prot · H20968 · 2015-03-06 00:00:00 — Man kanske ska titta på om myndigheten bara ska vara anslagsfinansierad eller om det finns andra sätt att göra det. Jag anser att det är viktigt att man har en myndighet som gör att det blir transparens och att man har insyn. Givetvis finns det sekretessbelagda saker som man inte kan titta på – inte vi utifrån i alla fall. Jag lät ta fram en liten RUT-utredning av hur det ser ut runt omkring i , vilka länder som har egna myndigheter för att främja försvarsexporten och vilka av de myndigheterna som är självständiga. Det här är säkert försvarsministern medveten om, men jag tänkte ta det igen eftersom det kanske finns några som lyssnar och är intresserade. har en liknande situation som och har en statlig myndighet som endast har exportfrämjande uppgifter. Likadant har och . Sedan finns det en rad länder, som , , , och – jag kan räkna upp en stor del av länder – där man har en statlig organisation för försvarsexport men där det är organiserat på lite olika sätt. I en del länder, som och , ligger det direkt på Försvarsdepartementet. Det ligger inte under tre olika myndigheter som i sin tur även hade mycket större uppgifter, som det gjorde i tidigare. Jag känner mig nöjd om försvarsministern är villig att titta på detta och inte stänger dörren helt. Jag tror att det är bra om vi i får en ordentlig, bra transparens i vår försvarsexport. Den är otroligt viktig. Som försvarsministern skriver i svaret spelar exportstödet en viktig roll, och det är viktigt för svensk försvarsindustri att man kan exportera. Då måste man ha en transparens, och svenska folket måste inse att detta är viktigt och att det är okej att vi har en försvarsindustri som exporterar. 70 Försvarsminister (S): Bara för att vara tydlig: Det finns inget löfte, halvlöfte eller 25- eller 10-procentslöfte eller någon öppning om att vi kommer att återkomma med att myndigheten överlever – så att vi är klara över det. Däremot vill jag ha en öppenhet på det sättet att man med öppna ögon analyserar läget och i den process som kommer tar in alla parametrar som Statskontoret och andra har pekat på. I budgetpropositionen pekar vi på följande: Exportstödjande verksamhet ska fortsatt ses som ett medel för att främja en kostnadseffektiv materielförsörjning ur ett livscykelperspektiv. Exporten ska stärka företagens möjligheter att behålla och utveckla den kompetens som krävs för att underhålla och vidmakthålla Försvarsmaktens materielsystem. avvecklas , då nödvändigt exportstöd fortsatt kan genomföras inom en annan myndighetsstruktur med bibehållna krav på affärsmässighet och transparens men med högre kostnadseffektivitet. Det är regeringsståndpunkten, som ligger i botten. Men det hindrar inte att man bereder Statskontorets olika uppslag och tar till sig alla bitar i diskussionen. Det är klart att det också är av intresse att ta till sig vad som sker i andra länder och hur de har lagt upp detta. Jag representerar en politisk inriktning som vill ha en stark, fungerande försvarsindustri. Men vi ser också behovet av en försvarsindustriell strategi, där vi har markerat behovet av nationella, väsentliga säkerhetsintressen som har omfattat stridsflyget och undervattenssystemen men där vi också har en öppenhet för att placera in fler system. Vi har en grundpositiv inställning till att vi ska ha en försvarsindustri. I grunden handlar det om att försörja svensk försvarsmakt med materiel. Men om man har en försvarsindustri måste man också vara beredd att exportera – det ingår i själva grundkonceptet. Där har vi oerhört många exempel på lyckad och väl genomförd export där vi har fått respekt för de produkter som tillverkas i . Exempelvis systemet JAS Gripen är på många sätt en framgång. Där har vi senast Brasilienaffären, som jag tycker att alla kan känna en stolthet över att vi är på väg att kunna fullfölja. Vi kommer att jobba vidare med de här frågorna och återkomma till . Men jag vill också peka på att vi utifrån det läge som är har ett gemensamt problem i form av att riksdagsbeslutet innefattar så pass kraftiga neddragningar 2016 att den opposition som fick igenom det beslutet bör fundera på organisationsfrågan. Ett borttagande av en tredjedel av resurserna är så pass rejält att det får inverkan på myndighetens möjlighet att överleva. Jag skulle vilja uppmana er att säga att ni kanske behöver utveckla er politik i det sammanhanget. 