prot · H20993 · 2015-04-28 00:00:00 — Trots att allianspartierna nog tyckte olika – det låter som att tyckte att det inte var så bra – kunde man inte ändra på det när facken och andra kritiserade att man lade fram ett sådant förslag. Remisserna på förslaget om obligatorisk befattningsutbildning gick åt det hållet. Vi driver politik på ett annat sätt. Vi går till val med tydliga idéer om vad vi vill genomföra. För oss handlar det om att vi vill stärka förskolan på samma sätt som uttrycker det. Sedan sätter vi oss ned, med det förtroende det innebär att vara med i en regering, med dem som är ansvariga för verksamheten, med de fackliga organisationerna, med kommunerna och med andra som driver förskolor och diskuterar hur vi ska gå vidare utifrån detta. Vad är viktigast? Vilka tidplaner kan vi ha? Hur prioriterar vi? Vi ser alltså till att det som vi fattar beslut om också är väl förankrat bland dem som ska genomföra det i praktiken. Och så gör vi nu inom ramen för den nationella samlingen för läraryrket, också i dessa frågor. Tack så mycket! Överläggningen var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2014/15:346 om patientens rätt att välja 110 Statsrådet (S): har frågat mig:  om jag och regeringen avser att föreslå ändringar i hälso- och sjukvårdslagen och lagen om valfrihetssystem så att privata vårdgivare ska kunna få en lägre ersättning för samma uppdrag som offentliga vårdgivare. Om ja, på vilket sätt gynnar det enligt statsrådet en positiv utveckling av kvalitet, jämlik vård och konkurrensneutralitet?  om jag anser att det är en önskvärd utveckling att enskilda landsting avvecklar valfriheten i det egna som invånarna har en lagstadgad rätt att fritt söka vård utanför det egna  om jag avser att ta initiativ till att även begränsa rätten att välja till exempel vårdcentral i annat landsting som den är formulerad i patientlagen. Om nej, på vilket sätt anser statsrådet att den hållningen är förenlig med att vilja avskaffa vårdvalet?  på vilken grund och på vilket sätt jag menar att vårdcentraler väljer sina patienter  om jag anser att vårdvalet har resulterat i sämre medicinsk kvalitet i primärvården  om jag avser att återkomma med förslag om att upphäva vårdvalet inom primärvården. Patientlagen trädde i kraft , och precis som skriver i sin interpellation syftar den till att stärka och tydliggöra patientens ställning. Genom patientlagen har patienten möjlighet att välja offentligt finansierad primärvård och öppen specialiserad vård, oavsett driftsform, i hela landet. Eftersom patientlagen bygger på de skyldigheter som vården har gentemot patienterna har en skyldighet att upprätthålla de krav på valmöjligheter för patienten som lagen reglerar. Det är även reglerat i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) att ska planera sin hälso- och sjukvård med utgångspunkt i behovet av vård hos dem som omfattas av ansvar för hälso- och sjukvård. I det ingår att utforma ersättningssystem som utgår från patientens behov. Regeringen är positiv till de valmöjligheter som patienten har enligt patientlagen och har inte för avsikt att ändra på detta. har frågat om vårdvalet har resulterat i sämre medicinsk kvalitet i primärvården. är det inte möjligt att bedöma vårdvalets effekter på den kliniska vårdkvaliteten eftersom det saknas empiriskt underlag. Olika studier och uppföljningar har däremot visat att den fria etableringsrätten har fått olika negativa effekter runt om i landet. De har bland annat visat att nya vårdcentraler främst har etablerats i storstäder och i områden med redan hög tillgänglighet. Nya privata vårdgivare har dessutom oftare etablerat sig i områden med goda socioekonomiska förhållanden. Det tyder på att vårdgivarna framför allt har inriktat sig på specifika patientgrupper. Uppföljningarna visar även att vårdkonsumtionen har ökat för flertalet grupper , men utvecklingen skiljer sig mellan socioekonomiska grupper och delvis även mellan grupper med olika vårdbehov. De med högre inkomst, oavsett