prot · H20976 · 2015-03-20 00:00:00 — Jag har i kontakterna med socialdemokratiska EU-parlamentariker och i mina kontakter med , den nya kommissionären för det här området, samt på ministerrådsmöten om flygfrågor lyft fram vår oro för vart flygbranschen är på väg. Den här typen av frågor behöver lösas på EU-nivå, bland annat för att minska risken att alla flygbolag i plötsligt ska ha sitt säte i det land som erbjuder de ekonomiskt mest fördelaktiga villkoren men där villkoren för de anställda är de minst fördelaktiga. Det finns en poäng med att i första hand driva dessa frågor på EU-nivå. Därför tror jag att det är för tidigt att säga att regeringen i det här skedet ställer sig bakom den ena eller den andra utpekade åtgärden. har vi valt att lyfta upp problemet. Vi förväntar oss att genom det arbete som pågår kommer att återkomma med någon form av förslag som stärker de anställdas ställning och därmed också flygsäkerheten. Jag tror inte att det är en framkomlig väg att ensidigt stärker regelverket. Det riskerar att slå undan benen på de bolag som har sitt säte i . 130 (V): En svår fråga som ofta dyker upp är vem som ska gå före och på vilket sätt. Vi är helt eniga om att det här är en bransch som just på grund av att man flyger runt kräver att saker och ting görs på EU-nivå. Det är helt givet. Men det är problematiskt, här liksom i andra sammanhang, att man ryggar för eller skjuter i bakgrunden det som kan göras på nationell nivå med hänvisning till en process i EU som kanske inte kommer att ge goda resultat eller som kommer att ta mycket . Det finns några mer generella saker som man definitivt skulle kunna göra. De har inte specifikt med flyget att göra men har gett upphov till specifika problem inom flyget. Det ena gäller regelverket för bemanningsföretag. Om man begränsade möjligheten att anlita bemanningsföretag för att fylla upp för permanenta behov skulle det påverka flygbolagen. Det skulle pressa dem till att ha en annan typ av bemanning. Det gäller även de mycket generösa regler för allmän visstidsanställning som finns i och som gör att osäkerheten kan sättas i system. Det här är allmänna saker som skulle kunna påverka flyget. Mer specifikt angående det arbete som sker inom EU: Som jag sa inledningsvis är det väldigt glädjande att höra att statsrådet på ett helt annat sätt än tidigare regeringsföreträdare har insikt i de här frågorna och säger att hon kommer att göra saker. Jag säger inte heller att man ska redogöra för en hel förhandlingsstrategi eller ge några garantier för vad som blir resultatet av förhandlingen mellan olika stater. Jag skulle dock vilja att ministern var tydligare med vad som är linje i de här frågorna när man jobbar inom EU. Det spelar en väldigt tydlig och stor roll huruvida man har tydliga linjer eller inte när man går in i den typen av diskussioner, huruvida man har en proaktiv röst i EU-sammanhang eller inte när sådant kommer upp till diskussion. Även den tidigare regeringen sa en massa saker om att man ville ha ett bra resultat och att alla regler skulle följas. Men de signaler vi fick via aktörer inom EU-systemet var att man när det kom till kritan inte var särskilt intresserad av att diskutera eller lösa frågan – med känt resultat. Därför tycker jag att det är synd att jag inte får något svar på hur regeringen ställer sig till de förslag som finns på bordet. Att man gör ett ställningstagande behöver inte betyda att det i slutändan är exakt det som blir resultatet av förhandlingar med andra stater, men om man inte har ett tydligt ställningstagande är risken rätt stor för att det inte blir bra i slutändan. Statsrådet nämner i svaret en bred flygstrategi. Min fråga i interpellationen var om det finns ett intresse för att tillsätta en utredning om den speciella situationen inom flyget med riskerna för social dumpning. Inte heller där fick jag något svar. Ställer man sig positiv till en sådan utredning? Kommer eventuellt synen på social dumpning att spela en stor roll inom ramen för den flygstrategi som regeringen nu diskuterar? 