71 (M): Att försvarsindustrin är viktig är vi överens om. Den är otroligt viktig. Då måste man också exportera. Jag tror att det är av försvarsindustrins produktion som går på export. I mitt hemlän har jag BAE i . De skulle liksom inte kunna finnas kvar om de inte hade exporterat och annat. Det är viktigt, och det är viktigt för vårt svenska försvar. Vi har ju inte en försvarsindustri bara för att vi ska upprätthålla jobb, utan vi har det för att vi ska ha ett svenskt försvar och en svensk försvarsindustri med god kvalitet. Jag håller med försvarsministern om att vi har många goda exempel på att vi är duktiga. Försvarsministern talar om en ”annan myndighetsstruktur”. Det är lite luddigt. Jag funderar över vad en ”annan myndighetsstruktur” är. Är det en återgång till de tre olika myndigheterna – FOI, Försvarsmakten och FMV – eller ska det läggas på en enda myndighet? Hur är det tänkt att man då skulle spara så mycket mer pengar? Detta måste ju främjas, och det måste ske på ett bra sätt och på rätt sätt. Som jag har sagt innan och vidhåller: Det måste ske med god transparens, så att vi upprätthåller ett anseende för vår svenska försvarsindustri. Det är viktigt för mig, och det är viktigt att vi har kvar svensk försvarsindustri och att vi också har svenskt försvar med bra materiel. 72 Försvarsminister (S): Denna debatt tycker jag har varit rätt givande, och den har belyst många aspekter på problemet. Vi har inte förenklat situationen och har inte heller förfallit till överdriven partipolitik, utan jag tycker att de problemställningar som har lyfts har varit relevanta och bra. Vi är nog överens om detta med transparens. Vi är nog också överens om affärsmässighet och högre kostnadseffektivitet. Det är klart att det ligger en luddighet i begreppet ”annan myndighetsstruktur”. Det är inget svårt att erkänna det. Det är bland annat det som vi håller på att titta på, hur det ska se ut. Som jag sa inledningsvis hade vi ambitionen att FMV skulle ha en central roll i det här sammanhanget. Men innan jag kommer till den punkten och är beredd att uttala exakt hur det ska se ut krävs det ytterligare beredningsarbete. Det är väl ett beredningsarbete som också ni kanske måste göra på er kant. Jag upprepar detta med den stora besparing 2016 som ni drev igenom. Den är av så pass stabilt slag att man bör fundera igenom vad det får för organisatoriska konsekvenser när det gäller myndighetens överlevnadskraft eller om man ska göra på något annat sätt. Även om nyanserna och tidsperspektiven är olika har vi en gemensam hantering att göra där. Överläggningen var härmed avslutad. § 18 Svar på interpellation 2014/15:308 om Nordiska utvecklingsfonden 73 Statsrådet (MP): har frågat mig om jag delar uppfattning att Nordiska utvecklingsfondens verksamhet har varit framgångsrik och att beslutet om inriktning har genomförts lyckosamt samt om regeringen tagit ställning till rekommendation om att tillföra ytterligare kapital till Nordiska utvecklingsfonden. Låt mig inledningsvis konstatera att Nordiska utvecklingsfonden är en organisation som i samarbete med olika utförare har klarat att nå konkreta resultat. De samlade investeringarna beräknas leda till årliga minskade utsläpp av drygt koldioxid. Nordiska utvecklingsfonden, , uppvisar också resultat avseende metodutveckling kring framtagandet av bedömningskriterier för klimatprojekt samt driver prioriterade nordiska utvecklings- och biståndspolitiska frågor, såsom jämställdhet. Det är utan tvekan så att beslutet om att förändra NDF:s inriktning genomförts på ett sätt som varit avgörande för att uppnå dessa