prot · H209117 · 2015-06-16 00:00:00 — Den förra regeringen införde västvärldens mest kravlösa regelverk för arbetskraftsinvandring, även okvalificerad sådan, från hela världen, till yrken där konkurrensen redan är benhård. Det löser givetvis inga problem. Socialdemokraterna har länge haft ambitionen att alla gymnasieprogram ska vara högskoleförberedande, och helst ska så många som möjligt också läsa vidare på just högskola. Och när man inte har några andra kort att ta fram kan man alltid satsa lite extra på att skapa ännu fler högskoleplatser. Men om det finns en utbildning med, säg, 0,9 sökande per plats undrar man vem som är betjänt av att fler platser skapas på en sådan utbildning. Ett ensidigt fokus på kvantitet, utan hänsyn till kvalitet, har bidragit till att permanenta den höga missmatchning som vi ser på svensk arbetsmarknad, givetvis ihop med en fullständigt okontrollerad och icke behovsprövad invandring i stort. Det intressanta är dock att det inte i första hand nödvändigtvis är högskoleutbildade personer som industrin lider brist på. Det är faktiskt tvärtom. De prognoser och rapporter som finns pekar på att det i första hand är vanliga gymnasieingenjörer som saknas, och framför allt kommer att saknas i ännu högre utsträckning längre fram. vill därför satsa kraftigt på de yrkesprogram som anordnas inom ramen för Myndigheten för . Vi vill se en kraftig vidareutveckling och vidareutbyggnad av de så kallade teknikcollege som finns runt om i landet, där kommunen har huvudansvaret för utbildningen men där en stor del av praktiken förläggs ute hos företagen. Ingen vet givetvis bättre än företagen själva vilken kompetens som efterfrågas. Bland de studenter som vill läsa en eftergymnasial utbildning vill vi premiera dem som läser till ett bristyrke. Vi har, och kommer att ha, ett underskott av tekniskt utbildad personal, ingenjörer i alla led och lärare i framför allt NO-ämnen. Vi vill erbjuda ett högre studiebidrag till studenter som läser till ett bristyrke, – nota bene – som vi på intet sätt försämrar villkoren för de studenter som väljer att läsa någonting annat. Det är inte bara studenterna själva som ska ges ekonomiska incitament för att läsa till bristyrken. Hela resursallokeringen till de högre lärosätena måste i grunden reformeras. Kvaliteten, att en student faktiskt studerar hela vägen fram till examen, och studentens anställbarhet efter examen ska bli viktiga parametrar för resursallokeringen. På så sätt ges studenterna själva och lärosätena tydliga ekonomiska incitament att utbilda för arbetsmarknadens behov. Det, fru talman, är ett steg i rätt riktning för att komma till rätta med den kraftiga missmatchningen på den svenska arbetsmarknaden, som har uppstått som ett resultat av de gamla blockens politik. Till skillnad från de gamla blocken, som förlitar sig på att resten av världen ska lösa våra arbetskraftsproblem – med tämligen dystra resultat får jag tillägga – inser att utbildningen av den svenska arbetskraften börjar i . Med det sagt ska vi givetvis fortsätta vara öppna för invandring av högkvalificerad arbetskraft. De svenska investeringarna i transportinfrastruktur ligger under det europeiska genomsnittet. Konsekvenserna av det tror jag har gjort sig påminda hos såväl helt vanliga resenärer som de företag för vilka det är kritiskt för affärsverksamheten att få iväg produkten till kund i rätt tid. Det gäller kanske framför allt järnvägen. Där behöver vi investera mer i utveckling och vidmakthållande av statens transportinfrastruktur. Det gäller också särskilt kritiska projekt. Vi behöver bygga dubbelspår på berörda delar av , modernisera och elektrifiera samt påbörja projektering av Norrbotniabanan med mera. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Det gäller dock inte bara järnvägen. kommer att göra allt som står i vår makt för att Socialdemokraternas tillväxtfientliga koalitionspartner inte ska få gehör för sina idéer i den här kammaren. Förbifart ska byggas, och ska inte läggas ned. Vi säger klart och tydligt nej till kilometerskatten som drabbar åkerinäringen hårt, och vi vill ha betydligt tuffare kontroller och sanktioner gentemot den direkt illegala utländska trafiken. Vi säger nej till svaveldirektivet, som drabbar sjöfarten på just extra hårt. Och vi vill öka förutsägbarheten för rederierna genom att införa den så kallade tonnageskatten. Vi vill låta staten överta ansvaret och finansieringen för isbrytning i stället för att de fakturerar rederierna. Det är inte konstigare än att det är det offentliga som ansvarar för snöplogning av våra vägar i stället för att bilisterna själva står där och skottar. budgetmotion för ett konkurrenskraftigt klimat för fortsatt utveckling av den svenska industrin. I bland annat och har vi sett en tendens där tidigare utflyttad, så kallat outsourcad, verksamhet och industri har valt att flytta hem, på helt marknadsmässiga grunder. Man har sett att det totalt sett går att göra vinst på det, med hänsyn tagen till alla parametrar. Trots att löneläget och arbetskraftskostnaderna är betydligt högre på hemmaplan vill man operera där eftersom den sammantagna bedömningen är att det ger vinst. Med en industrivänlig politik även i är vår förhoppning att vi ska kunna se samma utveckling. Vi hoppas att svensk industri, som har flyttat ut sin verksamhet, flyttar hem sin verksamhet. Det i sin tur för hög sysselsättning och fortsatt högt exportvärde. De två, sysselsättning och exportvärde, utgör grundfundament för hela den svenska välfärden. Jag vill med anledning av det yrka bifall till reservationer nr 2 och 2 i betänkande FiU20 och FiU21, om jag är rätt informerad. 3 (C): Det är lika bra att börja med det svåraste. Jag yrkar därmed bifall till reservation 3 i FiU20 om riktlinjer för den ekonomiska politiken. Jag yrkar också bifall till Alliansens reservation 1 i FiU21 om vårändringsbudgeten. När vi samlas för denna debatt befinner sig i ett speciellt, lite svåranalyserat läge. Å ena sidan är den svenska ekonomin en av allra starkaste. Få eller inga länder slår resultat när det gäller stabila statsfinanser, låg statsskuld och en sysselsättning som ökar. Det är fler som jobbar i än någonsin, trots svåra år bakom oss. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Å andra sidan står inför stora utmaningar. Hela politikområden måste reformeras i grunden, däribland arbetsmarknaden och bostadsmarknaden. Inte sedan har så många människor befunnit sig på flykt som . Det påverkar det svenska samhället och de kostnader vi har för migration och integration. Vi ser hur kostnaderna för sjukförsäkringarna ökar. Dessutom påminns vi om att du sköna nya värld utan väpnade hot och krig i inte blev verklighet den här gången heller. Följaktligen kommer försvaret att tarva nya utgifter. Det finns de som ser dessa utmaningar och svarar med uppgivenhet och hopplöshet. Det finns de som säger att nu är tiden för att stänga dörrarna och vända oss ifrån omvärlden. De tror att vi inte klarar det här och sprider bilden av att har gått sönder. Jag tror dock att pessimisterna har fel. resa från fattigdom till välstånd var helt beroende av att vi tog position som ett öppet land. Intern öppenhet innebar rivna monopol, avregleringar och lika chanser för alla, liksom öppenhet mot omvärlden med fri handel och rörlighet över gränserna. försvarar detta svenska välståndsrecept. Vi ser fler hinder att riva, hinder som står i vägen för folks, föreningars och företags potential och strävan. Värdeskapande och fler jobb i växande företag måste stå i centrum när vi debatterar den svenska ekonomiska politiken och ställer budgetförslagen mot varandra. Den politiska debatten och den kommande valrörelsen, när den kommer, måste också handla om detta. Vilket politiskt alternativ är bäst på att kratta manegen för företagen så att jobben växer till? Regeringens recept är lika solklart som, i mitt tycke, felaktigt. Med högre skatter på jobb och företagande – en omfördelning från den jobbskapande