131 Statsrådet (S): Den flygstrategi som regeringen har för avsikt att arbeta med har som målsättning att identifiera flygets roll i det framtida transportsystemet. Där är det väl kanske inte just de sociala frågorna som ska belysas specifikt. Däremot ingår detta naturligtvis i att ha en sund konkurrenssituation inom flygbranschen. Självklart kommer de frågorna att belysas även i det sammanhanget. Jag är inte säker på att en svensk utredning specifikt för flygbranschen skulle tillföra så mycket, när vi vet att det på EU-nivå pågår två parallella arbeten kring de här frågorna. Jag tror att det är klokt att följa dem, ligga på och vara tydlig med att vi förväntar oss tydliga resultat av de utredningarna. Det finns ett antal mer eller mindre konkreta förslag på åtgärder som skulle kunna vidtas. bör alla goda idéer spelas in. Men om det sedan är just dem vi kommer att driva återstår lite grann att se. Att man ska ha en hög andel fast anställd personal skulle exempelvis kunna vara en framkomlig väg. Jag tror att det är viktigt att vi från svenskt håll spelar in alla de här frågorna till kommissionen och säger att vi vill att de tittar på till exempel de här lösningarna eller andra lösningar som skulle kunna fungera för att åstadkomma sjysta konkurrensvillkor och högt säkerhetstänkande inom flygbranschen. Man ska också komma ihåg att flygbranschen inte är ensam om att ha drabbats av den här typen av problem, även om det naturligtvis skiljer sig åt mellan olika branscher. På mitt område är också vägtrafiken inklusive lastbilstrafiken ganska hårt drabbad. Jag tror att det behövs en kombination av generella åtgärder som adresserar hela arbetsmarknadens funktionssätt. Möjligheten att kräva att man har svenska kollektivavtal eller avtal i nivå med svenska kollektivavtal när man gör affärer i är exempelvis en rimlig åtgärd. Jag tycker också att det finns skäl att titta på arbetstagarbegreppet. Den typen av mer generella åtgärder arbetas det parallellt med inom . På mitt departement tittar vi mer på frågor som handlar om branschspecifika åtgärder. Jag tror att det kommer att behövas en kombination av dessa. Dessutom behöver detta ske med viss skyndsamhet, för utvecklingen går i ganska hög hastighet i fel riktning – om vi tycker att rätt riktning innebär sund konkurrens med kvalitet och produktivitet och inte med sämre sociala villkor. 132 (V): Det har varit ett intressant ordskifte. Jag hör att statsrådet är insatt i frågeställningen och vill göra saker. Jag hoppas att det också materialiserar sig i ett tydligt svenskt engagemang på EU-nivå – och även på nationell nivå, där man fortfarande, menar jag, kan göra en hel del saker för att förbättra situationen. Som statsrådet var inne på är detta naturligtvis en viktig fråga därför att de många som jobbar inom flygbranschen – kabinpersonal, markpersonal och piloter – har rätt till en god arbetsmiljö. I förlängningen påverkar självklart detta även till exempel säkerheten. Men det är också så att den här branschen, liksom en del andra branscher, kan fungera som ett slags testlaboratorium för ganska dåliga som kan hända på arbetsmarknaden. Ministern nämnde själv vägtrafiken, där det hittas på en massa dåligheter. Det kan smitta av sig till annat. Så är det också med flyget. Min uppmaning till regeringen blir att se till att göra de saker som man antyder att man skulle vilja skedde. Det finns som sagt en hel del idéer och förslag. Det handlar om hur man ska kunna bemanna om man nu ska ha ett operatörstillstånd. Det handlar om hur man gör med de typer av arbetsscheman som finns. Det handlar om att diskrepansen mellan det som är maximalt möjligt att pressa personalen till och det som man bör göra kanske kan bli mindre. Där finns det naturligtvis all anledning att ha en fortsatt god dialog med de fackliga organisationerna, som kämpar hårt, och i det här fallet ganska mycket i motvind. Jag ser fram emot att följa regeringens arbete. 