prot · H20958 · 2015-02-11 00:00:00 — Som jag sa tror jag inte att icke-våld kan lösa alla problem, men jag tror att vi har underskattat det starkt. Vi bör se på det som en konstruktiv kraft. 188 (SD): Vi lever i en värld där många frågor inte stannar vid landgränserna utan kräver samverkan och samarbete över gränserna. Att utrikespolitiken engagerar har vi sett, inte minst . har haft ett mer eller mindre utvecklat samarbete med andra länder, i en eller annan konstellation. En del av vårt internationella arbete, med kanske godast förutsättningar, ryms i det nordiska samarbetet inom och . Banden är täta. sak är vår. Ur en spirande önskan att ge en starkare röst i världen i då den politiska utvecklingen var oförutsägbar bildades . Man kunde, trots skillnader i samhällssystem, se att likheterna var större, och tack vare ett folkligt stöd var vägen öppen för ökad samverkan. antogs de så kallade Helsingforsavtalen som förstärkte och fördjupade det nordiska samarbetet. har samverkan mellan parlamentariker och ministrar i våra länder rullat på och banat väg för gemensamma lösningar på gemensamma utmaningar. Därför konstaterar jag med viss besvikelse att det nordiska samarbetet inte har en starkare position i regeringens utrikesdeklaration . En rad rekommendationer från ligger på bordet och en rad viljeinriktningar från det danska ordförandeskapet i ministerrådet har deklarerats men behöver naturligtvis uppmärksammas inte bara i de forumen, utan även av regeringen. Jag har förmånen att ingå som ledamot i svenska delegation och i kultur- och utbildningsutskott. Mitt intryck av det nordiska samarbetet är att det präglas av samförstånd och pragmatism, egenskaper som har betydelse och kan tjäna som förklaringsmodell till att det nordiska samarbetet gett resultat . Under sessionen på fick självstyrelseområdena , och tjäna som exempel på hur självstyre kombinerat med samarbete kan fungera som fredsprojekt och som inspiration för oroshärdar runt om i världen som behöver lösa upp de låsningar som finns. Ett annat intryck som slagit mig är den uppenbara skillnaden i bevakning och nyhetsförmedling som råder mellan organ som å ena sidan och EU-samarbetet å andra sidan. Det förra får sällan större spridning medialt, men det har fortsatt en stark folklig förankring, vilket framgår när man talar med väljare. Det senare, som alltmer utvecklats till ett överstatligt organ, får desto större bevakning och betydelse men möter också allt större folklig kritik. Det finns goda grunder för att regeringen genom ansvariga ministrar i ministerrådet, genom delegationen i och så kallade NGO:er gemensamt kan verka för att uppmärksamma och utveckla det nordiska samarbetets betydelse. sak är vår. betraktar som en del av, i fallande ordning, en nordisk, europeisk, västerländsk och global gemenskap. Vi menar att få internationella samarbeten har så stor potential och så goda grunder att fördjupas och förstärkas som det nordiska samarbetet. Vår gemensamma historia går långt tillbaka och, det ska villigt erkännas, har kännetecknats av ömsom fred och ömsom krig, men från varje epok har dragits lärdomar och årsring lagts till årsring. Det nordiska samarbetet står således på ett stabilt fundament. De nordiska länderna samexisterar på vägen mot en gemensam framtid. är världens tionde största ekonomi och kan i ett än mer utvecklat samarbete bli en stark internationell aktör, inte endast bestå av flera, mindre aktörer. Den nordiska välfärdsmodellen är unik och står stark, men den kan stå ännu starkare genom att ta till vara de förutsättningar och den potential som ryms i att dra lärdom över gränserna. Vi har gemensamma landmassor och gemensamma vatten men också gemensamma kulturyttringar och språklikheter. sak är vår. Alla goda ting är tre, brukar man säga, och jag skulle i korthet vilja nämna tre områden där samverkan kan fördjupas. förespråkar ett förstärkt samarbete inom kultur- och utbildningsområdet. Vi menar att den nordiska språkförståelsen kan förbättras och en nordisk kulturkanon införas som en naturlig utveckling av en nordisk litteraturkanon som redan existerar samt ett tätare samarbete kring friluftslivet och den nordiska ”brandingen” internationellt. Vi förespråkar också ett djupare försvars- och säkerhetssamarbete med , vilket vi har motionerat om i . Vi gläds åt att våra försvarsministrar under Folk och Försvar i aviserade en djupare samverkan. Det tror vi är en bättre väg att gå för fred och säkerhet i än att backa in i Nato. Alliansfrihet i fred syftande till neutralitet i krig har tjänat väl och ska så göra. innehar ordförandeskapet för och har valt att fokusera på tre områden där röst i världen är stark. Ett av dem är det internationella samhället. Där är det relevant att stärka samtalen om såväl , vilket tagits upp , som och vårt övriga närområde. Jag ser fram emot fortsatt samverkan i , inte minst uppmärksammandet av det nordiska friluftslivsåret som går av stapeln . Vi väntar med stort intresse på hur ministerrådet och ansvariga regeringar ska fokusera på det. Det är en lokal resurs som inte kan utlokaliseras internationellt men som stärker vår gemensamma sysselsättning och turism. 189 (S) replik: Jag begärde ordet för att säga att jag definitivt inte delar den uppfattning som framfördes, att den nuvarande regeringen inte prioriterar de nordiska frågorna. Tvärtom har samarbetsministern varit oerhört aktiv och lyft fram de nordiska frågorna. Hon har också besökt delegation och framfört att hon vill ha en öppen dialog med oss. Även statsministrarna i de nordiska länderna samarbetar. har lyft upp olika frågor. är ett aktivt råd, vilket märktes inte minst under sessionen i . Jag måste säga att jag inte delar den uppfattning som framfördes. 190 (SD) replik: Men då tror jag att vi är ganska överens. Jag sa nog aldrig att inte är aktivt eller att våra ansvariga ministrar inte gör någonting för att fördjupa, förstärka och bredda det nordiska samarbetet – snarare tvärtom. Jag tänkte på att vår ansvariga minister för Nordenfrågor ofta är en flitig besökare under våra delegationsmöten, och det är väldigt positivt. Det tror jag att vi alla är överens om. Det jag reagerade på var att det nordiska har en osynlig roll i utrikesdeklarationen, som kom . Där finns väldigt lite av substans kring det nordiska samarbetet och den nordiska samverkan. Jag kan tycka att det är problematiskt när vi har en minister som är ansvarig för nordiska frågor som är intresserad och beredd att fördjupa, förstärka och utveckla det nordiska samarbetet. Jag tror att vi egentligen är ganska överens där. 191 (S) replik: Jag är helt övertygad om att hela regeringen står bakom detta. De beslut som tas i regeringen tas kollektivt. De nordiska frågorna är prioriterade – betydligt mer prioriterade än vad de var förra mandatperioden. Jag ser en klar förbättring med nuvarande regering. Jag tror att tillsammans med mig kan vara lugn för att dessa frågor kommer att lyftas upp. Jag hoppas att vi båda två kommer att medverka till att hålla dem uppe på dagordningen. 192 (SD) replik: Det låter ju strålande. Som sagt hoppas vi då att det nordiska samarbetet kan få en stark roll i regeringens arbete och att det ska uppmärksammas vidare, när det nu lever en lite mer undangömd tillvaro i utrikesdeklarationen. Jag tror också, precis som , att om ansvarig Nordenminister menar allvar har vi ett fördjupat nordiskt samarbete att se fram emot. 193 (FP) replik: Det är givetvis jätteviktigt att vi fördjupar det nordiska samarbetet. Det har vi gjort . Det är oerhört viktigt. Vi har stora fördelar att vinna av detta. Det är bara det att hela den nordiska modell vi har är inkompatibel med syn på assimilering. Det nordiska samarbete som argumenterar för, gäller det också samerna? Vilken plats har de i ert nordiska samarbete? Vilken plats har de svenskspråkiga i i ert nordiska samarbete? Vilken plats har romerna i nordiska samarbete? har en historia – det är välkänt. och är de två partier i riksdag som har sina rötter i de rörelser som har ockuperat och nordiska länder . 194 (SD) replik: Jag kan lugna med att vi ser positivt på samerna, den samiska kulturen och den samiska identiteten inom Sápmi och över våra länders gränser inom . Vi har inte minst under de senaste sessionerna i kultur- och utbildningsutskottet i haft en väldigt god samverkan över både parti- och landgränser kring hur vi kan stärka samisk kultur och samisk identitet under förfrågningar från representanter för Sápmi, och andra institutioner. Vi värnar de nationella minoriteterna. Vi har också varit tydliga med att de inte ska omfattas av de assimileringskrav som anför. 195 (FP) replik: Det är i så fall glädjande att just samerna inte behöver assimileras utan bara iranierna, kurderna, chilenarna och de andra. Ni har dock inte svarat om synen på svenska språkets ställning i . Det är ju högst väsentligt. Den idé har om assimilering, gäller den också i och de svenskspråkiga i ? Ert systerparti i , Sannfinländarna, är ju mycket tydliga med detta. De kallar det svenska språket tvångssvenska. Det är alltså en synnerligen villkorad nordisk modell som föreslår. Det andra, fru talman, är det som man inte tar upp. När man säger ”stärk det nordiska samarbetet” vill man ju i andra änden att ska lämna Europeiska unionen och därmed lämna EU:s inre marknad – och därmed lämna de enorma fördelar det innebär för att samarbeta den vägen. Och man säger blankt nej till ett Natomedlemskap. I stället röstar i för linje. Man säger nej till ett Natomedlemskap, vilket skulle äventyra säkerheten långsiktigt och vara mycket illa för svensk del. 196 (SD) replik: Det var många frågor på en gång, men jag väljer att besvara de väsentliga. Ja, vi värnar den nationella suveräniteten, och därför är det i första hand genom samtal, dialog och diskussion med som man ska komma vidare med hur det svenska språkets ställning och status i ska utvecklas. Där har vi också en bra gemensam diskussion inom . Jag vet att även representanter från Sannfinländarna inom har lyft fram att det har betydelse och finns en poäng i att värna svenskans ställning i , även om man nationellt lyfter fram de frågorna på ett annat plan. Men man ser att de verkar i flera forum och driver en helhetslinje. Det är inte en villkorad nordisk välfärdsstat som vi för fram, utan det är en ganska klassisk syn på välfärdsmodellen där vi snarare vill se ökad forskning kring hur vi kan stärka utvecklingen över de nordiska gränserna. 197 (S): Jag vill i denna utrikespolitiska debatt lyfta fram det viktiga arbete som IPU gör. Interparlamentariska unionen, IPU, är en global organisation för självständiga staters parlament. Den grundades , och antalet medlemmar har mer än fördubblats och är 166. Motivet till bildandet var och är att arbeta för fred och mellanfolkligt samarbete. I riksdag har vi en mycket aktiv delegation som arbetar för att föra talan inom en rad viktiga utvecklingsfrågor. Bland organisationens uppgifter ingår att främja personliga kontakter mellan parlamentsledamöter i alla länder och verka för de parlamentariska institutionernas utveckling. IPU arbetar också mycket med bistånd. I detta arbete vill jag tacka Sida, som är en bidragsgivare till IPU. Detta samarbete, som båda parter vinner på, ökar möjligheten där arbetet omfattar frågor som representativ demokrati, mänskliga rättigheter och, inte minst, jämställdhet och kvinnors deltagande i politiken. Man värnar också parlamentarikers mänskliga rättigheter och främjar internationell säkerhet och hållbar utveckling. Organisationen har närmat sig FN. IPU har observatörsstatus i generalförsamlingen, och samarbetet utvecklas . har IPU antagit resolutioner inom en rad områden som jag vill ge exempel på. Den akuta situationen för flyktingar i har lyfts fram av svenska IPU-ledamöter. Fattigdom har lett till ökat våld, och många kvinnor och barn är offer. Det har starkt betonats att parlamentariker världen över måste arbeta för att stärka nationella system för att skydda flyktingbarn och bistå nationella myndigheter och internationella organisationer i mottagarländerna, i arbetet med att hjälpa ensamkommande flyktingbarn och deras rätt till utbildning och aktiviteter och att se till att barnen får hjälp att söka efter sina familjer och släktingar. Andra frågor som IPU arbetat med är parlamentens roll i arbetet för en kärnvapenfri värld och en värld motståndskraftig mot risker med utgångspunkt i den demografiska utvecklingen och med miljöpåverkan i åtanke. Jag vill återigen betona att IPU är ett oerhört viktigt forum. Resolutioner antas där. Parlamentariker världen över åtar sig att ta ansvar för att driva på arbetet inom olika utvecklingsfrågor och se över nationella lagstiftningar och regleringar. Det är då mycket viktigt att frågorna följs upp i de nationella parlamenten, och det är varje parlamentarikers ansvar att leva upp till det. Eftersom tiden medger det vill jag passa på att informera kammaren om ytterligare frågor som IPU arbetar med. antogs en resolution om den humanitära krisen och återuppbyggnaden av fred i . IPU har i resolution och debatt uttryckt sin djupa oro över den stora humanitära krisen i och det fasansfulla våld som drabbar civila och då särskilt barn, äldre och kvinnor. En annan resolution antogs om ebolakrisen. Där uttalade vi oss om behovet av ekonomiskt stöd och personell medverkan för att motverka utbrottet. Uttalandet har bemötts positivt av den , och vår delegation hade så sent som i förrgår information och diskussion med representanter från som en uppföljning av vår resolution. Ett exempel på nordiskt samarbete är när vi tillsammans med de övriga nordiska parlamenten 2013 fick igenom ett gemensamt förslag om ett så kallat brådskande ärende mot innehav, utveckling, produktion och användning av kemiska vapen. kommer IPU och den svenska delegationen att arbeta vidare med en rad angelägna frågor. Cyberkrigföring som ett allvarligt hot mot fred och global säkerhet är ett huvudtema. Vikten av att hitta en balans mellan å ena sidan yttrandefrihet och informationsutbyte och å andra sidan åtgärder som behövs för en säker miljö på internet är ett annat. Ett tredje huvudtema är vikten av säker tillgång till vatten, vatten som en basal mänsklig rättighet och parlamentarikers roll i arbetet för att säkerställa detta runt om i världen. Dessa frågor får vi anledning att återkomma till i vår debatt gällande IPU:s verksamhet som ska föras i kammaren veckan efter påsk. 198 (FP) replik: Det är givetvis oerhört viktigt att vi har ett gott samarbete mellan parlament runt om i världen, men det finns en aspekt av detta som inte riktigt tar upp. Han slår sig för bröstet och säger att det är fantastiskt att det nu är så många som 166 parlament som är med i Interparlamentariska unionen. Låt mig peka på några av dessa parlament, så kan vi fundera på hur pass konstruktiva de är i diskussionerna om parlamentarikerns roll i att exempelvis nedrusta. är ett av de parlament som är med i detta. är ett annat. är ett tredje. är ett fjärde, ett femte, ett sjätte, ett sjunde, ett åttonde och ett nionde. Det tycker jag att man kan fundera på som svensk parlamentariker och för riksdags del. Det är klart att vi ska vara med i detta. Vi är med i allt internationellt i stort sett. Men det är viktigt att vi inte ger legitimitet åt politiker som över huvud taget inte är folkvalda. Det kubanska parlamentet är inte ens ett parlament. De har lika många kandidater som platser när de har så kallade val i . 199 (S) replik: Jag måste delvis hålla med om det som säger. Det ser inte likadant ut i hela världen. Men IPU har som sin grundförutsättning sagt att om man har en lagstiftande församling, ett parlament, har man också rätt att vara med. Var drar man annars gränsen? Det som vi traditionellt betraktar som en demokrati i västerländsk begreppshantering är inte alltid detsamma som i andra delar av världen. Det som är demokrati behöver alltså inte vara totalt demokratiskt. Låt oss ta som ett sådant exempel. Vi har en regel som säger att om länder inte har ett deltagande som består av båda könen minskar deras rösträtt. Det innebär att för det mesta har representanter i sin delegation som är kvinnor. 200 (FP) replik: För min del är det synnerligen egalt huruvida det är en kvinna eller en man som är på ett möte. Det som är väsentligt för min del är om personen är folkvald eller inte. Bekymret är ju att många, kanske till och med en majoritet, av dem som deltar i IPU:s möten inte är folkvalda. Det betyder att de representerar regimer. Deras syfte som parlamentariker är inte att granska makten, vilket syftet är för en riksdagsledamot här. Deras syfte är att bekräfta makten. Hur många oppositionspolitiker finns det i ? Har de över huvud taget val? De har ett parlament som är med i IPU och som vi svenska riksdagsledamöter, som är folkvalda och har bedrivit valkampanjer, ska sitta och diskutera nedrustning med. Det är utsända sändebud. Det är människor som inte skulle tveka en sekund att ange sina egna kusiner och skicka dem i finkan. Det är inga demokrater. Därför är det som sagt viktigt att är medlem i detta, men det är också viktigt att vi är kritiska. Jag tycker att vi svenska representanter ska vara extra kritiska mot de parlament som inte är folkvalda. 201 (S) replik: är det så att vi som är med i IPU inte på något sätt är noviser. Vi vet hur det ser ut i världen. Vi kanske vet det bättre än de flesta eftersom vi har den förutsättningen att vi kan umgås med de här människorna och höra vad de säger. Vi kan ha bilaterala samtal där vi kan vara totalt öppenhjärtiga mot varandra om vad vi tycker om varandra. Det här är alltså inget problem sett utifrån att vi är medlemmar i den här organisationen. Vi ska vara medvetna om att den här organisationen är en föregångare till att man bildade NF , det som är FN. Det är alltså ingen liten sak som är på gång. Jag tycker att ska bestämma sig för vilket ben han ska stå på. Antingen försöker man jobba inom ramen för en sådan här organisation för att få en bättre situation i världen eller också tackar man nej. Men då hamnar man i ett helt annat gäng, och det föredrar jag att vi som parlament står utanför. 202 (S): Mycket har sagts om det utrikespolitiska läget runt om i världen i den här debatten. Jag tänker flytta blicken till vårt närområde med fokus på . Denna miniriksdag har 87 ledamöter från de nordiska länderna som tillsammans vill underlätta vardagen för människor som rör sig mellan våra länder men också tillsammans vara en starkare röst än varje land är var för sig, både i EU-sammanhang och i andra internationella sammanhang som man medverkar i. En nordisk arbetsmarknad är för många en självklarhet. Bland annat är var femte ungdom mellan som arbetar i svensk. Ett annat exempel är att 27 000 värmlänningar jobbar i . I pendlar många mellan och . Villkoren för befolkningen och företagen i bestäms av omfattningen av de gränshinder som finns. Det finns skäl för oss att följa upp arbetet med gränshinder, inte minst för unga människor i eftersom deras rörlighet i samband med studier, jobb och praktikplatser är viktig för att skapa kontakt mellan människor och företag över gränserna i – något som är fundamentet för det nordiska samarbetet . Välfärdsfrågor och människors rättigheter på arbetsmarknaden är också viktiga frågor för . behandling av utrikespolitiska frågor har ökat , och internationell politik är nu en viktig del av dagordningen vid rådets sessioner. Under det svenska ordförandeskapet 2014 anordnades vid sessionen i ett toppmöte med de nordiska statsministrarna om det nordiska samarbetet i utveckling. Där lyftes många viktiga frågor som vi alla berörs av. Ett nytt inslag i sessionen var en aktualitetsdebatt, där var gästtalare, som gav en bred belysning av de säkerhetspolitiska utmaningar som finns i vår del av världen. , som nämndes tidigare, möttes i på . I anslutning till de ordinarie mötena arrangerades en konferens om självstyrelserna i och hur vi lyckats hitta kloka lösningar som kan utgöra en förebild för