klimatresultat. Däremot anser regeringen att frågan om en tillförsel av ytterligare kapital är för tidigt väckt. Detta hänger samman bland annat med att den framväxande internationella klimatfinansieringsarkitekturen befinner sig i ett dynamiskt skede, inte minst genom skapandet av Gröna klimatfonden, som förväntas bli den huvudsakliga kanalen för framtida multilateral klimatfinansiering. Dagens struktur för klimatfinansiering präglas i hög grad av fragmentering, och det finns ett stort behov av att verka för en effektivisering och konsolidering. Därutöver har NDF säkrad finansiering . Fonden kan således fortsätta sin verksamhet obehindrat i avvaktan på ett definitivt ställningstagande till frågan om en eventuell ytterligare kapitalpåfyllnad. I ljuset av bland annat detta har enats om att återkomma i ärendet efter klimattoppmötet i . 74 (MP): Först vill jag tacka ministern för ett till stora delar positivt svar. Nordiska utvecklingsfonden har sedan starten under beviljat mjuka krediter till utvecklingsländer på ett mycket framgångsrikt sätt. Över 190 projekt i 37 olika utvecklingsländer har möjliggjorts på grund av att drygt 1 miljard avsattes för fondens verksamhet. har fonden på ägarnas uppdrag, det vill säga på de nordiska ländernas uppdrag, ändrat arbetssätt och driver en verksamhet med rena bidrag till investeringar för att möta klimatförändringar i de fattigaste länderna. Detta handlar om projekt både för att minska klimatpåverkan och för att anpassa dessa länder till de förändringar, påfrestningar och ansträngningar som oundvikligen ändå kommer att ske under . Vi som är ledamöter i tycker att denna verksamhet är oerhört effektiv och att den ger ett stort värde för de pengar som ligger där. Därför värnar vi den mycket. Jag tror inte att jag är den enda ledamoten i som ställer denna interpellation. Vi har bestämt oss för att göra det i samtliga nordiska parlament. Jag hoppas att det också sker. Det har jag inte kontroll över. Jag hoppas att biståndsministrarna i alla de nordiska länderna visar samma förståelse för betydelsen av Nordiska utvecklingsfondens arbete som biståndsminister gör enligt svaret. Biståndsministern säger i slutet av sitt svar att ytterligare kapitaltillskott till Nordiska utvecklingsfonden är en fråga som ska lyftas fram efter klimattoppmötet i . Det är på sätt och vis lovande att den frågan ska lyftas fram. kan jag tycka att det är en lite defensiv hållning. Det beslut som togs 2009 av de nordiska länderna om att ändra fondens inriktning togs nämligen inför COP 15 i , och det gjordes därför att man på det sättet ville visa att de nordiska länderna faktiskt var beredda att ta ett ökat ansvar. Vi i menar att man skulle kunna göra så även den här gången. Därför skulle jag gärna se att vår biståndsminister tar en runda med de nordiska kollegerna och talar lite taktik. Jag tror nämligen att det vore en styrka att i kunna visa på en beredskap för ett ökat gemensamt ansvarstagande från våra nordiska länder. förstår jag i och för sig att det inte är så enkelt för en minoritetsregering, som har ett svårt budgetarbete med en mycket skör överenskommelse i och med decemberöverenskommelsen, att göra några bindande utfästelser eller åtaganden. Men man skulle kanske kunna göra någon form av avsiktsförklaring från de nordiska biståndsministrarna om att verka för att den här utvecklingsfondens verksamhet i alla fall ska säkerställas, så att man har en trygghet i att den inte kommer att avvecklas när kapitalet väl är förbrukat eftersom verksamheten är av det slaget. En sådan tydlig avsiktsförklaring skulle kanske kunna fungera tillräckligt bra för att ändå fungera som en effektiv påtryckning för de andra länderna, så att de verkligen känner att de har någonting att möta upp emot. 75 Statsrådet (MP): Jag vill tacka för frågan och framför allt för engagemanget i denna fråga från honom och många andra ledamöter i . Det är med stolthet som jag noterar att på klimatmötet i fick ett , UNFCCC Momentum for , för sitt