133 Statsrådet (S): Det här är som sagt inte ett branschspecifikt problem, även om det har blivit högaktuellt just inom den här branschen . Vi har ett antal exempel från helt andra branscher, till exempel byggbranschen och städbranschen, på dåliga arbetsvillkor, dåligt säkerhetstänkande, rena regelbrott och dessutom ibland verksamhet som gränsar till brottslig verksamhet eller till och med är rent brottslig – och hela skalan däremellan. Det här är en oerhört angelägen fråga också för att värna konkurrenskraft. Vi ska inte konkurrera med omvärlden genom sämre villkor och lägre löner utan tvärtom genom att ligga i framkant när det gäller kompetens, teknisk utveckling och så vidare. Det här är centrala frågor i regeringens övergripande politik för att skapa ett mer jämlikt samhälle där människor kan leva på sin lön och ha drägliga levnadsvillkor och arbetsvillkor och för att stärka konkurrenskraft. Det här är frågor som vi inte bara pratar om i allmänna ordalag utan som vi också driver på i. Jag har haft bilaterala möten med andra länders ministrar där precis de här frågorna varit i fokus. Jag har lyft dem specifikt med kommissionären. Det är inte så att jag bara pratar i riksdag om att jag tycker att det är viktigt att EU gör saker, utan jag försöker också verkligen trycka på i de kanaler som jag har tillgång till på EU-nivå för att det ska hända saker. Jag ser gärna att vi återkommer till det här debattämnet och stämmer av läget. Förhoppningsvis har vi då kommit lite längre. Överläggningen var härmed avslutad. § 18 Svar på interpellation 2014/15:298 om längre och tyngre lastbilar för att underlätta för handel och företag 134 Statsrådet (S): har frågat mig om min och regeringens uppfattning i frågan om hur långa och tunga lastbilar som ska vara tillåtna i och om jag och regeringen är beredda att tillåta längre och tyngre lastbilar för att underlätta för svenska företag inom exempelvis den viktiga skogsnäringen. har vidare frågat om jag avser att verka för att lägga fram ett skarpt lagförslag om att tillåta längre och tyngre lastbilar och när i så fall kan förvänta sig ett sådant lagförslag. Välfungerande och hållbara transporter i hela är en prioriterad fråga för regeringen. Vårt mål är att minska transportsektorns klimat- och miljöpåverkan. Vi behöver fortsätta effektivisera transportsystemet och öka säkerheten. Ett sätt att uppnå dessa mål skulle kunna vara att tillåta större fordon med högre lastkapacitet. Jag är därför positiv till att Transportstyrelsen och fick i uppdrag att utreda möjligheterna att tillåta tyngre lastbilar på det allmänna vägnätet. Även om många remissinstanser var positiva till förslagen från och Transportstyrelsen fanns det också farhågor från flera remissinstanser om att tyngre och längre lastbilar skulle kunna innebära en överflyttning av gods från järnväg till lastbil med risk för ökade koldioxidutsläpp som följd. Som jag sagt här i kammaren är det viktigt att se till hela transportsystemet, inte bara enskilda trafikslag. Vi vill därför särskilt pröva om eventuella höjda bruttovikter eller längre lastbilar leder till en oönskad överflyttning av gods från järnväg till väg. En höjning av högsta tillåten bruttovikt till kan dessutom, beroende på utformning, innebära ganska stora investeringar i vägnätet, vilket kräver en lämplig finansieringslösning. 135 (M): Inledningsvis vill jag tacka statsrådet för svaret. är ett väldigt handelsberoende land. Ungefär hälften av vår ekonomi är kopplad till import och export. Det är en vanlig situation för många företag att man börjar att leverera en vara på den svenska marknaden, men man märker ganska fort att det inte räcker till, varför man söker sig till andra länder och marknader i vårt närområde lite längre bort. Både för dessa företag och för vårt samhälle i stort är ju transporter helt avgörande. Handel och transporter hänger ihop. Om vi ska ta oss till och från arbetet och om företagen ska få ut gods på marknader är infrastrukturen – det kan låta lite klichéartat – lite som