prot · H209103 · 2015-05-26 00:00:00 — har också ett engagemang i Öst- och , ett engagemang som vi ska vara stolta över och ett arv som förpliktar oss att fortsätta. Därför är det angeläget att vi stöder och i den besvärliga situation som råder just . Det finns mycket att säga om hur situationen ser ut. Jag tänker på den rapport som Amnesty har släppt , Violations of the Rights to Freedom of Expression, Assembly and Association in Crimea. Den visar mycket tydligt hur pass negativ och allvarlig utvecklingen på är. Jag tycker att det är bra att regeringen tydligt uttalar en vilja och en intention att stödja och även visar i handling att man gör det. Men jag skulle gärna vilja höra lite mer om hur ministern och regeringen arbetar för att stödja att de mänskliga rättigheterna förbättras på . Jag gör detta eftersom den ryska annekteringen nu har pågått . Det står inte längre så mycket att läsa om vad som sker. Det blir vardag av den hemska utveckling som pågår. Därför tycker jag att det är viktigt att lyfta upp frågan. Jag tycker också att det är viktigt att tydliggöra vad gör. Vi från sida och – här gör jag mig till talesperson utan att ha talat med mina allianskollegor – vi från Alliansens sida ser det som oerhört angeläget att fortsätter att driva på när det gäller att stärka de mänskliga rättigheterna på . 36 Utrikesminister (S): Det finns anledning, tycker jag, att säga ytterligare några saker om den mycket svåra situationen för mänskliga rättigheter. Sedan annekteringen inleddes har personer som tagit ställning för och krimtatariska aktivister försvunnit eller blivit utsatta för tortyr och misshandel. Det finns illegala paramilitära grupper som Krims självförsvar och kosackförband som har tagit sig rätten att uppträda som ordningsmakt. antog Krims parlament en lag som syftade till att legalisera dessa så kallade självförsvarsgrupper. De gavs då rätten att samverka med lokal polis för att kontrollera legitimationer och på väldigt lösa grunder anhålla personer. De patrullerar och gör genomsökningar av tåg och järnvägsstationer, och rysk säkerhetstjänst och de här frivilliga patrullerna genomför förhör, husrannsakningar och frihetsberövanden av proukrainska och krimtatariska aktivister. Personer som är aktiva på sociala medier har blivit förhörda utan möjligheter till telefonsamtal eller advokathjälp. Privat egendom som datorer och annat har beslagtagits. Krimtatariska och religiösa institutioner har trakasserats på liknande vis. Det är alltså ett mycket omfattande övergrepp – för att inte tala om trycket på medierna i form av till exempel förhör av oberoende journalister, vilket har blivit en systematisk form av kränkningar. Rörelsefriheten har begränsats, och krimtatarernas ledare är båda två förbjudna att återvända till . Precis som jag sa har enligt praxis ett rättsligt ansvar för att de mänskliga rättigheterna upprätthålls. Det ansvaret tar man inte. Därför påpekar vi det här och uppmärksammar det såväl i , och FN som bilateralt till . Både statsministern och jag har vid besök i tagit upp krimtatarernas situation i möten med presidenten och regeringen. Men den situation som de facto råder på gör det mycket svårt – nästan omöjligt, kan jag väl säga – för både ukrainska och utländska organisationer att på plats verka för att förbättra MR-situationen där. Men vi gör det multilateralt, och vi försöker förstås påverka agerande via sanktionsregimen i EU. Vi försöker stödja civilrättsorganisationer på olika håll i världen men har förstås problem med att inte få tillträde eller kunna verka ens via civilsamhällesorganisationer. Det fortsätter att vara ett mycket stort problem. Det är viktigt att medierna fortsätter att uppmärksamma situationen och beskriva den fullt ut och att vi upprätthåller trycket på , inte minst via sanktionsregimen i EU-sammanhang. 