sjukvårdsdiagnos och landstingstillhörighet, tenderar dessutom att vara nöjdare än andra med olika aspekter av primärvårdens utveckling efter vårdvalet. Kravet på vårdvalssystem enligt lagen om valfrihetssystem, LOV, har således inneburit en ojämn fördelning av primärvårdens resurser mellan olika grupper och går emot ambitionen om en jämlik vård. Hälso- och sjukvården ska enligt hälso- och sjukvårdslagen fördelas och utgå ifrån patientens behov. Landstingen måste ha möjlighet att organisera vården så att den utformas efter de lokala förutsättningarna och utefter medborgarnas behov. Vården måste således styras dit behoven är som störst. När det finns tecken på att så inte sker måste vi ta det på största allvar och åtgärda det skyndsamt. Förslaget som regeringen presenterade rörande ett upphävande av kravet på vårdvalssystem enligt LOV i primärvården syftade enbart till att påverka reglerna för att starta en vårdcentral – detta under förutsättning att skulle ha valt att utnyttja den föreslagna rätten att organisera primärvården på andra sätt än enligt LOV. Förslaget handlade således om hur sjukvården är organiserad och att det inte finns ett system som passar alla. Patientens möjlighet att välja vårdcentral skulle inte ha påverkats av förslaget, och som jag nämnde har regeringen inte för avsikt att ändra på den möjligheten. Mot bakgrund av kritiken mot beredningen av höstens lagförslag fann regeringen det lämpligt att låta Utredningen om reglering av offentlig finansiering av privat utförda välfärdstjänster se över hur regleringen kan ändras i syfte att upphäva kravet på vårdvalssystem enligt LOV i primärvården. Utredningen ska lämna sitt förslag . 111 (M): Tack, sjukvårdsministern, för svaret, som jag dock blir något förvånad över! Det visar på en viss okunskap om hur vårdvalsreformen fungerar i landsting och regioner. i är S-styrt . Där har partierna genom kompromisser och konsensus tagit fram sina vårdvalsmodeller utifrån vårdbehov och struktur i det egna . Hälsoval har blivit en succé bland befolkningen utifrån tillgänglighet och bemötande. Den modellen är gjord precis så utifrån vad vi såg att det fanns för strukturella svårigheter och folkhälsoproblematik bland befolkningen. Sedan gjorde vi en modell utifrån detta i konsensus. Ett antal privata vårdcentraler har startats och tillfört invånarna ett tydligt mervärde. I har andelen av befolkningen som har sökt vård i primärvården ökat från . Ministern uttalade i någon av tidningarna – när Lagrådet tack och lov sa ifrån därför att det som skulle ske var så dåligt underbyggt – att vårdvalsreformen har gynnat höginkomsttagare. I har ökningen varit mellan bland dem som söker primärvård. Jag kan lova ministern att det inte har varit så att den sörmländska ökningen enbart har bestått av sörmländska miljonärer och godsägare. Det är nya grupper som förr inte sökte vård, men som får hjälp tack vare vårdvalsreformen. Det kommunala självstyret innebär ju precis det som vårdvalsreformen handlar om. Varje landsting eller region gör sin egen modell. Jag har aldrig hört talas om det, men det är möjligt att det finns. Om nyetableringsrätten avskaffas, vad händer då med befintliga vårdcentraler? Ska landstingen tvingas ta över dem eller ska framgångsrika vårdcentraler läggas ned? Det finns en stor oro ute i landet både bland personal och bland patienter över vad som kommer att hända med deras vårdcentraler om regeringen fattar det beslutet. Någonstans i svaret sägs mellan raderna att patienter har nekats listning, att vårdcentralerna väljer sina patienter. Har ministern hört talas om patienter som har nekats listning på en önskad vårdcentral? Hur kan man dra slutsatsen att vården är ojämlik baserat enbart på att vissa grupper, de med högre inkomst, har blivit nöjdare än andra? Det är en ganska intressant frågeställning. Menar statsrådet att svenska läkare är så profithungriga att de överger hälso- och sjukvårdslagen och läkaretiken för att få rätt patienter till sig? Jag vore tacksam om jag fick svar på mina följdfrågor. 