ett blodomlopp i ekonomin. Det är lite så som man får se det. Jag har valt att ställa några frågor till statsrådet om detta med längre och tyngre lastbilar. Det kan låta som en ganska detaljerad fråga, men för mig är det en fråga som handlar väldigt mycket om konkurrenskraften för svenskt näringsliv, givet att hälften av vår ekonomi är kopplad till handel och utbyte med andra marknader. Vi har många viktiga företag inom till exempel skogsnäringen som verkar på en global arena och tävlar med företag i andra länder som , , eller . Geografiskt ligger vi så till att detta med transporter blir extra viktigt. Därför kan den här typen av frågor upplevas som ganska detaljerade. har det genomförts ett antal försök med längre och tyngre lastbilsekipage. Inom den viktiga skogsnäringen har man haft ett projekt som kallas , En trave till. När en timmerbil åker ut i skogen lastar man på ytterligare ett antal timmerstockar. Det har visats i de undersökningarna att detta har inneburit färre lastbilstransporter och minskad bränsleförbrukning. Man har också kunnat minska utsläppen av växthusgaser med i storleksordningen . Det är även viktigt att man inte har kunnat se något ökat slitage på vägarna. Den försöksverksamheten har visat att det blir en stor miljövinst som man stärker ekonomin, eller om man så vill: stärker konkurrenskraften för den viktiga skogsindustrin. Det finns andra exempel. I bedriver företaget en försöksverksamhet. Där använder man i stor utsträckning järnvägstransporter. Det är så många företag verkar. Det är inte så att transportslag står emot varandra, utan de kombineras ofta. Så har också företaget som transporterar mycket gods via tåg till gjort. Från till centrallagret i körs godset med lastbilar – man har beviljats undantag från dagens lagstiftning. verkar resultaten vara väldigt fina. I statsrådets och min hemstad kallar vd:n för hamn detta med långa och tunga lastbilar för lågt hängande frukter som man skulle kunna tillåta, någonting som han och hamn menar skulle stärka både hamnens konkurrenskraft och det svenska näringslivet. Jag har ställt tre frågor i interpellationen. Innebörden av dem är egentligen: Vad tycker statsrådet och regeringen? Hur långa – alltså längre än de som tillåts – och tunga lastbilsekipage ska vara tillåtna i ? Tänker regeringen återkomma med ett skarpt förslag? Av statsrådets svar kan man konstatera att hon och regeringen är öppna för att Transportstyrelsen och tittar på detta. Det är positivt. Man säger att man analyserar andra transportslag. Det är helt naturligt att man gör det på ett grannlaga sätt när ny lagstiftning ska tas fram. Men principfrågorna är kvar fortfarande kvar. Vad är statsrådets och regeringens uppfattning? Ska man tillåta längre och tyngre lastbilar i – ja eller nej? När kan vi räkna med att regeringen återkommer med ett lagförslag? Kommer ni att göra det? 136 Statsrådet (S): Låt mig börja med att konstatera att det är väldigt positivt att även har förstått att den industriella sektorn i inte är praktiskt taget borta utan att den tvärtom i hög grad lever av de exportintäkter som de företagen levererar. Att skapa goda villkor för industrin i är en oerhört väsentlig fråga. I det ljuset ska man också se både och den strategi för nyindustrialisering i som regeringen har presenterat och kommer att arbeta vidare med. Det handlar om att ligga i framkant när det gäller teknisk utveckling. Exportmarknaden är ju bara tillgänglig om man kan förflytta varorna från där de produceras till den marknad som produkterna ska säljas på. Där har transportsystemet en viktig funktion. Svaret på frågor är: Ja, vi tycker att man ska tillåta tyngre och längre fordon under förutsättning att det inte ytterligare belastar miljön. Vi måste också se till att det går att köra dessa lastbilar där de behöver köras, det vill säga ofta på vägar från skog till sågverk, massaindustri eller vad det nu kan vara. Det är inte förbehållslöst positivt. Om längre och tyngre fordon får negativa konsekvenser ska