som privatanställd i vården eller skolan har rätt att meddela medierna vid allvarliga brister i verksamheten utan att riskera påföljder, på samma sätt som det är tillåtet i sektor. Jag vet också att regeringen jobbar med offentlighet och sekretess för uppgifter i domstolsavgöranden, så att det ska finnas tydliga sätt för domstolar att se behov av skydd av enskilda personer. Det jobbas också på en ny förvaltningslag. Den nuvarande är . Vi kan konstatera att det är alldeles för långa handläggningstider på våra myndigheter. Medborgarperspektivet ska vara i centrum. Jag sitter själv med i , en parlamentariskt sammansatt kommitté som utifrån ett individperspektiv ska kartlägga och analysera faktiska och potentiella risker för intrång i den personliga integriteten som kan uppkomma i samband med användning av informationsteknik i såväl privat som offentlig verksamhet. Vi har också en kommitté som ska titta på ett modernt och starkt straffrättsligt skydd för den personliga integriteten. Den tekniska utvecklingen och framväxten av internet har inneburit positiva förändringar för yttrandefriheten och den demokratiska debatten. Utvecklingen har emellertid också medfört att hot och andra former av kränkningar av den personliga integriteten tagit nya former. är strafflagstiftningen på området till viss del ålderdomlig. Därför görs en bred översyn av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar. Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Sedan får även jag säga tack till ålderspresidenten. 83 (MP): Vi behandlar betänkande KU15. Där behandlas 27 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden om offentlighet, sekretess och integritet. I betänkandet finns det ett tillkännagivande, där utskottet önskar att regeringen fullföljer sitt mycket omfattande utredningsarbete om att stärka det straffrättsliga skyddet mot spridning av integritetskänsligt material utanför det grundlagsskyddade området. Det är bra. Jag står förstås bakom utskottets förslag i betänkandet i sin helhet. Betänkandet speglar det omfattande utredningsarbete som den gamla regeringen startade och som den nya regeringen nu fortsätter. Det är omfattande utredningar eftersom teknikutvecklingen har skapat nya mötesplatser men också nya problem. Mobbning, kränkningar och överträdelser är saker som både och här har lyft fram. Det är viktigt att vi tar de här problemen på allvar. var jag på . De berättade att de har upplevt att hoten mot journalister har blivit fler men också betydligt mer organiserade . Det är verkligen ett hot mot yttrandefriheten, och det är någonting som vi behöver ta på djupt allvar. Offentlighet, sekretess och integritet Därför har regeringen flera omfattande utredningar på området. Den största och mest omfattande kommittén är , som leds av . Den har ganska startat, och den ska titta på ett särskilt integritetsskyddsråd. Man ska också göra en mer omfattande kartläggning utifrån olika individperspektiv. Det kan handla om individen som patient, som konsument, som part i rättegång med mera och vilken integritetspåverkan som finns utifrån de sammanhangen. handlar om ett samlat ansvar för personuppgiftsbehandling. Det finns flera myndigheter, som , , myndigheten för socialförsäkringar och Datainspektionen, som har sådant ansvar . Utredningen ska se om de kan samordnas. Den utredningen har en viss överlappning i förhållande till integritetsutredningen. Det är därför ett viktigt uppdrag att samordna de här kommittéerna. Det finns en kommitté som handlar om att uppdatera straffrätten. Det är Utredningen om ett modernt och starkt straffrättsligt skydd för den personliga integriteten. kom till och är inte alls anpassad efter hur dagens mötesplatser ser ut. Kommittén ska därför titta på om det behövs ett nytt straffrättsligt skydd när det gäller spridning av bilder. Det kan gälla sådana saker som hämndporrbilder. Man ska också se om det ska finnas ett större ansvar för att ta bort kränkande bilder. Kommittén ska redovisa sitt uppdrag , och det är som leder den. Den har också en parlamentarisk referensgrupp kopplad till sig. Man behöver komma fram till att det fortfarande ska vara en generell lagstiftning på