112 (S): Jag anmälde mig till debatten för jag tycker att frågan om valfrihet är väldigt intressant. Jag är mycket nöjd med den valfrihet jag upplever i min hemkommun . Jag kan välja mellan ett stort antal vårdcentraler. Utifrån var jag har mitt arbete, var jag bor geografiskt eller om jag tycker om en speciell läkare vid en viss vårdcentral har jag möjlighet att välja. Det tycker jag är bra. Det jag inte riktigt förstår i de borgerligas resonemang är vad det är för fel på valfriheten bara för att ingen av dessa vårdcentraler drivs av någon annan än . Jag har fyra landstingsdrivna vårdcentraler att välja bland, och det är alldeles utmärkt. Som patient kan jag inte se vad det har för betydelse vad det står på min favoritdoktors namnbricka, om det står doktor eller om det står Aleris doktor . Det är ju själva doktor jag vill åt. Det vore intressant om kunde säga någonting om vad det har för betydelse för patienten vilken form av drift det är. Jag kan inte se det. Jag har alltid blivit väl bemött på de olika vårdcentraler jag gått till, och jag har hört att det privata alternativet vi har i Gullänget, dit många av mina bekanta går, också fungerar väldigt väl. Vad är det man värnar? Värnar man patientens rätt till valfrihet eller värnar man företagens rätt att etablera sig var de vill? Det vore intressant att få veta. 113 (M): Jag vill passa på att välkomna statsrådet till . Vi är glada att han är här så att vi kan debattera med honom. Det här är en av de portaler som vänsterregeringen är vald på. Av regeringsförklaringen, som statsministern läste upp , framgick tydligt att man skulle avskaffa valfriheten att välja den nära sjukvården. Jag är därför glad att min moderatkollega har ställt den här viktiga interpellationen. Det finns en viktig mening i statsrådets svar, som jag skulle vilja klämma statsrådet lite extra på denna afton. Statsrådet säger nämligen att ”regeringen är positiv till de valmöjligheter som patienten har”. Sedan fortsätter meningen med ”enligt patientlagen”. Det gör allianspartierna extra glada, för vi kämpade hårt för att få igenom den patientlag som har gällt . Grunden för att en patientlag ska vara just patientens lag är att vi ser till att valmöjligheterna blir möjliga. Valmöjligheter hänger ihop med att det finns en mångfald. Då måste man skapa en sådan genom att låta portallydelsen ”positiv till … valmöjligheter” göras möjlig. Vi blev därför mycket förvånade när regeringen i rask takt och med dålig beredning och förberedelse ville komma till och försöka minska just möjligheterna till valfrihet. lyckades regeringen inte med det, och majoritet har fattat ett antal beslut, närmare bestämt två, om att regeringen ska avsluta all form av beredning för att inte stoppa den typen av valmöjligheter och mångfald. Det är därför förvånande att statsrådet avslutar sitt interpellationssvar med att säga: Jodå, vi ska minsann fortsätta beredningen i form av en utredning, detta trots att , herr talman, har fattat beslut om att beredningen ska avslutas. Det skulle därför vara intressant att höra om statsrådet nonchalerar beslut och inte tänker följa det. Vi är överens om portalmeningen, att vi är positiva till valmöjligheter och att patientlagen är bra i grunden. Då ska vi också skapa sådana förutsättningar att patienten har den valmöjligheten. Mångfald och valfrihet hänger därmed samman. 114 Statsrådet (S): Jag ska försöka besvara de frågor jag fått. Jag kan väl börja med att konstatera återigen, precis som jag sa i svaret och som jag sagt vid andra tillfällen både i och utanför kammaren, att regeringens ambition aldrig har varit att ifrågasätta patienternas möjlighet att välja vårdcentral. Däremot har vi velat upphäva det tvång som funnits för landstingen att tillämpa lagen om valfrihetssystem. Det har vi gjort utifrån att den varit föremål för mycket kritik. Det finns mycket som pekar på att vissa socioekonomiska grupper har gynnats när till exempel flera vårdcentraler har