37 (M): Jag kan bara instämma i att måste ta sitt ansvar när det gäller . Jag vill återigen framhålla hur viktigt det är att man beaktar de mänskliga rättigheterna. Det är viktigt att omvärlden i detta läge agerar på ett tydligt sätt genom att visa att man inte accepterar den utveckling som pågår och genom att försvåra, fördyra och fördöma aggressiva beteende, inte minst mot krimtatarerna. I detta läge är det också viktigt att bevaka vad det är som händer. När människorättsaktivister utsätts för hot och när medierna inte kan skriva att personer blir förföljda är risken att det uppstår en självcensur, att medborgarna inte vågar engagera sig, att medborgarna blir rädda för att uttrycka sig och att samhället lamslås. På många andra håll i världen har vi sett att det kan få förödande effekter, inte bara där och då utan efteråt. Därför är det angeläget både för och att omvärlden står upp för och krimtatarerna. har varit och är en stark aktör. Jag är övertygad om att röst behövs inom EU för att EU ska fortsätta att stå enat, fortsätta med sina blockader, fortsätta med sina ekonomiska sanktioner och fortsätta att vara en tydlig röst för , krimtatarerna och rätt till självbestämmande. 38 Utrikesminister (S): Det är inte jag håller med , men det gör jag . Det är bra att vi kan enas i denna fråga. Här behövs en enad front och att vi ställer upp på att fortsätta att uppmärksamma denna fråga. 39 (M): Jag instämmer med utrikesministern om att vi ofta har helt olika uppfattning. Men jag hoppas att vår samsyn i detta fortsätter och att ska fortsätta att vara en klar och tydlig röst till stöd för . Överläggningen var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellationerna 2014/15:569 och 572 om säkerhetspolitik 40 Utrikesminister (S): Fru talman och ärade ledamöter! har frågat statsministern vad uttalandet att ett svenskt Natomedlemskap inte skulle bidra till säkerhet baseras på, om har en skyldighet att vara en neutral buffertzon mellan öst och väst samt om statsministerns uppfattning är att , , , och säkerhetspolitiska läge skulle gynnas om de inte var Natomedlemmar. har frågat statsministern om utgångspunkten för svensk säkerhetspolitik och om andra länder eller några ”militärallianser” har överprövningsrätt över säkerhetspolitiska beslut. Vidare har ställt frågor om hur en fördjupad säkerhetspolitisk analys ser ut avseende och andra länders i närområdet säkerhetspolitiska val. Interpellationerna har överlämnats till mig. Jag väljer att besvara båda i ett sammanhang. Vi lever i en mer osäker tid, och vi har ökade spänningar i vårt närområde. Vi är alla överens om att den ryska aggressionen mot och ryskt utmanande agerande i har försämrat den säkerhetspolitiska situationen i och i vårt närområde. Det finns ett stort värde i att allvarliga frågor kring fred och säkerhet hanteras med varsamhet och med bred uppslutning i . Därför var det en positiv signal, också till omvärlden, när fem riksdagspartier – representerande av väljarna – enades om inriktningen för den framtida försvarspolitiken. säkerhetspolitiska linje ligger fast. Hot mot freden och vår säkerhet avvärjs bäst i gemenskap och samverkan med andra länder. är inte med i någon militär allians. Sammanhållningen i EU är viktig för att kunna möta de ökade spänningarna i vårt närområde. En modern svensk säkerhetspolitik byggs på samarbetet i EU och på ökat samarbete med flera partner på bred front inom , , och FN. Vi fördjupar nu samarbetet med och skapar optioner för att agera tillsammans i händelse av kris. Regeringen vill också fördjupa samarbetet med Nato, till exempel inom det så kallade Enhanced Opportunities Programme, som gäller övningssamarbeten, och med värdlandstödssavtalet. Alla dessa samarbeten bygger på folkrättens principer. Som ett exempel kan nämnas att åter har deltagit i övningsserien Baltic Regional Training Event som partner till Nato. Flera av grannländer är, som påpekar, medlemmar i . Det är en självklarhet att respekterar andra länders säkerhetspolitiska vägval, på samma sätt som våra samarbetspartner respekterar vårt. rätt att själv välja säkerhetspolitisk inriktning är central och självklar. Inget land eller internationell