andra stater och regioner. Vi lever i av förändring, både globalt och regionalt, och det nordiska exemplet kan vara en förebild när det gäller pragmatiska lösningar. Vi har inte patentlösningen, men vi kan bidra med goda exempel. En av de stora utmaningarna är hur vi kan upprätthålla som ett säkerhetspolitiskt lågspänningsområde. Även om geografiskt ligger långt söderut får utvecklingen där naturligtvis också återverkningar här. agerande i har allvarligt rubbat det tillitsfulla samarbete som utvecklats, ett samarbete som har sina rötter före det och som bottnar i insikten om behovet av samarbete vad gäller både forskning och samhällsutveckling. I har vi under en lång följd av år utvecklat formerna för att samarbeta med ryska parlamentariker om frågor som är av gemensamt intresse. Men utvecklingen förändrade förutsättningarna på ett dramatiskt sätt, vilket ledde till att vi ställde in, eller senarelade, en stor del av de gemensamma aktiviteter som var planerade. Frågan var också aktuell vid temasessionen i , när vi som ett nytt inslag anordnade en aktuell debatt om och . Vid vårt möte hade vi i presidiet en fördjupad diskussion om samarbetet och landade i slutsatsen att det trots allt är bäst att fortsätta en dialog på parlamentarikernivå. Mot den bakgrunden beslöt vi att inbjuda ryska parlamentariker till session här i . En sådan genomfördes också. Och planerade vi att genomföra de senarelagda aktiviteterna, under förutsättning att situationen inte blir ännu mer tillspetsad. Vi är inte naiva, och vi kommer inte att hålla inne med kritiken, men vi vill inte stänga dörren för dialog. Vi vill också fortsätta bidra till att behålla de pragmatiska lösningar som funnits i vårt samarbete. Inte minst har det präglat det arktiska samarbetet. Som rapportör för Västnorden, som består av , och , kan jag inte undgå att nämna . Alla de nordiska länderna är en del av , oavsett om vi tillhör de arktiska kuststaterna eller inte. Alla nordiska länder står inför samma möjligheter och utmaningar i fråga om att balansera behovet av att skydda den känsliga arktiska miljön och utveckla regionen. Vi måste ta ett stort gemensamt ansvar för att säkerställa och skydda den sårbara miljön och de människor som bor i området så att de inte blir lidande av den utveckling som sker. För detta behövs det visioner om hur vi vill att framtiden ska se ut. Här har vi alla ett gemensamt ansvar. 203 (FP): Vi har i producerat en enda krigsfilm, tror jag. Den heter Repmånad, med ”Loffe” . Om vi tänker i det perspektivet förstår vi att vi har lite svårt i att sätta oss in i hur situationen kan vara i konfliktområden och krig. Vi har levt i fred väldigt . Det har varit ett sönderfall i , i , i och på andra håll. Krigen har brutaliserats. De har förråats. De har slagit in på en trend, en nedåtgående spiral, som är så oerhört blodig att det inte längre finns några krigets regler. I det sönderfall, det krig och det oerhört omfattande våld som vi har sett från statsmakter, militärapparater, miliser, dödspatruller och annat har det utvecklats en tendens inom det sunnitiska arabiska motståndet i som har perverterats i det vi kallar Islamiska staten och Daesh. Vi måste förstå, fru talman, att den enorma härdsmälta som och nu är innebär att vi kommer att tvingas bevittna de här konflikterna framöver. Och det är enorma flyktingtragedier. är 3,8 miljoner människor från registrerade flyktingar i grannländerna. Säkert är det ännu fler som är interna flyktingar inom . För att kunna få ett slut på den här konflikten måste vi, tror jag, fru talman, komma till en ganska krass slutsats. Det innebär att Daesh måste besegras i och i ar-Raqqa. Det är de två strongholds som detta så kallade kalifat, lett av , har. För att de assyrier, syrianer, kaldéer, yazidikurder, turkmener, araber, kurder och andra olika folkgrupper i regionen som har tvingats fly undan Islamiska statens härjningar ska kunna återvända till sina hem måste det här kalifatet besegras militärt. Det finns ingen annan väg.