etablerats i mer välbärgade områden än i andra områden och att man på det sättet har kunnat attrahera vissa patientgrupper medan andra inte har varit attraktiva. Det har alltså funnits en fri etableringsrätt som vi menar har lett fel och riskerar att leda till en ojämlik vård. Vi har inte på något sätt velat införa en tvingande lagstiftning för landstingen att inte få tillämpa lagen om valfrihetssystem. Det ska vara frivilligt för landstingen att utifrån regionala och lokala förutsättningar organisera vården enligt det sätt som de finner bäst; väljarna har gett mandat till de styrande landstingsmajoriteterna att organisera vården. Jag tycker att det är en mycket bra princip eftersom den det lokala och regionala självstyret och innebär att de som bäst känner de regionala och lokala förutsättningarna har möjlighet att organisera vården. frågar hur det går med beredningen. Som jag sa i interpellationssvaret är lagen om valfrihetssystem och den för landstingen tvingande delen föremål för utredning. Beroende på vad utredningen kommer fram till återkommer regeringen till med förslag till beslut. I det sammanhanget kan tilläggas att den typen av tillkännagivanden inte har någon konstitutionellt rättslig ställning. De nämns inte i regeringsformen och inte heller i riksdagsordningen. I riksdagsordningen finns endast en skrivning om att regeringen ska redovisa till hur den har hanterat skrivelser. Detta görs i den så kallade skrivelse 75. Jag kan lova att vi från regeringens sida inte har några planer på att frångå det, utan vi kommer att i skrivelse 75 redovisa hur vi ser på och hur vi har för avsikt att hantera tillkännagivanden. 115 (M): Tack, ministern, för vissa förtydliganden i svaret! Men det finns kvar en mängd frågetecken. Att vi är flera som deltar i debatten visar att det här är en viktig fråga. Jag ska försöka svara på fråga. Hon undrar vad det är som värnas, patient eller företag, i vårdvalsreformen. Den är ju sprungen ur ett lokalt perspektiv med patienten i centrum. Före vårdvalsreformen var det ungefär 1 000 vårdcentraler, och finns det 1 200. Den ökningen hade aldrig kommit till stånd utan vårdvalsreformen. Tillgängligheten har ökat, och nöjdheten hos patienterna har ökat. Jag har en fråga till ministern gällande att ministern i sitt svar säger att det ger en ojämlik vård eftersom det bara gynnar dem som har en högre socioekonomisk status och standard. Jag har sökt överallt efter en empirisk och teoretisk förklaring till det påståendet. Det finns inte! Jag är jätteintresserad av var ministern har sett det och hittat det. Landstingen äger sin vårdvalsmodell. Det heter olika över landet. Man gör sina egna mätningar. I har det aldrig mätts utifrån socioekonomisk grupp. När det gäller att man har startat vårdcentraler där det finns rika patienter vill jag säga att jag kommer ifrån där vi har en hög andel flyktingar bland befolkningen. En privat vårdcentral har startat mitt i centrum, och den är väldigt tillgänglig för dem som bor på flyktingförläggningen och ute i eget boende i lägenheter. Den privata vårdcentralen älskas av de nya svenskar som kommer. Av dem som går till den vårdcentralen kommer flest från andra länder. Det finns inte möjlighet för en privat vårdcentral att välja patienter. Det sägs också i svaret. Jag skulle gärna vilja höra hur det går till. Jag har mig veterligen aldrig hört talas om det. Det finns ingen grund för det. Det skulle dessutom strida mot lagstiftningen kring vårdvalsreformen. Där står det tydligt att man inte får neka patienter, utan vårdgivaren måste ta emot den som vill bli listad hos en viss vårdgivare. Det finns alltså någonting där som jag inte känner till och som jag är intresserad av att få veta. I har nya vårdcentraler tillkommit. Jag tror att det är sex sju privata vårdcentraler, men inga har försvunnit. De finns kvar där. Och när det talas om jämlikhet måste jag fråga om jämlikhet handlar om att ha lika dålig tillgänglighet för alla, eller vad avses när det talas om att