prot · H209103 · 2015-05-26 00:00:00 — säger att det bara är av blankolånen. Ja, men det är av betalningsföreläggandena. Det är en kraftig överrepresentation när det gäller den delen. Det var en fördubbling av antalet betalningsförelägganden . Det var 56 000 , 2014, vilket är all-time-high, som jag redovisar i interpellationssvaret. Det tycker jag är ett allvarligt problem. Jag tror att även tycker att det är ett allvarligt problem. Men det låter i hennes interpellation som att hon egentligen vill spela ned det och menar att det inte har någon större betydelse. Min uppfattning är att den förra regeringens åtgärder var otillräckliga. I vart fall blev det inte broms på den utveckling som vi har sett . Ökningen 2014 är . Gör vi inget nu kommer det en ytterligare ökning och året efter en ytterligare ökning. Det handlar om att sätta in verkningsfulla åtgärder, inte bara något slags kosmetika. Det är vad utredningen syftar till. Där tittar man på åtgärder som biter, som räntetak och kostnadstak – det ska finnas en gräns för hur mycket av det totala lånet som man måste betala tillbaka inklusive ränta och andra avgifter – och civilrättslig sanktion riktad mot de kreditgivare som är oseriösa. Det finns ett antal konkreta förslag som utredaren har i uppdrag att följa upp. Det är viktigt att vi får stopp på detta och att vi stannar upp på den här marknaden. Sedan har naturligtvis en poäng i att det inte räcker. Det är åtgärder i andra delar av det politiska fältet som behövs. Till exempel ska man, om man blir arbetslös, inte behöva bli utfattig. Om man blir sjuk ska man inte behöva bli utfattig. Då krävs det en arbetslöshetsförsäkring som är stark. Då krävs det en sjukförsäkring som är stark. Det var ett bekymmer under den förra borgerliga perioden att man gjorde allt för att slita sönder våra trygghetssystem. Det kommer att vara oerhört viktigt för oss som regering att också försöka reparera de trygghetssystem som den förra, borgerliga, regeringen underminerade. 78 (M): Det stämmer naturligtvis att vi har lagt den motionen. Det jag påtalade i mitt förra inlägg var att vi efterfrågade strategin för överskuldsättning. I den är snabblånen en del – men bara en liten del. Här väljer regeringen att påstå att man tar krafttag mot snabblånen och därmed mot överskuldsättning, medan jag försöker visa att det är en oerhört mycket större fråga, där det är viktigt att man tar hela greppet, inte bara över snabblånen. Dessutom tror jag att man ska vara lite försiktig och avvakta hur de tidigare reglerna slår igenom innan man föreslår nya förändringar. Den utredning som regeringen har tillsatt syftar inte enbart till att utvärdera de tidigare reglerna, utan regeringen har redan på förhand slagit fast att de inte räcker utan att regeringen vill ha helt nya verktyg. Det tycker jag är att skynda alltför hastigt och att bortse från betydligt viktigare delar, om man ser till hela överskuldsättningsproblematiken. Jag frågade även ministern om den statistik som regeringen hänvisar till när det gäller snabblån. Jag kan konstatera att man från regeringens sida inte har tillgång till annan statistik än den jag har lyckats få tag på. Det kanske är lite olyckligt, om vi ska prata om den här frågan med rätt förutsättningar. Det är inte lätt att dra några slutsatser. har snabblånen, som ministern säger, ökat kraftigt. Men året innan beloppsgränserna för snabblån ändrades i statistiken, vilket var , kan vi se en nedgång av obetalda snabblån . Det hade varit intressant och klokt, tror jag, att avvakta och se hur statistiken ser ut efter de regelförändringar som Alliansen genomförde, det vill säga utvärdera innan man drar slutsatser som man rimligtvis inte har underlag för. Som jag har varit inne på förut: Framför allt måste man ta sig an de verkliga utmaningarna. Det känns som om regeringen lite grann duckar för det och riktar in sig på det som kanske får medial uppmärksamhet. Man mäktar inte riktigt med att se till den stora problembilden. Förstå mig rätt: Oseriösa kreditgivare ska alltid bemötas med tuffa tag – där är vi helt överens. Fakta är, precis som var inne på, att obetalda snabblån som ledde till ansökan om betalningsföreläggande var 56 000. Då ska vi komma ihåg att det handlar om ansökan om betalningsföreläggande. De kan inte drivas in – det är inte en fastslagen skuld. De ansökningar som ledde till utslag i mål om betalningsföreläggande var hälften, det vill säga knappt 30 000. Som en liten jämförelse kan man titta på hur många skulder som staten lämnade in för indrivning mot enskilda under . Det var 1 ½ miljon. Och staten gör inga kreditprövningar alls. Folk tittar på tv på kredit från staten. De studerar på kredit från staten. Jag säger inte att de inte ska kunna göra det. Men det är viktigt att få lite perspektiv. Det är 1 ½ miljon obetalda skulder till staten mot 30 000 obetalda snabblån. Mot den bakgrunden vill jag fråga ministern: Vad gör ministern för att staten som borgenär ska ta större ansvar för överskuldsättning? Vilken anser ministern är den viktigaste uppgiften att ta sig an politiskt för att motverka överskuldsättning? 79 Justitie- och migrationsminister (S): