prot · H20950 · 2015-01-22 00:00:00 — Vi behöver uppgradera vår säkerhetspolitiska analys och vår säkerhetspolitiska diskussion, utifrån den verklighet som vi nu ser och inte utifrån den verklighet som gällde både före vårt europeiska medlemskap och under den europeiska vårens mest blommande period. Aktuell debatt om det säkerhetspolitiska läget i närområdet För oss är det viktigt att säkerhetspolitiken utformas i breda överenskommelser, för det är så vi visar tydlighet gentemot omvärlden. Det är den svenska traditionen. Vi har sett det genom samtal, breda samtal politiskt. Vi har sett det genom Försvarsberedningen och Försvarsberedningens ställningstagande, som har varit grund för säkerhetspolitiska ställningstaganden och deklarationer. Därför kom Bertelmans utredning. Bertelmans utredning var en följd av Försvarsberedningen, som i bred enighet önskade en översyn av våra militära samarbeten. Det verkställdes då av den förra regeringen. När minoritetsregeringen från denna talarstol klargjorde någonting som man själv enats om men som inte varit föremål för bredare samtal innebar det ett ställningstagande som öppnade en konfliktdörr i stället för att öppna för en diskussion och en dialog om våra säkerhetspolitiska ställningstaganden. Vi tyckte från vår sida att det var en beklagansvärd handling att regeringen valde att bryta det mönster vi haft och att själv deklarera hur man ville förhålla sig. Efter den deklarationen fick vi Bertelmans utredning, som tydligt visar att det finns säkerhetspolitiska luckor. För oss är det viktigt att de säkerhetspolitiska luckorna fylls i. Vi har sagt att vi är beredda att göra en utredning av för- och nackdelar med Natomedlemskap. Vi har inte hört regeringen kritisera för att de har gjort det, inte en gång utan . Det har inte inneburit att säkerhet har försvårats eller att vår säkerhetssituation har förvärrats. För vår del anser vi att kunskap aldrig är fel, och det är viktigt för ett säkerhetspolitiskt ställningstagande. 7 HANS (V): har det säkerhetspolitiska läget i vårt närområde dramatiskt förändrats och försämrats. Vi ser igen ökade motsättningar, militär upprustning och ökad konfrontation på vår egen kontinent. Det är inte längre svårt att se konturerna av en ny järnridå som sänker sig över . Vi ser hur respekten för folkrätten undergrävs i genom agerande. annektering av och agerande i östra strider tydligt mot folkrätten. För detta finns det inga ursäkter eller förmildrande omständigheter. Folkrätten utgör ett fundament för säkerhet. Börjar folkrätten urholkas försvåras våra möjligheter att värna territorium och vår egen säkerhet. måste därför vara en konsekvent försvarare av folkrätten – oavsett var folkrätten kränks, oavsett vem som kränker den eller oavsett med vilka motiv den kränks. Och folkrättsbrott måste få konsekvenser. Det gäller också . har vi sett allvarliga kränkningar av territorium, inte minst genom ubåtskränkningarna i . ser mycket allvarligt på detta. Vi hoppas att det kan klarläggas vilket land som står bakom dessa kränkningar och att konsekvenserna blir mycket tydliga mot de ansvariga. Aktuell debatt om det säkerhetspolitiska läget i närområdet vill att ska vara militärt alliansfritt, men ska alliansfriheten vara trovärdig måste vi kunna upprätthålla kontrollen över vårt eget territorium. Därför har vårt parti omprövat vår försvarspolitik. Fortsatta nedskärningar i förbandsverksamheten i kommer att undergräva alliansfrihetens trovärdighet och göra det så mycket svårare att förhindra ett svenskt Natomedlemskap. är ett säkerhetspolitiskt hot, först och främst mot alla i som motsätter sig styret i Kreml eller som inte passar in i det samhälle som vill bygga upp. För ryska hbtq-aktivister, urfolksföreträdare, miljögrupper och vänsteraktiva är den egna regimen ett dagligt säkerhetshot. Vi ser också hur imperialistiska politik mot sina grannländer utgör ett direkt hot mot befolkningen i flera länder – , , och flera av länderna i . Men vi måste också vara ärliga och säga att det är svårt att se att skulle utgöra ett direkt militärt hot mot . Det innebär inte, fru talman, att det saknas säkerhetspolitiska hot mot vårt land, för säkerhet kan hotas av andra än ubåtar och ryska ledare. Därför tycker jag att det är viktigt att vi har modet att bredda perspektiven i denna debatt. gjordes 137 anmälningar om antisemitiska brott bara i . attackerades i genomsnitt en svensk moské . Var tredje ung transperson i har inte vågat gå ut från sitt hem på grund av hoten. 