arbete med mikrofinanser för klimatrelaterade projekt i och , så kallade Eco Micro. Det är en innovation som har gett småföretag tillträde till klimatfinansiering . Det är en typ av projekt som vi naturligtvis stöder och gärna vill se mer av. nämnde också den budgetsituation som vi i befinner oss i. Jag är mycket stolt över att vi, trots de stora begränsningar vi står inför och trots allt annat, har lyckats göra en utfästelse till den nya fonden, Gröna klimatfonden, på sammanlagt , och det kommer att bli ett stort tillskott . Denna nya fond, Gröna klimatfonden, är en fond för hela världen att bidra till. stora bidrag till fonden på ett tidigt stadium katalyserade många andra länders bidrag till fonden, så att den snart kommer att vara operationell. Nordiska klimatfonden har sin profil, och vi har naturligtvis ett mycket stort inflytande i den. Där har vi ett stort mervärde. Men det var mycket viktigt för och den att också få igång den stora internationella fonden, Gröna klimatfonden, där länder som , och andra också är med och bidrar. Vi vill absolut inte skala ned på några som helst ambitioner. Jag kan notera att vid var länderna överens om att ändå avvakta till efter klimatkonferensen i innan man tar beslut om ytterligare tillskott. Jag kan inte utesluta att vi kommer att komma fram till att har ett mervärde för och för de andra nordiska länderna. Men vi befinner oss också i en situation där vi ser att hela klimatfinansieringsarkitekturen riskerar att bli mycket fragmentiserad. Här behöver vi i hela världen ta oss en funderare på hur vi bäst ska kunna samordna de olika fonder och initiativ som finns, så att de gör störst och bäst nytta. Jag vill återigen understryka hur positivt det är med det nordiska engagemanget och det nordiska samarbetet och att Nordiska utvecklingsfonden har gjort så positiva resultat och sedan man ställde om fonden till att bli en fond som är helt inriktad på klimatfinansiering. Det är någonting att vara stolt över. Vi kommer att återkomma, precis som vi har lovat, efter klimatkonferensen. 76 (MP): Jag delar ministerns uppfattning att det är oerhört viktigt att Gröna klimatfonden kommer igång på ett bra sätt och att den kan göra ett bra arbete. Att investera för att åstadkomma minskningar av klimatpåverkan, och kanske framför allt att investera för att hantera de ansträngningar som våra samhällen drabbas av på grund av klimatförändringarna, är inte något enkelt. Om man tittar på de projekt som redovisas och som Nordiska utvecklingsfonden har stöttat är det mängder av mycket komplicerade frågor som man har hanterat. Det handlar om allt från att förändra användningen av brännved för matlagning i en del länder till att arbeta med system för att hantera erosion på kuststräckor. Därför tänker jag mig att åtminstone ni som jobbar på regeringsnivå i borde värna den kompetens som har upparbetats där. När man försöker titta på sådana här projekt är det inte så lätt att se att de faktiskt har nytta, men det har dessa projekt lyckats med. Investeringen i sig innebär nämligen ofta en ganska stor klimatbelastning i sig, och då gäller det att den ger så mycket nytta att det totalt sett resulterar i att vi går åt rätt håll. Det tror jag inte att alla kan visa lika väl som de projekt som Nordiska utvecklingsfonden har engagerat sig i. Jag skulle därför vilja fråga biståndsministern om ni i ert arbete i departementet har valt att ta till vara kunskaperna, om ni har andra kunskapskällor och hur ni arbetar med att utveckla kunskapen så att åtgärderna faktiskt gör nettonytta. Det är jag nämligen orolig för att man inte alltid lyckas med. 77 Statsrådet (MP): Jag tackar för den ytterligare frågan. Det är förstås oerhört viktigt att vi överväger vad som kan kallas best practice i de här sammanhangen. Vi har sett ganska tragiska exempel på tidigare projekt under clean development mechanism, de så kallade CDM-projekten, där det har visat sig att man inte har gjort någon additionell nytta utan helt enkelt har gått in