organisation påverkar svensk hållning i detta hänseende. Låt mig också upprepa vad statsministern har sagt och som återfinns i regeringsförklaringen: ska inte förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett EU-land eller ett nordiskt land, och vi förväntar oss att dessa länder agerar på samma sätt om drabbas. Vårt land ska både kunna ge och ta emot stöd, såväl civilt som militärt. Vad gäller fråga om det fördjupade svensk-finska försvarssamarbetet har det diskuterats och studerats under överinseende av försvarsministrarna, inklusive under tidigare borgerliga regeringar. I detta samarbete liksom i övriga bi- och multilaterala försvarssamarbeten gäller att vi inte åtar oss försvarsförpliktelser. Det konstaterades i Försvarsberedningens slutrapport och återfinns även i den försvarspolitiska inriktningspropositionen . Det är bra för med en fortsatt bred politisk överenskommelse om försvaret och om säkerhetspolitiken. Det är så arbetet med dessa frågor ska bedrivas, inte minst i av spänningar och konflikter. 41 (M): Jag tackar utrikesministern för svaret. Jag delar utrikesministerns beskrivning av omvärldsläget och instämmer i vikten av att vi har en så bred uppslutning som möjligt kring vår försvars- och säkerhetspolitik, just för att vi befinner oss i ett allvarligare läge . Omvärlden är oroligare , och vi behöver därför kunna diskutera och komma fram till lösningar och policyer som håller. Den svenska säkerhetspolitiken måste vara klok och genomtänkt. Uttalanden av till exempel statsministern når ut lättare, längre och med en betydligt högre hastighet . Varje ord och nyans både diskuteras och analyseras noga, både av människor som delar dem och av människor som motsätter sig våra ord och uppfattningar. Det är alltid viktigt att vara tydlig i säkerhetspolitiken, men just nu är det extra viktigt att vara tydlig och att grunda sina uttalanden på genomtänkta analyser. Det gäller i kommunikationen med svenska medborgare, med politiker och med andra stater. Statsministerns resonemang i väcker många frågor om den rödgröna regeringens syn på säkerhetspolitik. Statsministern säger att frågan är ”digital”. Han säger att vi ska vara militärt alliansfria och att vi inte ska gå med i Nato. Därför finns det ingen anledning att utreda det. Han säger också att ett medlemskap i inte skulle bidra till ökad svensk säkerhet. Eftersom statsministern är så säker på detta att det inte ens behöver undersökas, utvärderas eller analyseras undrar jag om det finns analyser som vi inte känner till. Vilka analyser är det i så fall, utrikesministern? Jag hittar dem inte i Försvarsberedningens olika rapporter. Men det kanske finns analyser och rapporter som Statsrådsberedningen eller själva har gjort eftersom man så tvärsäkert kan säga att detta inte skulle bidra till ökad svensk säkerhet. Då vore det bra om vi andra också kunde få ta del av dem. Annars riskerar det att handla om att man inte är tydlig. Frågetecken kan uppstå, och därför har jag väckt denna interpellation. Jag tycker att resonemanget visar att statsministerns syn på säkerhet och samarbete är föråldrad. Det är det ena alternativet. Det andra alternativet är att statsministern har slarvat med orden. Jag skulle vilja ha svar på min första fråga, nämligen: På vilken analys bygger uttalandet att det inte skulle bidra till säkerhet om vi blev medlemmar i ? Jag måste naturligtvis också fråga vad utrikesministern tycker om detta. 42 HANS (M): Jag vill, fru utrikesminister, understryka att detta primärt inte är riktat mot utrikesministern. företräder hon dock regeringen, och statsministern, som jag ställde mina frågor till, har valt att överlämna dem till utrikesministern för besvarande. Jag har med mig den tidning som jag slog upp i , nämligen min lokaltidning , som har gått ihop med och Nordvästra . Där finns ett citat, och tar jag det citat som finns kvar på den digitala hemsidan. Det är egentligen det citatet som är föremål för dagens interpellationsdebatt, fru talman. Det står så här: ”Varför är det hugget i sten att inte ska gå med i Nato?” Den frågan formulerades av reportern. Statsministern svarar: ”För att det inte skulle tillföra oss någon säkerhet i närområdet. Det skulle tvärtom skapa mer osäkerhet. Det är bra att och är alliansfria. Då har du två geografiska ytor fria. Då vet du att på de här ytorna är det alliansfritt. Då har du inte direktkontakt.” Både och jag har försökt upprepa olika varianter av frågor på temat exakt vad menar med denna kuriösa säkerhetsdoktrin. Jag måste säga, fru talman, att när man läser det tvåsidiga svaret från utrikesministern är det två saker som slår mig. Det ena är att hon har glömt de frågor vi har ställt, för hon berör inte med ett ord statsministerns resonemang om direktkontakt, eller också vill hon bortse från frågorna. Jag tror på det . Jag tror att det är klokt av utrikesministern att försöka bortse från resonemang. Men precis som framhöll gör detta att det blir desto allvarligare, för vad menas? Utrikesministern är väl medveten om att vi på olika sätt och i olika sammanhang understryker att säkerhet i dagens skapas och formas tillsammans med andra. I sitt svar anger utrikesministern att hoten avvärjs bäst i gemenskap. Detta är klokt, detta är rätt och detta är riktigt. Min fråga är: Hur kan man, om man skapar säkerhet tillsammans, definiera sig som en geografiskt fri yta? Hela poängen med denna yta är ju att den samverkar och samarbetar med andra ytor. Därför handlar det om mer än att utrikesministern har glömt frågorna. Det mest sannolika är att hon bortser från dem, för det är allvarligt att föra den typen av resonemang om två geografiskt fria ytor som statsministern gör. Den andra saken som slår mig är att vi som dessa – det kan ingen vara opåverkad av – för diskussioner om den övning som pågår i norra . Det är väldigt bra. Det är 115 plan från flera nationer och 3 600 man. Övningen kommer att följas av en annan stor övning nere i , den så kallade Baltops. Är detta övningar som sker på geografiskt fria ytor? Är det inte genom samverkan och samarbete som vi skapar säkerhet? Då är det fel och förkastligt att definiera oss som geografiskt fria ytor. Det landar i det isolationistiska tankesättet – att stå fria. Hela poängen är att det är samverkan och samarbete som är nyckel till fortsatt säkerhet. Det finns en skillnad mellan utrikesministern och mig, och det är att jag vill ta steget fullt ut mot ett Natomedlemskap. Det är inte föremål för dagens debatt, utan det återkommer vi till . 43 (S): Vi firade av fred i . Få länder – jag vet inte ens som det finns något – har haft fred så . Vi har lyckats med det . Att skapa fred – att bibehålla freden i och att bidra till fred i resten av världen – är något av det mest grundläggande och viktiga, och det jobbar vi aktivt med. Vi har lyckats hålla oss utanför krig utan att för den skull bli passiva. Vi har deltagit aktivt och varit en stark röst i världen för mänskliga rättigheter, demokrati och fred. är vi medlemmar i . Det ger en ny dimension och möjlighet att påverka EU i positiv riktning för att främja fred både i och i resten av världen. Det är naturligtvis bra också för vår egen fred, för gemenskapen i EU ger en trygghet. Skillnaden mellan EU och Nato är att vi inte förbinder oss att skicka trupper om ett EU-land skulle angripas. Däremot ska vi naturligtvis visa solidaritet. Det finns inskrivet att alla länder i händelse av en attack eller katastrof – naturkatastrofer kan inträffa – måste visa solidaritet och bidra. Men man kan bidra på olika sätt. Man kan bidra militärt om man skulle vilja det, men man kan också skicka humanitärt bistånd och andra insatser. En viktig skillnad med Nato är att man förbinder sig till militärt deltagande om ett annat Natoland angrips. Det är ett skäl att ha en viss tveksamhet mot att gå med i Nato. har vi själva styrt i de militära aktioner som vi har deltagit i. Det innebär inte att vi helt har hållit oss utanför, utan vi har varit med och haft FN-ledda trupper. Men det har varit