46 sexualbrott mot kvinnor anmäls i vårt land. Detta hot och detta hat slår mot småbarnsmamman som bär slöja i , mot och i och mot rabbinen i . Men hotet och hatet slår också mot det svenska samhället i dess helhet. Vi vet inte vem som kastade in rökbomben mot . Vi vet inte vem som gjorde sig skyldig till mordbranden i moskén i . Men vi kan nog vara ganska säkra på att det inte var ryska spetsnaztrupper. Hatets krafter kan se olika ut. De kan legitimera sin kamp på olika sätt, och de kan kalla sig olika saker, men de förenas i sin vilja att genom hot och våld tysta, marginalisera och till och med utrota delar av vårt samhälle. Därför är hatet mot hbtq-personer, romer, kvinnor och andra delar av vårt svenska samhälle ett grundläggande säkerhetspolitiskt hot mot . Vill vi på allvar diskutera det säkerhetspolitiska läget i vårt närområde – som ju är rubriken för den här debatten – kan vi inte blunda för klimatförändringarna, det enskilt största säkerhetspolitiska hotet mot vårt land. kunde vi se hur härjades av den värsta skogsbranden i vårt land i modern tid. I drabbades av kraftiga översvämningar, som bland annat slog ut dricksvattnet. Vi är ett land som är beroende av våra skogar och vår , av våra hav och vårt dricksvatten. Vi behöver därför en försvarsmakt som kan värna territorium mot ubåtskränkningar men som också har förmågan att möta ett alltmer extremt väder. Jag har lyssnat på debatten. Jag beklagar att de borgerliga i av så många säkerhetspolitiska hot, som vi ser tydligt i vårt närområde men också här i , helt verkar ha snöat in på frågan om en utredning av Natomedlemskap. En säkerhetspolitisk debatt i måste handla om mer än bara ubåtar och Natoutredningar. Vi måste kunna ha en bredare och modernare syn på säkerhetspolitik än så. Aktuell debatt om det säkerhetspolitiska läget i närområdet Jag frågar mig, och det är även en direkt fråga till de borgerliga företrädarna här: På vilket av alla de säkerhetspolitiska hot vi ser i vårt närområde och i vårt svenska samhälle är en utredning om Natomedlemskap lösningen och svaret? 8 (FP): Det är sannerligen ett mycket allvarligt säkerhetspolitiskt läge som omger och norra . har under en lång rad av år gått i en alltmer auktoritär riktning. Man har kombinerat denna politiska utveckling med monumentala satsningar på sitt militära försvar, med tonvikten lagd på massförstörelsevapen. Vi har också kunnat se hur ett stort antal länder runt omkring kränkts. har inte bara, som det har hetat så här långt i debatten, brutit mot folkrätten. Man har de facto också ägnat sig åt väpnade angrepp mot sina grannländer. Inte heller har varit förskonat. övade ryskt medeltungt bombflyg, utvecklat för att bära kärnvapen, anfall in mot svenskt territorium. lät sig det sammansatta försvars- och utrikesutskottet informeras om utvecklingen i vårt närområde. På precis samma klockslag ägnade sig åt att kränka svenskt territorium söder om . har , hans utrikesminister och hans biträdande utrikesminister varnat såväl som för att närma sig Nato. Man menar från rysk sida att detta skulle öka spänningarna i . Under det här året har det tillkommit en rad faktorer som försvårar den politiskt beslutade utvecklingen i , bland annat fallande oljepriser som märkbart inverkar på rysk ekonomi och kraftfulla sanktioner från EU:s och sida. Det är uppenbart att nu står inför en omfattande negativ ekonomisk tillväxt. Om man vill leta efter farliga ögonblick måste man fråga sig vad som händer när regeringen