sektorn till den offentliga sektorn – försöker med vänner att uppifrån dirigera fram jobbchanser. Det kommer inte att fungera. De ambitiösa målen kommer inte att nås. Det säger experterna. Det sa självt så sent som med den numera klassiska formuleringen: de skatteförslag som lämnas och aviseras i denna proposition kommer att bidra till att sysselsättningen och bnp dämpas. Regeringen säger dessutom att jämviktsarbetslösheten inte kommer att minska i . Det är ett tydligt underkännande av den egna politiken. Det finns dock anledning även för Alliansen att idka lite självkritik. Vi slog av på reformtempot under förra mandatperioden. Det finns mer att göra för att maximera den svenska jobbskaparpotentialen. I vårmotion pekar vi ut ett antal första steg för att jobben ska kunna växa fram bättre än . Vi bryter Arbetsförmedlingens monopol för att åstadkomma bättre matchning. Men A och O i det svenska jobbskapandet är vad som händer i de små och växande företagen. Små företag ska kunna expandera och bli betydligt mindre små. För nystartade bolag är förmågan att hitta nyckelkompetens helt avgörande. Det är hård konkurrens om de bästa. För de nystartade bolagen som har tillväxtresan framför sig behövs möjligheten att med personaloptioners hjälp krydda lönen med löften om framtida ägarskap och avkastning, om det går riktigt bra. I är det för dyrt och upplevs som för krångligt. ser växtkraften i detta. Vi prioriterar detta. Steg för steg ska vi lösa vi de knutar som hindrar jobben från att växa fram. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Hela landet ska växa. alla delar ska vara med på tillväxttåget. Det är så vi håller ihop vårt land. Precis som svenskt företagande och den svenska arbetsmarknaden måste få bättre växtkraft ser vi saker som hämmar utvecklingen, jobbskapandet och möjligheterna till ett gott liv i hela landet. Jag hör ofta historier om flyttlass som aldrig blir av för att stelbenta strandskyddsregler sätter stopp för drömhusbygget. Jag ser investeringar som står och stampar för att det inte går att lita på den digitala infrastrukturen. Regeringspolitiken gör illa värre. Den budget som regeringen nu har lagt fram skär ned på den digitala infrastrukturen genom att minska anslagen till bredbandskoordinatörerna som ska underlätta arbetet med utbyggnaden av den digitala infrastrukturen. sätter stopp för varje ansats att lätta på eller modernisera strandskyddet. Dessutom sitter och ruvar på ytterligare nya skatter som kommer att tynga jobb och företagande runt om i hela landet. När den socialdemokratiska partikongressen gav klartecken till att fortsätta med nya skattehöjningar exemplifierade med att man fortfarande vill införa till exempel kilometerskatten – en skatt på avstånd. Det är svårt att tänka sig något mer landsbygdsfientligt. I då vi verkligen måste fundera på hur vi kan förbättra förutsättningarna för att producera mer miljövänlig, säker och antibiotikafri mat sitter Socialdemokraterna och och filar på en världsunik skatt på dessa bönders – det är ju bönderna som ska göra jobbet – gödsel. Landsbygdsföretagare, precis som alla andra, får betala miljardbelopp när ROT-avdraget försämras och arbetsgivaravgifterna för unga höjs. I stället för en skattechock vill jag se en kraftsamling för att bygga vidare på det positiva, när det kommer till att skapa förutsättningar för hela landet att växa. Vi ser hur landsbygdens företagande trots svårigheterna de facto spirar. Vi vet att det numera är fler som flyttar till än som flyttar från de svenska glesbygdskommunerna. I motion presenterar vi konkreta förslag för till exempel bättre mobiltäckning och bredband. Vi vill se ett nytänk för att få till mer satsningar på infrastruktur genom offentlig-privat samverkan. Vi vill slopa förbudet för gårdsförsäljning för våra bryggerier, destillerier och vingårdar med insikten om att varje jobb som inte skapas på grund av felaktig, klåfingrig politik är ett nederlag. och var länge allierade i vår syn på grön