vårt eget val. Det är viktigt att det sker under FN-flagg. Risken är att det annars kan bidra till motsättningar. Natos invasion av är ett exempel som har varit omdebatterat. Det var inget krav att man skulle skicka trupp dit, men det kändes som en fördel att vi kunde stå utanför Nato och vara självständiga när det hände. Vi har som sagt lyckats hålla oss utanför krig. är det definitivt spänningar, inte minst i med men också i övriga världen. Man kan dock inte säga att det är den värsta situationen under de 200 åren. Vi var väldigt nära ett tredje världskrig när spänningarna mellan före detta och var som störst. Trots det förblev vi alliansfria. Vi gick inte med i Nato. i backspegeln var det viktiga i den situationen att försöka minska spänningarna och motsättningarna snarare än att vara med och förstärka dem. I denna situation handlar det givetvis inte om att jamsa med när det gäller förtryck, brist på demokrati och aggressioner. Där ska vi såklart vara väldigt tydliga. Det har vi varit även tidigare. Vi är ju alliansfria, så vi kan kritisera fritt. Att automatiskt ansluta sig till den ena sidan kan ge en inlåsningseffekt där vi blir mindre fria att agera. Det står inte på något sätt i motsättning till samarbete, och det har vi utvecklat mycket . 44 Utrikesminister (S): Jag tackar för inlägg och synpunkter. sa att vi till stor del delar synen på beskrivningen av omvärldsläget och vikten av enighet. Hon sa också att det är viktigt att vara tydlig, och det ska jag därför försöka vara i fyra punkter. Jag utgår från att ledamöter är mer intresserade av innehållet i säkerhetspolitiken och de principer som vi anser ska vägleda vår säkerhetspolitiska hållning än av att gräla om formuleringar i en tidningsartikel. Därför tänker jag vara tydlig och understryka fyra punkter. För det första: Säkerhetspolitiken ska hanteras med varsamhet och med bred uppslutning. Vi har ökade spänningar i vårt närområde, och då finns det ett stort värde i att allvarliga frågor kring fred och säkerhet hanteras varsamt och med en bred uppslutning i riksdag. Därför var det en positiv signal också till omvärlden när fem riksdagspartier, representerande av väljarna, kunde enas om den framtida inriktningen av försvarspolitiken. För det andra: Säkerhetspolitiken i ligger fast. Hot mot fred och mot vår säkerhet avvärjs bäst i gemenskap och i samverkan med andra länder. är inte med i någon militär allians. Sammanhållningen i EU är jätteviktig för att möta de ökade spänningarna i vårt närområde. En modern svensk säkerhetspolitik bygger just på samarbetet i EU och ökat samarbete med flera partner på bred front inom , , och FN och naturligtvis också med Nato. Jag nämnde tidigare vårt deltagande i Baltic Regional Training Event som ett exempel på samarbete inom ramen för partnerskapet med Nato. har vi också övat tillsammans med och i samband med att hade stridsflyg baserat på Ämari, den estniska flygbasen. När vi har amerikanska flygförband baserade i vårt närområde är det rationellt att vi övar tillsammans. För det tredje: kommer inte att förhålla sig passivt. Jag får upprepa vad statsministern har sagt, vilket finns i regeringsförklaringen: ”ska inte förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett EU-land eller ett nordiskt land, och vi förväntar oss att de länderna agerar på samma sätt om drabbas. Vårt land ska kunna både ge och ta emot såväl civilt som militärt stöd.” För det fjärde: Vi behöver förstärka den svenska försvarsförmågan. Då vill jag betona att regeringen anser att den situation som vi har i närområdet understryker vikten av att skynda på förstärkningen av försvarsförmåga. har vi beslutat om en ökning av försvarsanslaget. Det möjliggör en utvecklad övningsverksamhet som höjer förbandens förmåga i närtid. Vi har också lagt en inriktningsproposition med brett parlamentarisk stöd. behöver vi öka den operativa förmågan i krigsförbanden och säkerställa den totala, samlade förmågan i totalförsvaret. 