i kan betala ut änkepensionerna och när det inte finns löner till dem som svarar för kollektivtrafiken. Vad kommer att göra då? Det finns flera alternativa utvecklingsmöjligheter. Man kan be om ursäkt. Man kan lämna , och man kan lämna östra . Det är naturligtvis det som ska vara vår förhoppning, men vi måste inse att det finns andra handlingsalternativ som är långt mer skrämmande för fred och säkerhet i . Vi ska fatta ett försvarsbeslut, möjligen i vår. Alldeles oavsett hur mycket pengar som den här kammaren är beredd att anslå till det svenska försvaret kommer vi inte på egen hand att kunna möta allvarliga säkerhetsutmaningar från en av världens supermakter. Det finns skäl att erinra om det uttalande som överbefälhavaren gjorde , nämligen att han har förmågan att försvara detta land i en riktning – om han får mer pengar och fram . Det är mot den bakgrunden vi måste fråga oss vad vi utöver att stärka det svenska försvaret kan göra för att öka svensk säkerhet. Då säger den nytillträdda regeringen: Vi ska fortsätta att samarbeta om säkerhet med andra länder. Man nämner oftast i det sammanhanget. Jag har tidigare frågat försvarsministern om ett sådant samarbete kommer att gälla även i det fall befinner sig i krig. Han har varit mycket tydlig och sagt: Nej, detta är ett fredstida samarbete. Aktuell debatt om det säkerhetspolitiska läget i närområdet Jag tillhör dem som tror att det finns goda möjligheter att utveckla ett starkt försvars- och säkerhetspolitiskt samarbete mellan och , men ett sådant samarbete får naturligtvis inte upphöra i händelse av att det blir allvar. Då är det inte av intresse för , och det är inte heller av något som helst intresse för . Vårt alternativ, fru talman, är medlemskap i . Jag tillhör dem som tror att det brådskar. Ett medlemskap ger både kvalitativa och kvantitativa fördelar för svensk säkerhet. Jag vill säga till alla som hävdar att ett svenskt Natomedlemskap skulle öka spänningarna i : Säg inte det! Det är nämligen precis vad vill att vi ska säga. När vi inte kan gå med i Nato på grund av rädsla för reaktion, då flyttar vi beslutet från den här kammaren över till . händer det att vi försvarspolitiker är lite obevakade och tittar på verkligheten som den är. Detta inträffade i , som i sitt slutbetänkande i närmast total enighet skrev: ”En reell försvarsförmåga inom bibehållen ekonomisk ambitionsnivå förutsätter, enligt kommitténs uppfattning, en gemensam förmågeutveckling och ömsesidiga försvarsförpliktelser.” Så tänker försvarspolitiker när de ser rationellt på säkerhetssituation. Undertecknare av detta var bland annat , och . 9 (KD): Ja, det är en viktig debatt och diskussion som vi har . Det handlar om utvecklingen i vårt eget närområde. Det är ingen hemlighet för någon av oss här i kammaren eller dem som tittar på det här på tv att utvecklingen tyvärr går åt fel håll. Det har sagts flera viktiga saker i diskussionen. Man har tagit upp negativa utveckling vad gäller demokrati, den auktoritära ledningen och den negativa utvecklingen när det gäller rättsstaten. Allt detta skriver jag och under på. Låt mig lyfta fram tre områden som jag tycker är viktiga att ha klara för sig när vi talar om det här. Det gäller för det första den ryska upprustningen. satsas på enbart materielförnyelse . Då kommer av den ryska krigsmaktens materiel att vara helt ny eller kraftigt moderniserad. I kommer vi att ha i stort sett samma materiel 2020 som vi har , med vissa smärre undantag. Moderna system som – ni vet, markrobotar – och S-400-luftvärnsrobotar, stridsvagnar, jakt- och attackflygplan och korvetter tillförs i en allt snabbare takt. Till exempel levererades över 100 moderna stridsflygplan till det ryska flygvapnet . De modernaste systemen grupperas i västra , bland annat i , det vill säga i vårt eget närområde. Iskanderrobotarna har en räckvidd som når in över , över delar av och naturligtvis över . Aktuell debatt om det säkerhetspolitiska läget i närområdet För det andra: När det gäller