vårdvalsreformen ger en ojämlik vård? 116 (S): Tack till som försökte svara på mina frågor. Det lät som att det är bra i där man kanske har hittat en modell som passar precis där. Men varför ska andra län vara tvungna att privatisera fler vårdcentraler, till exempel mitt län där jag upplever att det fungerar alldeles utmärkt som det är ? Varför kan inte få bestämma om valfriheten uppfylls genom det system som finns eller om de vill ha det på ett annat sätt? Det som passar det ena kanske inte alltid passar det andra. Jag funderar också på ökad tillgänglighet. Det kanske inte bara handlar om skillnaden mellan socioekonomiska grupper. Vissa tecken kan tyda på att kroniker och återbesökare har fått det svårare eftersom man prioriterar nybesök. Det finns mycket att fundera över. tog upp att det ska finnas en mångfald. Jag försöker förstå vari mångfalden består. Bedriver man verksamheten på ett annat sätt bara för att man har en annan driftsform? Har man en annan vårdfilosofi? Det är ingenting som jag har kunnat se hemma hos mig på de privat drivna vårdcentralerna. Vården bedrivs på samma sätt som den offentliga. Den enda skillnaden är att man gör det på ett sådant sätt att man ska generera vinst. För mig, och jag tror för många medborgare i det här landet, är det viktigt att de skattemedel som vi betalar till vård främst ska gå till vård. Det är viktigt. Och vården ska dessutom vara jämlik. Jag är inte säker på att det bara för att det är privatiserat bidrar till att vi får en mer jämlik vård. Jag tror att det handlar om hur vi jobbar med alla våra former av vårdcentraler. 117 (M): Statsrådet säger att valfriheten ska bestå. Men det är lätt hänt att det blir en papperstiger om man inte också möjliggör för detta. Det är där som vi inte möter varandra i diskussionerna om vad valfriheten är till för i grunden. Vårdvalet har lett fel, säger statsrådet. Då kan vi andra konstatera att det har blivit ungefär 200 fler vårdcentraler runt om i . har beskrivit ett antal i hennes valkrets. Det är klart alla de här har bidragit till oerhört mycket bättre sjukvård, för den enskilda patienten på väldigt många olika sätt men självklart också för medarbetarna. Statsrådet säger att det den lokala politikern. Jag är folkvald politiker, och jag måste konstatera att jag inte riktigt är till för andra lokala duktiga politiker. Jag är till för patienten, och jag är till för de medarbetare som skapar kvalitet för patienten. Det är där mina skyldigheter som folkvald ligger. Om man tror att man är till för andra lokala duktiga och regionala politiker tror jag inte att vi riktigt möts i synen på uppdraget som folkvald heller. Väldigt många medarbetare upplever nu att det ligger en våt filt över detta. Regeringen försöker gång på gång komma tillbaka till för att påverka och minska mångfalden, medan de där ute står och väntar på besked om förutsättningarna fortfarande finns för att de ska kunna fortsätta utvecklas. Vi som brinner för svensk hälso- och sjukvård – det är jag övertygad om att statsrådet gör – måste blicka framåt. Vad är det som skapar något inför morgondagen och som gör att sjukvården kan bli bättre? De idéerna saknas här. Min fråga återstår: På vilket sätt blir det bättre när politikerna får ökad makt gentemot att man minskar makten för patienten? 118 (M): Jag hade inte tänkt gå upp i den här debatten utan inväntade en senare interpellation om alkoholfrågorna. Men när höll sitt anförande var det svårt att hålla sig. Hon ger uttryck för ett par fundamentala missförstånd när det gäller valfrihetsreformen som Alliansen genomförde i och med vårdvalet. Det handlar inte på något sätt om att man ska tvinga landstingen att privatisera någonting. Det står fullt fritt att inte privatisera en enda vårdcentral. Samtliga allianspartier har dessutom varit helt överens om att vi inte vill använda oss av de metoder för privatisering eller så kallade avknoppningar som vi har använt oss av. Hela systemet bygger på en enda liten grundläggande tanke. Och