och finansierat projekt som ändå skulle ha skett. Det finns all anledning att titta på både de dåliga och de bra erfarenheterna inför de stora konferenser som ligger framför oss som ett pärlband. Det gäller inte bara klimatkonferensen utan även Financing for , som äger rum i . Det är en konferens som ska handla om hur vi ska uppbringa och alstra all den finansiering vi behöver för att ställa om till en hållbar värld i stort, i ljuset av de nya utvecklingsmål som kommer efter att millenniemålen löper ut . Det kommer alltså att vara en konferens där man kommer att titta både på hur man kan alstra privat kapital och på hur man kan använda institutionellt kapital samt hur man kan bredda skattebasen, minska skatteflykt och använda biståndsmedel. Förhoppningsvis kommer vi också att väva in klimatfinansieringen i hela diskussionen. Det kan nämligen inte vara stuprör , utan vi måste se allt detta som en helhet. Hur vi tar hand om den kunskap och erfarenhet vi har sett i Nordiska utvecklingsfonden kommer vi alltså att få all anledning att komma tillbaka till och titta närmare på från den sida. Det gäller även hur vi kan använda de positiva erfarenheterna i alla konferenserna. Klimatfinansieringsdiskussionerna pågår också inom ; vi har . Vi har även anpassningsfonderna under Kyotoprotokollet, och inte minst är med i styrelsen för Gröna klimatfonden. Vi har alltså en röst i alla dessa forum, och det är nu en ganska brokig palett som står till vårt förfogande. Jag tycker att det är viktigt att är med, är aktivt och driver. Vi kan göra oerhört stor nytta, naturligtvis genom att visa på de goda exemplen i Nordiska utvecklingsfonden, där vi kanske har mer kontroll och makt över såväl hur den ska vara konstruerad som hur den ska användas. Vi kan dock inte heller släppa fokus på de stora pengarna och de ännu större diskussioner som sker globalt. Jag är väldigt stolt över att kan vara en central spelare i de här förhandlingarna och diskussionerna. Vi har det största bidraget per capita till Gröna klimatfonden, vilket ger oss en unik position att bedriva påverkansarbete i styrelsen. Inte minst har jag själv på möten drivit jämställdhetsfrågan, alltså att jämställdhet måste tas i beaktande när vi ska använda pengarna. Det finns mycket goda anledningar att ta till vara de erfarenheter som finns från NDF i de här sammanhangen. 78 (MP): Jag tycker att jag har fått ett ganska positivt svar från ministern när det gäller Nordiska utvecklingsfondens framtid. Det finns ett uttalat intresse för att ta till vara de erfarenheter som finns där. har jag sett att nästa minister är på plats, och jag har inga ytterligare frågor att ställa. Jag tackar så mycket för svaren. Överläggningen var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2014/15:219 om åtgärder för att förebygga och förhindra terrorism 79 Statsrådet (S): har frågat mig hur PNR, passenger name record, ska implementeras på effektivast möjliga sätt. Han har också frågat mig på vilket sätt man ska kunna säkerställa att relevanta underrättelser sorteras ut i rätt tid ur den stora mängden information som kommer att ackumuleras . undrar även vilka andra åtgärder jag och regeringen ser för att kunna förebygga och förhindra terrorhandlingar. Flera länder, inom och utanför EU, har eller håller på att bygga upp egna PNR-system. Brottsbekämpande myndigheter i kan begära in och använda PNR-uppgifter för brottsbekämpningsändamål, till exempel för att upptäcka narkotikasmuggling, människosmuggling och annan grov brottslighet. Enligt förslaget till EU-direktiv om reglering av PNR-uppgifter ska varje medlemsstat inrätta en särskild enhet – passenger information unit, PIU – som ska vara ansvarig för insamling, sparande och analys av PNR-uppgifter samt för vidarebefordran av uppgifterna och analysresultaten till de brottsbekämpande myndigheterna. Ett samlat för insamling och användning av PNR-uppgifter kan öka rättssäkerheten genom att skapa enhetlighet mellan medlemsländernas olika regelverk och