aggressiva övningar är den militära övningsverksamheten i tillbaka på i princip samma nivåer som under det . har territorium kränkts ett antal gånger. Vi minns ubåtsjakten , ryska bomb- och jaktplan som övade anfall mot mål i och passagerarflygplan som varit nära att krocka med ryska militärflyg, inte en gång utan . Senast höll det på att hända med ett SAS-plan och ett ryskt militärplan. Den svenska försvarsmakten varnade. I och med att transpondrarna är avstängda ser de civila flygplanen inte militärplanet. Försvarsmakten säger åt SAS-planet att inte gå upp mer utan gira. På det viset undviker man en olycka. Detta är djupt allvarligt och någonting som gör med avsikt. Vi ser ett som från och gaskriserna har blivit alltmer aggressivt i sitt uppträdande mot sina grannar. är bara det senaste exemplet. Den här utvecklingen ställer krav på ökad svensk försvarsförmåga. Ett mått att mäta utvecklingen är att se på den svenska incidentberedskapen. genomförde den svenska incidentberedskapen fler uppdrag än året innan. Alla minns vi också, som jag sade förut, ubåtskränkningen och annat. Men en annan sak som också hände var att medeltunga bombflygplan – Tu-95 – kom ut över . De har inte flugit över . har blivit en av de farligaste friktionsytorna mellan ett revanschhungrigt och aggressivt och demokratier, alltså den gemenskap vi tillhör. För det tredje: Ett mycket konkret exempel på ryska påverkansoperationer mot våra baltiska grannar är krav på att , vårt grannland, ska utlämna sådana litauiska medborgare till som vägrade att inställa sig till sovjetisk värnpliktstjänstgöring innan bröt samman 1991. Detta krav framfördes 1995, 2005 och även 2014. Det är ett exempel på hur vill påverka. Förutom att gardera oss mot att den negativa utvecklingen kan leda till händelser som kan drabba även måste vi göra vårt bästa för att bidra till att skapa stabilitet i . I händelse av en kris i närområdet kommer svenskt territorium att vara av stort intresse för alla inblandade. Om det är lätt att snabbt och billigt ”låna” svenskt territorium kan det bidra till att eskalera en kris, alltså om någon försöker ”låna” en del av för att därmed hindra den andre från att till exempel använda svenskt luftrum. För att gardera oss mot oväntade händelseutvecklingar och för att bidra till stabilitet i vårt närområde, det vill säga verka krisdämpande, är det väsentligt att vi vidtar åtgärder. Jag kommer i mitt nästa anförande att ge exempel på åtgärder som vi kan vidta för att stärka Försvarsmakten. Men jag vill ställa en fråga till utrikesministern. Hon sa i en intervju att svenskarna är rädda för och för vad ska ta sig till. Är det i ett sådant läge inte märkligt att man inte vill ta reda på konsekvenserna av ett Natomedlemskap? Varför har man denna rädsla för att få reda på fakta? Aktuell debatt om det säkerhetspolitiska läget i närområdet 10 Utrikesminister (S): Jag tackar för inlägg som speglar engagerade ledamöter och som är spännande för oss alla. ville ha svar på vad en orolig omvärld betyder för regeringen. Det är precis det som jag har svarat på. Jag har beskrivit verkligheten, och det har vi alla gjort. Alla har här gjort en bred översyn av säkerhetspolitiska hot och utmaningar. Sedan landar de flesta, utom , i att Nato är svaret. Jag tycker inte att det duger. Vårt svar är att vår säkerhetspolitiska linje ligger fast som vi måste förstärka vårt försvar, som flera har pekat på. Vi ska också utveckla och fördjupa de samarbeten som vi har – EU, Nato, , , det vill säga allt det som jag räknade upp och som är grundpelare i vårt säkerhetspolitiska arbete. Det är , som vill överge den militära alliansfriheten och gå med i Nato, som har förklaringsbördan. På vilket sätt tjänar det oss inte väl att vara militärt alliansfria? På vilket sätt har det inte tjänat oss väl, och på vilket sätt tjänar det oss inte väl ? Jag vill att svarar på det. Ursäkta, men jag tycker ändå att det låter som om det är ni som är rädda för ryssen. Det är ni som säger att det