vi naturligtvis inte tillåta dem. Vi vill säkerställa att det som vi gör är genomtänkt och genomförbart så att det blir ett bra förslag som bidrar till mindre miljöpåverkan, effektivare transporter och nytta för näringslivet. Om vi inte kan nå dessa tre mål ska vi naturligtvis inte genomföra den här förändringen. Det är svaret. Det finns andra åtgärder som bland annat handlar om att utveckla bättre möjligheter till omlastning som syftar till att skapa bättre godsflöden i , så att vi slipper flaskhalsar därför att man inte har tillräckligt med terminalkapacitet. Vi kan behöva rusta upp järnvägen – i synnerhet godsstråken – som dragits med förskräckligt mycket problem. Risken för en överflyttning från järnväg till väg ökar ju om det blir en allt sämre standard på järnvägen. Ett järnvägsunderhåll på 24 miljarder mer hade naturligtvis kommit industrin till del. vann ju tyvärr inte S-MP-budgeten omröstningen här i utan det var ett annat förslag som röstades igenom, och då uteblev de pengarna. Om man är väldigt angelägen om att industrin ska kunna exportera sina varor borde man kanske också ha tagit tillfället i akt att besluta om mer pengar till underhåll av järnvägen. 137 (M): Frågan om långa och tunga lastbilar har varit föremål för försök. När myndigheter har tittat på detta är det både längden och hur tungt man lastar olika fordon som är avgörande. pratar man om hur många meter som lastbilen mäter och ibland om hur många ton den väger, 64–. Efter de försök som har gjorts har man konstaterat att skulle vara fullt möjligt att genomföra . Då skulle man kunna köra på i princip de flesta av de svenska vägarna . När det gäller har undersökningarna visat att man kan köra på en ganska stor del av de svenska vägarna, fast inte över alla broar. Men det är praktiskt möjligt om bara viljan finns. Statsrådet svarar ja med förbehåll på min fråga om regeringen tycker att det skulle vara okej att ha längre och tyngre ekipage. Läser man in de förbehåll som statsrådet lyfte fram hanteras de i de försök som har genomförts. Statsrådet pratar om miljön. I undersökningar när det gäller skogsindustrin har man konstaterat att utsläppen av växthusgaser sänks genom längre och tyngre ekipage. Man kan konstatera att med de försök som har gjorts har alltså slitaget på vägarna inte ökat. Därför menar jag att denna typ av ganska handfast sak är någonting som stärker konkurrenskraften och ekonomin för företag och leder till en stor miljönytta. Ytterst, herr ålderspresident, handlar dock en sådan här fråga om just konkurrenskraft. Vad vill man egentligen på det stora hela? Statsrådet lyfte fram till exempel innovationsråd och återindustrialisering. Det är egentligen det enkla i politiken – att lyfta fram olika visioner och säga att något ska fördubblas, förminskas eller något liknande. Det svåra är att få just ord och handling att hänga ihop. Jag kan med oro se att vi har en regering som gör rätt mycket som slår mot industrin och konkurrenskraften trots sitt tal. Man vill införa en kilometerskatt, som ger skatt på avstånd utanför de större städerna. Man förmår inte lägga fram ett sådant här förslag om längre och tyngre lastbilar. Man överger överskottsmålet. Man trycker undan till exempel privat välfärdsverksamhet, som är viktig. Man är i en diplomatisk kris med större delen av , och statsrådet jobbar på en nedläggning av . Det enkla är att tala om industrins betydelse, men den stora utmaningen tycker jag alltjämt är att ord och handling ska hänga ihop i detta. I det här fallet talar vi återigen om en ganska handfast sak som har prövats och utretts och som det är helt möjligt att genomföra. Låt oss konstatera, herr ålderspresident, att det är så och att det med rätta finns ett antal förbehåll – för saker ska utredas på ett grannlaga sätt. Man kan konstatera att miljönyttan finns där. Det finns en möjlighet att använda detta . Då är min följdfråga: När kan vi räkna med att regeringen återkommer med ett skarpt förslag för att införa längre och tyngre lastbilsekipage i , som skulle gynna både miljö och konkurrenskraft för företag? 