skatteväxling. Vi var oense i mycket annat, men grundtanken var att det vore bra för både miljön och jobbskapandet om vi kunde ha en större andel miljöskatter och en lägre andel skatt på jobb och företagande. Tyvärr har bytt fot. Visserligen höjs en och annan miljöskatt i regeringens budget. Men detta överskuggas ju totalt av skattehöjningarna på just jobb och företagande. En röst på blev ju en röst för en röd skattehöjning. När andra sviker står fast. Den kemikalieskatt som Alliansen påbörjade utformningen av kommer att preciseras i kommande budgetar. måste agera för att skärpa upp EU:s system för handel med utsläppsrätter. Ett högre, mer rättvisande pris på utsläppsrätter skulle innebära inkomster för den svenska staten. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Till detta ska läggas de skarpa miljöreformer som föreslår i sin budgetmotion. Vi vet att vi måste ställa om fordonsflottan i miljövänligare riktning. Därför går vi fram med ett bonus–malus-system för personbilar, där en avgift för de smutsiga fordonen finansierar en subvention för de miljövänliga. Det är ett system som i stort är självfinansierande. Vi konstaterar också att ett land med två världsledande lastbilstillverkare förtjänar världens mest miljövänliga tunga fordonsflotta. Därför lanserar vi i vår budgetmotion en miljölastbilspremie och miljöbusspremie så att åkerier och aktörer i kollektivtrafiken får en rejäl morot för att välja den senaste och renaste tekniken. Den senaste tidens förtroendesiffror ger vid handen att väljarna uppskattar resultat, inte prat, i miljöpolitiken. Det är inte svårt att hitta på reformförslag och politiska förändringar som kostar pengar att genomföra. Finansieringen brukar vara kärvare, inte minst om man som ser det som eftersträvansvärt att steg för steg, sakta men säkert, sänka det totala svenska skattetrycket. Då gäller det att statens verksamheter är så effektiva som möjligt och att vi håller emot när utgiftsområden riskerar att dra iväg. Vi ser ett antal kostnader som riskerar att öka kraftigt. Sjukpenningen, som jag nämnde, är ett område där regeringen själv bedömer att kostnaderna ökar. Då gäller det att vara väldigt försiktig med att – som regeringen tyvärr gör – föreslå förändringar som ytterligare spär på utgifterna. har lokalkostnaderna för statens verksamheter ökat eller . Det duger inte längre att myndigheter av slentrian centraliserar sin verksamhet till dyra gatan i stora staden. Den offentliga sektorns uppgifter – oavsett under vilken myndighetshatt – ska utföras där det är mest kostnadseffektivt, och per kvadratmeter. Det är så man värnar om skattebetalarnas pengar. Kan vi därigenom frigöra ytor i storstäderna för exempelvis bostadsbyggande som vi stärker arbetsmarknaden i förorter och städer runt om i landet är mycket vunnet. Jag nämnde i min inledning utmaningarna med kostnaderna för migration och integration. Vi har alla läst och förfasats över exempel där en enrummare för ensamkommande flyktingungdomar kan kosta . Detta är ett av många systemfel där vi av missriktad välvilja riggar system som kostar för mycket pengar och som i sig bidrar till utanförskap. har och kommer att fortsätta att lägga fram förslag för en integrationspolitik som fungerar bättre och som kostar mindre. Också i arbetsmarknadspolitiken finns det stora möjligheter till effektiviseringar genom att vi fokuserar på lärlingsplatser och öppnar upp introduktionsjobben för de små företagen och drar ned på onödigt tidsödande verksamheter eller åtgärder med inlåsningseffekter. Varje förslösad skattekrona är en stöld från folket. Det gäller såväl som på tid. Vi står inför ett vägval. I detta vägval väljer reformer för frihet och hållbarhet, för att maximera den svenska jobbskaparpotentialen och för att skapa utveckling i hela landet. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget 4 (FP): Jag vill först yrka bifall till reservation 4 i finansutskottets betänkande 20 om riktlinjer för den ekonomiska politiken och till reservation 1, som är en alliansgemensam reservation i betänkande FiU21 som gäller vårändringsbudgeten. När dök upp på sina första finansministermöten i var nog en del av hennes kollegor lite avundsjuka. Det var tid att göra bokslut över den ekonomiska politik som Alliansen hade stått för . Då kunde kollegorna se att kom till makten i ett med goda statsfinanser där 300 000 fler människor hade fått ett jobb att gå till . Av dessa var 200 000 utrikes födda. Det var ett stort genombrott för utrikes födda på stora delar av arbetsmarknaden. kunde berätta – men det sa hon inte i valrörelsen – att hon var finansminister i ett land som har högst sysselsättningsgrad i hela och störst arbetskraftsutbud. En del av kollegorna blev nog lite förvirrade när de märkte att detta var ett land där man har fått mer pengar i plånboken trots den internationella krisen som resurserna för välfärd och rättsväsen har ökat. Som finansminister kom hon till ett land där jobben växte till, och där vi trots lågkonjunkturen har klarat den ekonomiska politiken. Som folkpartist är jag stolt över Alliansens bokslut. Men det faktum att kollegor var avundsjuka är ju inte detsamma som att vi lever i en perfekt värld. Trots mycket positivt som har hänt i är det ingen tröst för den unga människa som inte får ett arbete att jobben har växt till för andra människor. Han eller hon lämnar in ansökan efter ansökan men får höra att man inte är beredda att betala för det som han eller hon vill göra. Det är ingen tröst för den kvinna som väljer bort att utbilda sig till specialistsjuksköterska för att hon vet att hon inte kommer att tjäna på det. Vi kan säga att vi är mer jämställda än andra länder, men hon väljer bort utbildningen för att hon ser att det inte lönar sig för kvinnor att utbilda sig. Det är klart att mycket har blivit bättre i vårt land. kommer unga killar och tjejer i och på andra orter i att vara rädda för att bli diskriminerade när de åker in till stan för att gå på krogen, därför att de har en annan hudfärg eller en annan hårfärg. Även i ett land som , som i huvudsak är öppet och tolerant, finns det människor som i sin vardag möter rasism och främlingsfientlighet. Även om mycket gick rätt i har vi fortfarande ett land där en nyanländ flykting möts av alldeles för höga trösklar när man kommer till vårt land. Visst inledde vi en kunskapsresa i den svenska skolan, men innan skolavslutningen vet vi att det finns massor av ungar som fortfarande drabbas av mobbning, som kommer hem med en trasig skolväska och ljuger för mamma eller pappa om orsaken till att skolväskan är trasig, eftersom de skäms över att vara mobbade. De vågar inte be om hjälp hos vuxenvärlden. Det finns strukturproblem på den svenska bostadsmarknaden. Det är alldeles för många som inte har en första bostad att komma hem till. Vi har dem som ibland glöms bort även i ett välfärdssamhälle. Läs i rapporter om de barn som omhändertas! Det är de barn som drabbas av samhällets kanske mest ingripande beslut när man säger att föräldrarna inte kan ta hand om barnen i hemmiljön, utan det ska samhället göra. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Det finns barn som berättar för att de drömmer om att bli advokater eller om att vidareutbilda sig, men som får höra av vuxenvärlden att det inte är någon idé för att de inte ska satsa på skolan. Det är misslyckande i skolan som gör att just dessa barn inte lyckas. Men även om är ett fantastiskt land på många sätt och jobben har växt till sitter det just företagare som har berättat för sina unga anställda att det inte blir något jobb, eftersom det nu blir dyrare att anställa unga människor. Det samtalet är rätt tufft att ta för den som är arbetsgivare på ett mindre företag. Till de samhällsutmaningarna ska vi också lägga att vi lever i en värld där vi har behov av strukturella reformer. Vi lever under en globalisering där vi utsätts för ett allt starkare omvandlingstryck från vår omvärld. Konkurrensen blir allt tuffare. Ett