som är anledningen till att vi ska gå med i Nato. Något annat argument har jag egentligen inte hört. Det är den ryska aggressionen som gör att vi ska gå med i Nato. Det är det som ni säger. Ni talar om samarbete men söker strid i den fråga som vi vet att vi inte har gemensamt. Jag tycker att ni beskriver komplexa säkerhetspolitiska utmaningar, men snävar in svaren till Nato. Ni berättar om samarbeten, men får det att framstå som om vi vill vara ensamma när vi precis investerar i just motsatsen på alla de fem områden som jag räknade upp från början. Ni talar om en svensk samsyn om säkerhetspolitiken, men vill framställa det som om regeringen står för någonting annat när vi dagligdags arbetar på alla dessa områden – i FN, i Nato och i det nordiska samarbetet tillsammans med . Ni talar också om utredning som kunskap. Men ni glömmer att säga att anledningen till att , som var försvarsminister, inte startade en sådan utredning väl var att ni inte var helt eniga om denna fråga och att det väl är långt ifrån enighet i era partier. Det är inte heller enighet bland svenska folket. Så sent som stod den dåvarande statsministern i och sade att tre villkor skulle vara uppfyllda om vi skulle överge vår säkerhetspolitiska linje, nämligen att det skulle finnas en bred folklig förankring, att det skulle finnas en majoritet i och att vi skulle ha med oss. Hur tror ni att det tas emot i , när vi just sitter och talar om att fördjupa vårt samarbete och när vi precis har startat Natosamarbetet i Enhanced Opportunities Programme, om vi går ut och säger att vi nu startar en helt förutsättningslös diskussion om Nato igen? Det är klart att det ger en signal som gör att vi upplevs som svajiga. Aktuell debatt om det säkerhetspolitiska läget i närområdet Ni kan lita på den här regeringen. Vi kommer att stå med huvudet kallt. Vi kommer att jobba med att förstärka vårt försvar, så att det blir alldeles tydligt att vi försvarar i alla lägen. Vi kommer att förstärka våra samarbeten, vi kommer att hålla fast vid vår militära alliansfrihet, vi kommer att fortsätta att verka för att säkerhetspolitiken ska breddas till det som förmodligen kommer att vara de allra allvarligaste och största hoten och vi kommer att fortsätta att verka genom EU för att se till att vi möter rysk aggression och hjälper att lyckas. 11 (M): kom det mycket på en gång och många skäl till att vi inte ska göra vissa saker och till att vi ska göra andra saker. Men jag vill börja med att återkomma till det som är ett av skälen till att vi faktiskt står här och har en debatt om det säkerhetspolitiska läget och en reell debatt om förutsättningarna för hur vi kan utveckla vår säkerhetspolitik. Det var i regeringsförklaringen som statsministern, utan några föregående överläggningar, sonderingar eller diskussioner som en följd av Försvarsberedningens senaste rapporter, helt uppseendeväckande ändrade formuleringen i beskrivningen av vår säkerhetspolitiska linje. Man ändrade tempus från att den militära alliansfriheten har tjänat väl till att den alltjämt tjänar oss väl. Men inte nog med det, utrikesministern, det slogs också fast att inte ska söka medlemskap i . Regeringen kan inte vara förvånad över att frågan kommer upp, för ni har själva bjudit upp till dans. Det är häpnadsväckande därför att det har skett förändringar. är inte längre alliansfritt; vi är inte politiskt alliansfria. beskrev , efter att ha pratat om de här frågorna tillsammans med andra partier, just att alliansfriheten har tjänat väl. I stället har politiken vilat på konstaterandet att vi bygger säkerhet tillsammans med andra. Tydligast beskrivs detta i solidaritetsförklaringen. Vi har i bred enighet förklarat att vårt land inte kommer att förhålla sig passivt. Den militära alliansfriheten har inte betonats, och Natomedlemskap har vad jag känner till aldrig stått i regeringsförklaringen. Men skruvade så regeringen tillbaka bandet och betonar återigen det vi så länge har arbetat med att komma ifrån, nämligen att