det straffrättsliga området, men den måste anpassas till hur verkligheten ser ut på nätet . Det är inte så att den absolut måste leda till straffskärpningar, men den har en möjlighet att göra det. En fråga som jag särskilt vill lyfta fram är frågan om en nätombudsman. har tidigare motionerat om detta i . Jag tycker att det är viktigt att påpeka en sak. Jag står inte bakom den reservation som har här , men jag tycker inte att frågan kan sägas vara död även om den nu återigen avslås av . Den finns med som en av väldigt många frågor i diskussionerna kring ett betydligt mer omfattande och strukturerat arbete som regeringen planerar för att minska näthatet. Även polisen har signalerat att de nu vill samla sitt arbete när det gäller nätbrotten. Brotten samlas till en enhet, och rikspolischefen har tydligt signalerat att det innebär en ambitionshöjning. Man ska kunna anmäla, och det ska hända saker. Jag vill också säga några ord om Alliansens reservation 3, Bestämmelser om vanvård av djur. Det här tycker jag också är en viktig fråga. Även jag har träffat många företrädare, bland annat för de länsstyrelser som har prioriterat detta arbete. De har ofta djurtillsynen, och de ser det den andra vägen. Jag har även träffat företrädare för föreningen , som erbjuder skydd för djuren när det handlar om misshandel av kvinnor, och jag har träffat många kvinnojourer, som ju vi i och med vårbudgeten ger stärkta resurser. Jag litar här på att regeringen kommer att återkomma och göra ett bra jobb med att lyfta upp dessa frågor, så även om vi avslår detta tror jag inte att vi har hört det sista om det. Offentlighet, sekretess och integritet Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och förstås ge ett tack till herr ålderspresident för att ha gett extra piff på Hallandsbänken förutom allt det trevliga arbetet här i . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 18.) § 14 Kommunala och regionala frågor Kommunala och regionala frågor betänkande 2014/15:KU18 Kommunala och regionala frågor 84 (SD): Vi har att debattera KU:s betänkande 18, Kommunala och regionala frågor, vilket i huvudsak har sin grund i 31 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Som halvgammal kommunpolitiker vid sidan av riksdagsuppdraget ligger förstås dessa frågor mig lite extra varmt om hjärtat. har som bekant en lång och stolt tradition av självstyrelse, men ingenting är någonsin så bra att det inte kan utvecklas till att bli ytterligare något lite bättre. Det gläder mig därför mycket att finna flera riktigt bra förslag bland motionsyrkandena, som det både roar och oroar mig att hitta mindre väl genomtänkta såväl förslag som motiveringar till varför utskottsmajoriteten vill försöka avslå några av de bra förslagen. Ett alldeles utmärkt motionsyrkande, herr ålderspresident, handlar om att alla partier med representation i en folkvald församling också bör ges insyn i alla dess nämnder, utskott och styrelser, inte nödvändigtvis med rösträtt men väl med närvaro- och yttranderätt. Nämnder, utskott och styrelser är som bekant ofta betydligt mindre än den församling de tillhör. Detta får allt som oftast till följd att mindre partier inte kan delta i det politiska arbetet på samma villkor som de större partierna och kanske inte ens över huvud taget i de beslut som fattas direkt av en nämnd eller ett utskott. Detta sker trots att partiet alltså har valts in för att föra fram just sina väljares åsikter i alla diskussioner kring olika frågor. Jag har själv suttit på just en sådan här insynsplats och vet därför att vissa kommuner, dock inte alla, redan har insett hur mycket detta underlättar arbetet och debatten i fullmäktige till gagn för alla, inte minst våra väljare, genom en mer levande och vital lokal demokrati. Det kan också tilläggas att det under beredningen av ärendet inte heller har anförts några direkt tillämpliga skäl mot införandet av just en sådan här ordning. Andra bra förslag bland motionsyrkandena som också syftar till att öka och vitalisera den lokala demokratin rör möjligheterna för medborgarna att själva väcka initiativ i fullmäktige. Kommunala och regionala frågor Även här kan förutsättningarna för väljarna