10 miljarder förstärks anslagen med. Därför vill jag avslutningsvis understryka den stora vikt som jag och hela regeringen fäster vid den överenskommelse som vi har med fem riksdagspartier. Den är den allra viktigaste basen för en säkerhetspolitik för framtiden. 45 (M): Utrikesministern redogör utmärkt för de beskrivningar som vi har kring vår säkerhetspolitik. Den svenska säkerhetspolitiken har ju, skulle jag vilja säga, utvecklats evolutionärt , med små steg från den politik som vi hade , med en neutralitetspolitik och en ganska strikt syn på samarbete. I takt med att omvärlden och har förändrats har vi utvecklat vår säkerhetspolitik. Jag tror att det är precis så det ska gå till. Det ska vara evolutionärt. Revolutioner i säkerhetspolitiken är olyckligt, för det skapar otydlighet och frågetecken hos grannarna. Detta är bra, och det ska vi vårda. Det är därför jag har ställt frågorna i interpellationen. Orden i regeringsförklaringen är viktiga. De orden, som ni valde , var en förändring från det vi hade talat ganska länge om, inte minst i beskrivningen att den militära alliansfriheten har tjänat och tjänar oss väl. har vi hört en liten förändring i det. Jag tror att det var en anpassning till verkligheten när det gäller hur vi beskriver vår säkerhetspolitik i den utrikespolitiska deklarationen. Men det handlar också om orden i intervjuer – inte för att ta poänger, vara grälsjuk eller försöka hitta felcitat eller något som inte stämmer, utan just därför att det väcker frågor. går det väldigt fort. Det man säger får extremt stor spridning. Då måste man ställa sig frågor. Vad är det som gäller? Det är både det skrivna ordet och det talade ordet. Är det bara ett misstag? Är det slarv med orden? Då är det allvarligt i sig. Är det inte slarv med orden utan ett tecken på att man inte riktigt har hängt med, att man tror att säkerhetspolitiken är som den var i går? Det väcker också oro. Det är därför jag har ställt interpellationen. Jag vill återigen fråga utrikesministern vad utrikesministern tycker och om det finns några analyser som ligger bakom det som statsministern sa kring att ett svenskt, eller för den delen kanske finskt, Natomedlemskap inte skulle bidra till öka säkerheten vare sig för eller för närområdet. Men det handlar också om den fråga som jag ställde om våra övriga grannar som har valt ett Natomedlemskap och om det har gynnat dem eller inte. Var finns den analysen? Jag har inte hittat den i Försvarsberedningens omfattande rapporter, som jag själv har tagit emot, och jag har inte heller sett dem skrivna i några andra dokument. Det går inte att finna den analysen. Utrikesministern är svaret skyldig. Är det en analys som vi inte har fått se, är det en föråldrad syn från statsministern eller var det slarv med orden? Oavsett vilket är det inte bra, för det riskerar att väcka frågor och skapa otydlighet. 46 HANS (M): Herr talman, fru utrikesminister! Käbbel, käbbel, käbbel – för att använda ett känt citat. Men det är inte det vi är ute efter. Här handlar det om att veta exakt vad som gäller. Som jag sa i mitt förra inlägg är mina frågor i grunden inte riktade till utrikesministern utan till statsministern. Det gäller hur han ska förklara den säkerhetspolitiska doktrin som kommer till uttryck i en intervju i . Låt mig understryka det utrikesministern sa. Därom finns det stor och bred enighet. Fundamentet för är vår försvarsuppgörelse. är tillsammans med Socialdemokraterna ett av de partier som har ingått den. Det handlar om att stärka den operativa förmågan här och . Det handlar om att fokusera på en stärkt försvarsförmåga. Det är bra att utrikesministern förhåller sig till att vi inte förhåller oss passiva i vårt närområde. Allt detta är grundstenar. Dem är vi överens om. Det behöver vi inte diskutera. Den form av sammanfattning och kodifiering av det som är vår säkerhetspolitiska linje är bra att den har gjorts, men den kan vi lämna därhän. Det intressanta är vad det betyder när någon påstår: ”Det är bra att och är alliansfria. Då har du två geografiska ytor fria.