beskriva vad inte är och vad inte ska göra på det säkerhetspolitiska området. Det är ju en gammal debatt, och jag trodde att vi hade kommit ifrån den i och med att vi tillsammans i antog solidaritetsförklaringen. Jag har stor respekt för att man kan ha olika uppfattningar om hur ska gå vidare och hur ska fördjupa sina samarbeten. Jag har respekt för att man kan tycka att ett Natomedlemskap för inte är en bra idé. Då måste man dock förklara det som så smärtsamt kommer fram i Bertelmans utredning. Knastertorrt beskriver han det säkerhetspolitiska dilemma ändå är i om man accepterar och tror på att en militär konflikt i vårt närområde skulle drabba samtliga länder, även dem som inte är inblandade. En militär konflikt i vårt närområde skulle nämligen involvera även Nato, och vi skulle bli påverkade. Aktuell debatt om det säkerhetspolitiska läget i närområdet Vi är alltså, vare sig vi tycker om det eller inte, beroende av att Nato finns. Då kan vi inte låtsas som att det inte finns, utan vi måste kunna diskutera frågan. Sedan kan man ha olika uppfattningar, men precis som beskrev finns det en lucka i vår säkerhetspolitiska linje. Därför tycker vi moderater att det, som ett sätt att fylla luckan, vore bra att faktiskt – också knastertorrt – titta på vad ett Natomedlemskap för skulle innebära. Svensk säkerhetspolitik behöver en kraftfull skjuts framåt. 12 vice talman (SD): närområde sträcker sig inte bara österut. Vi är en del av , som har luckrat upp de europeiska ländernas gränser så till den grad att resor i och till närmast är att betrakta som inrikesresor. Mot den bakgrunden finns det även skäl att oroa sig över vad som händer sydväst om , nere på den europeiska kontinenten. Framför allt bör vi oroa oss för alla de islamistiska terrorattentat vi har sett . Jag tänker på de stora dåden, som det av islamister utförda attentatet i , vilket krävde 190 döda och 1 400 skadade, eller bombdådet 2005 i – också av islamister – som krävde över 50 döda och 700 skadade. Jag tänker dock även på mindre dåd, som senast den dödliga och fega attacken mot den franska serietidningen och en judisk matbutik i . Jag vill påminna er alla om att det splittrade och otrygga vi ser också är ett hot i vårt närområde, eftersom våra gränser dit är nedmonterade. Tack vare alla unionskramare och mångkulturivrare i denna kammare får vi dras med islamistiska terrorister som kan resa runt och planera terrordåd i var det än passar dem. Islamisten som valde att spränga sig själv till döds här i var exempelvis inte bosatt i utan i Luton i . Den hösten höjdes hotnivån avseende terrorism riktad mot från lågt till förhöjt hot, och det har varit förhöjt . Säkerhetspolisen har år rapporterat om detta hot. Varje gång poängterar man klart och tydligt att terroristhotet inte kommer från vare sig vänster- eller högerextremister, eller från andra grupperingar för den delen. Nej, hotet kommer specifikt från radikala muslimer i och som reser till , och framför allt för att strida för IS, och andra islamistiska terrorgrupper. Sedan återvänder de till . Man uppger till och med att man avslöjat och avbrutit flera fall av islamistisk terrorism med attentatsavsikter mot , men att det fortsätter att förekomma terroraktiviteter med som mål. Det började med några få terrorresande individer, med har ökningen skett explosionsartat. har minst ett hundratal individer rest från och anslutit sig till islamistiska terrorgrupper utomlands, och mörkertalet kan enligt vara över 300. Cirka hälften av dessa har redan hunnit återvända, många med nya, omfattande kontakter till internationella terrorister och en vilja och förmåga att begå blodiga terrorattentat i vårt land. Aktuell debatt om det säkerhetspolitiska läget i närområdet Ända , fru talman, har vi sverigedemokrater varnat för detta. Vi har i denna kammare krävt och föreslagit åtgärder, utan att få gehör. Det måste exempelvis bli olagligt att resa utomlands och ansluta sig till organisationer som bedömer vara terrorister.