det, , är att om patienten vill välja någonting annat ska han eller hon få göra det. När talar om tvångsprivatisering säger hon egentligen att hon vill stoppa människor från det fria valet att besöka en privat mottagning, om en sådan privat mottagning uppstår. Det är vad hon vill stoppa. Det är inte att stoppa en privatisering. Det är att stoppa människors fria vilja. Det är att stoppa valfriheten. tar vi valfriheten att få välja skola, valfriheten att få välja förskola, valfriheten att få välja äldreomsorg och valfriheten att få välja sin egen läkare för självklara. Varenda gång vi har fattat beslut om den valfriheten har Socialdemokraterna motarbetat. Varenda gång det har varit omröstning i den här kammaren om att ge människor lite mer makt över sina egna liv, lite mer inflytande över vilken skola ens barn ska gå i, vilken skola man som gymnasielev själv ska gå i eller vilken läkare man ska besöka och så vidare – varenda gång – har Socialdemokraterna röstat emot. Socialdemokraterna är ett i grunden socialistiskt parti som bygger sin idé på att människor inte vet bäst hur de själva ska leva sina liv och vilka beslut de ska fatta. fortsatte argumentera för att det inte spelar någon roll vem som utför vården och för att driftsformen inte har någon inverkan över huvud taget. I sådana fall borde all offentlig sjukvård i alla län vara exakt lika bra. Men så är det inte. Vissa sjukhus är bättre än andra. Vi kan till exempel i , som jag kommer ifrån, konstatera att generellt sett fungerar akutmottagningen på bättre än akutmottagningen på . Hur kommer det sig? De får exakt lika mycket pengar. Jo, det är för att det faktiskt spelar roll med ledarskap och vad man har för olika verksamhetsstrategier. Tittar man på de regionala skillnaderna är de i mångt och mycket enormt stora. Det finns inget samband som säger att ju mer pengar man ger sjukvården, desto bättre kvalitet inom ramen för . minns inte jag exakt siffrorna för i . Det kan mycket väl vara så, och är sannolikt så, att socialdemokratiskt styrda ger mycket mer pengar till vården än vad man kanske gör i , men ändå är kvaliteten bättre i . Det är så därför att konkurrens spelar roll. Det har Socialdemokraterna alltid varit emot. Vi hör företrädare som gå upp och argumentera: Det spelar ingen roll om det finns någon valfrihet, och det spelar ingen roll om det är olika utförare. Det visar att det är samma gamla socialistiska valfrihetsfientliga parti som det alltid har varit. 119 Statsrådet (S): Jag måste börja med att bemöta huvudtes i sin argumentation att Socialdemokraterna på något sätt skulle ha varit emot alternativa driftsformer. Att vi på något sätt skulle ha varit emot att till exempel upphandla olika välfärdsverksamheter är helt fel. Det har gjorts i socialdemokratiskt styrda kommuner. Det har gjorts i socialdemokratiskt styrda landsting. Men det har alltid gjorts utifrån en bedömning i de enskilda fallen. Är det bäst att till exempel upphandla detta på entreprenad eller att bedriva det i egen regi? Det är fjärran från den inställning som har rått i många moderatstyrda landsting och kommuner runt om i landet. Där har man per definition av ideologiska skäl velat privatisera mycket. Det var så mycket att det faktiskt började likna korruption i och en del andra kommuner där man slumpade ut välfärdsverksamhet till underpris. Det är någonting som man har fått mycket kritik för i efterhand. Det verkar man nu ha tagit lärdom av, och det är en metod som man har övergett. Jag skulle nog passa mig väldigt mycket om jag var för att slå mig alltför hårt för bröstet för att man har fört och företrätt den typen av politik. Samma sak gäller för oss socialdemokrater nu som har gällt i många kommuner och landsting. Det är en pragmatisk inställning till olika typer av driftsformer. Det är också därför som vi så starkt har ogillat en lag som tvingar landstingen in i system som kanske inte passar lokalt och regionalt och som kanske inte väljarna i respektive landsting har ställt sig bakom.