skilja sig åt, beroende på vilken sida av en kommun- eller regiongräns de råkar bo. Som exempel kan nämnas att det finns möjlighet för medborgare att väcka medborgarförslag i två tredjedelar av landets kommuner. Men det innebär också att i ungefär en tredjedel av kommunerna finns inte motsvarande möjlighet. Jag har även på lokalt håll sett olika kreativa försök att villkora om och hur denna typ av förslag ska få väckas, beroende på vad lokala småpåvar och potentater råkar gilla eller inte. Vi sverigedemokrater anser att alla kommuner bör erbjuda medborgarna samma möjlighet att på lika villkor och förutsättningar lägga fram medborgarförslag. i all ära, herr ålderspresident: grundläggande demokratiska spelreglerna borde i alla fall vara desamma oavsett var i landet man bor, inte sant? Som jag tidigare snuddade vid och som kontrast till det redan anförda kan dock konstateras att inte alla förslag till förändring av nödvändighet kan antas leda till en bättre eller mer positiv utveckling. dyker det även upp mindre genomtänkta förslag på dagordningen. Ett sådant handlar om den tilltagande trenden för svenska kommuner och städer att ansluta sig till det så kallade fristadssystemet. Missförstå mig rätt, herr ålderspresident – alla är vi väl för att värna om åsikts- och yttrandefriheten, inte minst vi sverigedemokrater. Rent principiellt skulle vi även kunna ställa oss bakom Icorns verksamhet och systemet med fristäder för konstnärer som av politiska, religiösa eller andra skäl har råkat illa ut för att de utövar just sin yttrande- och åsiktsfrihet. Det är tänkbart att detta system mycket väl kan fylla en funktion i och för många av de länder som inte har en lika extremt frikostig, för att inte säga lössläppt, tolkning och tillämpning av de folkrättsliga reglerna för internationellt skydd som har. Men annars, och i synnerhet för svenskt vidkommande, handlar våra invändningar faktiskt mycket om att värna asylrätten och rättssäkerheten. Jag trodde, och tror fortfarande, herr ålderspresident, att hade en jag ska inte säga bra eller välfungerande men likväl utbyggd och reglerad statsapparat för att bedöma vilka personer som kan vara i behov av internationellt skydd och att det inte tillhör den svenska rättsordningen att lägga ut denna typ av ärenden på delegation till enskilda kommuner och NGO:er. Då jag har förstått att fristadsåtagandet normalt sträcker sig infinner sig också frågan vilka möjligheter konstnären därefter har att återvända till sitt hemland, om han eller hon nu verkligen har tagit tillfället i akt och begagnat sig av sin rätt att kritisera och ifrågasätta. Sammantaget framstår alltså detta mer som en PR-aktivitet för berörda städer och/eller en plattform för berörda konstnärer att bygga sur place-skäl inför en kommande asylansökan. Det är väl kanske inte den typen av verksamhet våra kommuner i första hand bör ägna sig åt. Avslutningsvis står vi förstås bakom samtliga våra reservationer i utskottet, men för tids vinnande yrkar jag här endast bifall till reservation 1 och 3. Tack för ordet, herr ålderspresident, och lycka till med alla kommande förehavanden ! 85 (S): Kommunala och regionala frågor När det gäller kommunala och regionala frågor har det inkommit 31 motionsyrkanden under den allmänna motionstiden. föreslår att delvis bifalla en motion och att avslå övriga. Ungefär 40 städer i , tillsammans med och , har samlats i ett internationellt nätverk som tar emot författare i behov av skydd. I motionen som vi inom utskottet delvis vill bifalla berörs just frågan om kommuner får fortsätta att delta i fristadssystemet. I den del av motionen som berör vikten av yttrandefrihet och att det är viktigt att kan bistå med fristäder för förföljda författare är utskottet av uppfattningen att den ska tillkännages regeringen. För att inte föregripa ett pågående mål i den frågan lämnar jag härmed motionen rörande fristäder. Det kanske hörs vars jag kommer ifrån – . Därför är Norrbottensfrågor ganska viktiga för mig. skickade in en ansökan om att få bilda en region, framför allt för att få ta över det regionala utvecklingsansvaret. Regeringen svarade nej på ansökan, precis som för den ansökan som