138 Statsrådet (S): Detta verkar utvecklas till en mer allmänpolitisk debatt mellan och mig, vilket jag inte har någonting emot. Jag tänkte att vi skulle försöka hålla oss till lastbilarna och transportsystemet, men jag vill ändå säga att en stor hämsko för företags möjlighet att utvecklas i har varit bristen på tillgång till rätt kompetens. Det har i sin tur att göra med att man kraftigt har skurit ned på såväl arbetsmarknadsutbildning som komvux och liknande. Det har gjort att missmatchningen på svensk arbetsmarknad har ökat. Man kan säga att det inte räcker med att prata. Men den tidigare regeringen ville inte ens prata om att det fanns en industri i . Vi ser att det finns en industri, vi ser att den har stora utvecklingsmöjligheter och vi ser att det finns stor potential för innovation och ökad export också för små och medelstora företag som behöver ett visst stöd för att våga närma sig exportmarknader. Vi sätter verkligen denna fråga i fokus, för vi ser att det ger fler jobb och ökar konkurrenskraft. Det är viktigt för utveckling. När det gäller tyngre och längre lastbilar är förutsättningen för att det ska vara en positiv miljönytta att det sker en överflyttning från många lastbilar till få och tyngre lastade lastbilar. Om vi i stället får en överflyttning från järnväg till tyngre lastbilar uppstår inte den miljönytta som talar om, utan då blir det tvärtom en negativ miljöeffekt. Vi vill säkerställa att den risken inte uppstår. Då handlar det också om att tillåta längre och tyngre järnvägstransporter, till exempel. Det handlar om att se var någonstans de här längre och tyngre lastbilarna ska kunna gå. Det är inte givet att det bara för att en stor del av vägnätet har kapacitet att ta tyngre fordon därmed är på de sträckor där det finns kapacitet som det är lämpligt att köra långa och tunga fordon. På våra stora riksvägar som går i nord-sydlig riktning och där det är ganska långa avstånd vill vi inte ha fler lastbilar. Vi vill att godset ska gå med tåg eller båt, som är mer miljömässigt fördelaktiga alternativ. Vi behöver säkerställa att det är de sträckor som skulle vara aktuella och där det verkligen skulle innebära en förbättring som också är tillgängliga. Vi behöver säkerställa att vi inte får en sådan effekt som flera av remissinstanserna har uttalat farhågor för, nämligen en överflyttning från tåg till lastbil. När vi har säkerställt att vi kan genomföra reformer som undanröjer dessa risker ska vi återkomma till med förslag. 139 (M): Jag tycker egentligen att det är fullt naturligt att det blir lite bredare diskussioner. Antingen kan man se det här med lastbilar och längden och tyngden på dem som en detaljerad fråga i den branschen, eller så kan man se det i vad jag tycker är ett mer intressant perspektiv, nämligen konkurrenskraften för . Om är väldigt handelsberoende och hälften av vår ekonomi är kopplad just till handel och utbyte med annat handlar det för mig mycket om att ha en bred palett av saker som stärker konkurrenskraften för det svenska näringslivet. Det är därför vi försöker hålla fast vid en ordnad ekonomi och inte överger överskottsmålet. Det är därför vi säger att ska vara kvar. Det är därför vi väljer bort er lastbilsskatt, bara för att ta några exempel. Listan kan göras längre. Det är egentligen lite i ljuset av detta jag tycker att man ska se en sådan här konkret reform som detta med långa och tunga lastbilar. Vi har exemplet skogsindustrin, som är jätteviktig såväl för jobb som för skatteintäkter och exportintäkter. Man har gjort försöksverksamhet och sagt: Okej, om man gör detta sänker vi utsläppen av växthusgaser . Vi förbättrar ekonomin för den typen av viktiga företag. Man kan också konstatera att vägarna i klarar av detta. Då kommer vi tillbaka till det som en tidigare statsminister sa, nämligen att politik är att vilja. Jag tror ändå att om viljan finns i regeringen skulle man kunna genomföra detta rätt omgående.