litet handelsberoende land som kan inte stå still. Vi kan inte luta oss tillbaka och säga att det är rätt bra här. Görs det inga reformer riskerar vi att tappa internationell konkurrenskraft. Bostadsmarknaden är ett annat område där vi har behov av omfattande reformer. Vi har en arbetsmarknad som funkar bra för vissa men dåligt för utrikes födda och för unga människor. Vi lever i ett som tar sin del av ansvaret när det gäller den största flyktingkatastrofen sedan . Det är ungefär lika många asylsökande som kommer till vårt land som det var under . Det är klart att det ställer oss inför utmaningar. Vi står också inför en demografisk utmaning. I den här situationen skulle man önska att hade en regering som sa: Vi har stora utmaningar, och vi har en idé om vad vi vill göra åt de utmaningarna. I stället har en mycket svag regering med en mycket svag finansminister som bryter löften på löpande band. Jag är självkritisk; jag klarade inte att förklara för väljarna att det här blir resultatet när man inte förbereder sig. Då får man som finansminister ställa sig och möta journalister och säga: Jag lovade att inte höja bensinskatten. Men samarbetar vi med , och de tvingade mig till det. Då får man ställa sig och förklara varför man förändrar och på det sätt man gör trots att man gav indikationer och löften om något annat. Det riktigt allvarliga med denna regering gäller det som statsministern har kallat för det stora vallöftet. Det är så statsministern agerar när han blir pressad om att han bryter löften. De är inte så viktiga, säger han – det stora vallöftet är att vi ska ha lägsta arbetslöshet. Men detta tror inte regeringen på själv. Läs det som ligger på bord! Den arbetslöshet som politiken kan påverka heter jämviktsarbetslösheten. Den kommer att ligga still under hela mandatperioden. Den enda chansen till att man skulle lyckas nå målet om lägsta arbetslöshet är att det går jättedåligt i de andra länderna. Men det beror inte på den politik man själv lägger fram. Vi har en regering som lägger fram en politik på bord där skattehöjningarna på jobb och företagande är 40 gånger större än de stora satsningar på näringslivet som man säger sig vilja göra. Vi har en regering som redan efter visat att man är den minst reforminriktade regering vi haft i detta land. Är man konservativt lagd skulle man nog kunna luta sig tillbaka och säga att det är bra att det inte händer så mycket i . Men tror man på den verklighetsbeskrivning jag har givit, det vill säga att vi har stora utmaningar framöver, är det här djupt allvarligt. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Från sida har vi , tillsammans med övriga allianspartier, all anledning att vara självkritiska. Vi fick inte väljarnas förtroende att fortsätta att regera. Vår uppgift är nu att inte göra samma misstag som Socialdemokraterna gjorde i opposition. Vi tänker vara förberedda. Vi tänker förbereda oss som parti och tillsammans med de andra allianspartierna. Vi ser nämligen nu effekterna av att partier inte pratat sig samman innan de kommit till regeringsmakten. Vi har ett behov av att se över politiken på ett antal punkter. Jag tänker peka på några av dem, där vi börjar ta de första stegen från sida. Den helt avgörande frågan är jobben, jobben, jobben. Jag tillhör inte dem som tror på regeringens löften om att man ska ha just lägsta arbetslöshet, utan man måste fundera på hur jobben växer till och snarare ha jobbmål än den typen av mål. Tyvärr måste jag börja med att säga att budgetförslag innebär att vi säger nej till rätt mycket. Vi säger nej till alla skattehöjningar på jobb och företagande, för vi vet vad det innebär för en företagare när det blir dyrare att anställa unga. Vi vet att det blir lite färre äldre som väljer att stanna i arbetslivet när det blir dyrare att anställa äldre. Vi vet också att de där extra kostnaderna är ganska tuffa i företagarens vardag. Men vi säger också ja till en del. Vissa förändringar lägger vi själva förslag om på bord .