lämnades in från . När samarbetsregeringen tillträdde aviserade man dock att de landsting som ville skulle få möjlighet att bilda region. Det regionala utvecklingsansvaret kan till exempel innebära att utarbeta och fastställa en strategi för länets utveckling och samordna insatser för genomförande av strategin, fatta beslut om användning av vissa statliga medel för regionalt tillväxtarbete, följa upp, låta utvärdera och till regeringen redovisa resultaten av det regionala tillväxtarbetet samt utföra uppgifter inom ramen för EU:s strukturfondsprogram. Som det ser ut i till exempel är det som har det regionala utvecklingsansvaret. Att flytta över det till en framtida Region skulle betyda att det är de av folket utsedda representanterna som bestämmer över hur statliga medel ska användas till tillväxtarbetet i regionen. Det är en bättre arbetsform än den nuvarande, framför allt med hänsyn till demokratin. Om vi vet vilka som beslutar i utvecklingsfrågor i det län vi bor i har vi möjlighet att ställa dem till svars för i vårt tycke kanske olämpliga beslut. I förlängningen kan vi ställa de folkvalda till svars när vi ger dem mandat att fortsätta alternativt ger dem kicken. Det har tagits fram en statlig offentlig utredning med namnet demokrati. Det är i mångt och mycket frågorna som har behandlats i den utredningen som vi har att ta ställning till i det här betänkandet. Något som lyfts fram i utredningen är bristen på förtroendevalda, framför allt inom kommunpolitiken i de mindre kommunerna. Detta leder till att ett fåtal ledamöter blir överhopade med arbetsuppgifter eftersom de är färre som ska dela på samma börda. Därför har utredningen föreslagit att små kommuner ska ges möjlighet att minska sina fullmäktigeförsamlingar till minst 21 personer i stället för 31, som kommunallagen tidigare angav. är det ändrat till 21 personer, precis som föreslogs i utredningen. Detta är en lösning för att få bukt med problemet. Jag tror dock att det krävs andra åtgärder utöver lagändringen. Våra politiska partier lider av samma problem men i olika omfattning. Efter ett val kan det vara svårt att tillsätta alla politiska poster partierna har fått till sitt förfogande, för att inte tala om hur det ser ut in i mandatperioden. Partierna behöver alltså bli bättre på att rekrytera medlemmar så att det finns ett större utbud av personer att välja till förtroendeuppdrag. Kommunala och regionala frågor Bland unga är avhopp vanligare än i andra åldersgrupper. Detta beror främst på, enligt en rapport som SCB har tagit fram, att unga flyttar i högre utsträckning än äldre. I rapporten framgår det dock att avhoppen inte enbart kan härledas till mobiliteten hos unga. Även förhållanden i arbetslivet spelar stor roll. finns en ökande andel otrygga anställningar, och framför allt yngre är anställda i olika former av visstidsanställningar. Att då begära ledigt för politiska förtroendeuppdrag kan innebära att du inte får förlängt kontrakt. Det är ingenting som är rimligt eller ens tillåtet enligt kommunallagen, men tyvärr förekommer det och det är svårt att komma åt. Otrygga anställningar medför ofta en stress som inte underlättas av att du som förtroendevald dessutom är föremål för ständig granskning. Har du dessutom familj, eller är på väg att bilda familj, är möjligheterna till att vara fritidspolitiker näst intill obefintliga. Detta är, i mina ögon, ett stort demokratiproblem. Risken finns att det bara är människor som har kommit en bit i sin karriär, som är klara med familjebildandet och som har en stabil ekonomisk plattform som väljer att engagera sig politiskt. Det är ofta ett tufft uppdrag att vara ledamot i fullmäktige, och du har ett stort ansvar som inte alltid uppskattas att du tar i alla sammanhang. Du är aldrig ledig från uppdraget att vara politiker. bör det tilläggas att politikeruppdraget är ett hedersuppdrag som gör att du utvecklas otroligt mycket på ett sätt som du troligen inte hade gjort i andra sammanhang. Med detta anförande vill jag yrka bifall till förslaget i betänkande. Jag vill tacka herr ålderspresidenten han gett i rikets tjänst och önska honom stort lycka till framöver! 