bidra till att underrättelser på ett snabbt och effektivt sätt når dem som är mest lämpade att bedöma dem. Regeringens grundläggande inställning till användning av PNR-uppgifter för brottsbekämpande ändamål är positiv, förutsatt att de används på ett rättssäkert sätt och med hänsyn till den personliga integriteten. Utgångspunkten är därför att i konstruktiv dialog med nu föra förhandlingarna i hamn. När direktivet är antaget och dess slutliga utformning således är klar och känd avser regeringen att påbörja arbetet med att analysera hur direktivet bör implementeras i för att på bästa sätt utnyttja effektiviteten i ett PNR-system och uppnå ett adekvat skydd för den personliga integriteten. Regeringen har tillsatt en nationell samordnare för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Detta uppdrag pågår till . Regeringen har också för avsikt att ta fram en ny nationell strategi mot terrorism. Den nya strategin ska redovisa en heltäckande bild av problematiken och de åtgärder som bör vidtas, inklusive förebyggande åtgärder. 80 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. Det som möjligtvis är lite beklagligt är att det är sedan jag ställde interpellationen, men jag har full respekt för att det blir så . Just när det gäller de här frågorna händer det ganska mycket . Utgångspunkten för min fråga var ett justitieministermöte inom ramen för EU, där man träffades och diskuterade olika åtgärder med anledning av händelserna i . Det gamla direktivförslaget om PNR var en av de frågor som diskuterades. Förslaget har legat ganska länge i . deltog i mötet och gav i olika medieintervjuer ett mycket starkt stöd för förslaget. Jag kan väl säga att frågan om terrorismbekämpning är mycket viktig och att det är viktigt att ha effektiva, välfungerande och rättssäkra åtgärder. Jag tror inte att vi i grunden har olika uppfattning om det, utan det som möjligen bekymrar mig är hur man rent realistiskt ska kunna genomdriva förslag som kan antas och som är tillräckligt effektiva. Jag blir särskilt bekymrad när jag tittar på hur regeringens förutsättningar ser ut. Jag betvivlar inte ambitioner, men låt oss titta på behandlingen i . Frågan behandlades i , och då röstade hela den socialdemokratiska gruppen ned förslaget. Vilka svenska socialdemokrater som var närvarande då vet jag inte, om nu någon över huvud taget var närvarande, men såvitt jag vet agerade den socialdemokratiska gruppen samfällt i PNR-frågan. Efter behandlingen i blev förslaget liggande. Efter julen 2014 accepterades det då föreliggande förslaget, och beslut fattades av i plenum med ambitionen att komma i mål . har sagt att efter att ärendet är färdigbehandlat och ett beslut beträffande direktivet har fattats ska regeringen analysera hur det ska implementeras i . Det är klart att arbetet måste ske i den ordningen, men tidshorisonten kommer i värsta fall att vara väldigt långt fram. Min fråga är hur man i den konstruktiva dialogen med ska kunna föra förhandlingarna i hamn. För sedan diskuterades förslaget i . Såvitt jag vet var stämningen och framför allt den allmänna inställningen i den socialdemokratiska gruppen okonstruktiv. Den enda närvarande socialdemokratiska ledamoten var , och hon sa ingenting. Om regeringen har den ambition som har gett uttryck för blir jag lite förvånad över att inte sa något när man ändå har stött förslaget i plenum om att detta ska föras i hamn till slutet av 2015. Jag undrar vad säger om det. 81 Statsrådet (S): Det stämmer som säger att såväl , bestående av både inrikesministrar och justitieministrar från Europeiska unionens medlemsländer, som , där statscheferna deltar, vid ett flertal tillfällen har diskuterat terrorism och passenger name record, alltså biljettinformationen. Jag delar uppfattning att flertalet partier i den svenska har en grundläggande gemenskap i kampen mot terrorism. Vill ställa frågor om enskilda EU-parlamentsledamöters agerande gör han det bäst genom att ställa frågorna till dem personligen och inte i talarstol.