86 (M): Precis som de två föregående talarna har sagt kan jag konstatera att det finns 31 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden i detta betänkande. De är på temat kommunala och regionala frågor. Jag ska börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande. Därefter tänker jag kort beröra tre av de områden som tas upp i betänkandet. Det första området avser frågor rörande demokrati. Det är intressanta och viktiga frågor som tas upp i motionerna. Det är också frågor som engagerar medborgarna eftersom det är frågor som ligger nära och som man snabbt kan se effekterna av. De flesta av motionerna handlar om aspekter som gäller en mer oberoende revision, en direktvald kommunstyrelse, regler för kommunala bolagsstyrelser, folkinitiativ och folkomröstningar, representation i nämnder och styrelser. Nästan alla dessa områden har varit eller är föremål för utredning och har berörts på ett eller annat sätt. En del har blivit avhandlade och har blivit utredningsförslag, och andra är föremål för kommande förslag i utredningar. Kommunala och regionala frågor Ett exempel på detta är utredningsbetänkandet En kommunallag för framtiden, som presenterades för ungefär en månad sedan. I det betänkandet konstateras det att sedan kommunallagen trädde i kraft har det skett en rad reformer, inte minst på revisionens område. Revisionen har i allt större utsträckning fått en mer oberoende ställning. Det handlar om jävsregler, sättet att avge motiverade ställningstaganden från kommunfullmäktige och rätten att anlita sakkunniga. Man konstaterar också i betänkandet att man gärna vill gå vidare. Man föreslår exempelvis att ordföranden i revisionen ska utses av oppositionen, för att stärka det objektiva oberoendet för revisionen. I tilläggsdirektiv har utredningen även fått i uppdrag att se över exempelvis representationen i nämnder och styrelser. Det kan gälla att titta på försök till majoritetsstyre i kommunerna. En annan utredning är demokratiutredning. Den siktar mer in sig på att utvärdera alla de försök med medborgarförslag och medborgarinitiativ som finns i kommunerna. Vad har hänt? Hur har det gått? Hur har man gjort? Hur har man agerat i olika kommuner? Utredningen vill också underlätta systemet för namninsamlingar till folkinitiativ. Utredningen ska också se över om det går att föreslå lagändringar för just detta. Hur kan medborgarförslag komma till stånd på ett bättre sätt? Hur ska förtroendeuppdraget utvecklas? Hur ska vi få fler ungdomar att engagera sig politiskt och vara delaktiga i det politiska arbetet? Mot bakgrund av detta har flertalet av förslagen i motionerna redan behandlats i utredningar. Därför har utskottet känt att det inte finns anledning att föregripa utredningsarbetet. Utskottet föreslår därför att motionerna avslås. Det andra området jag vill beröra är det lokala brottsförebyggande arbetet. Det är också frågor som engagerar. De har varit mycket på tapeten med tanke på händelserna i och . Här finns några motioner som siktar in sig på behovet av att få till stånd mer centrala direktiv när det gäller hur det lokala brottsförebyggande arbetet ska utvecklas. I det läget kan man säga att mycket är gjort. kom en handlingsplan för samverkan mellan polis och kommun. Det skulle ligga till grund för att polisen och kommunen skulle samarbeta och samråda för att få till stånd möjliga förbättringar och även lämpliga åtgärder för att stärka det lokala brottsförebyggande arbetet. Det kunde handla om narkotikafrågor och andra drogrelaterade problem men också om mer handfasta saker som att röja bort buskage som gör det mörkt på gångstråk och i parker, att skapa bättre belysning längs gång- och cykelvägar och att skapa trygghet på allmän plats samt inte minst den viktiga frågan om kameraövervakning. Det här är viktiga frågor, tycker vi i utskottet. Vi ser gärna att fler kommuner går in och har samverkan med polisen. Vi kan konstatera att det är väldigt många som har det – 253 av 290 kommuner har samverkan med polisen. Vi ser gärna att fler kommuner går med eftersom detta är en viktig del i att få ned brottsligheten. Vi uttrycker därför i vårt betänkande ett positivt ställningstagande till att kommuner samarbetar.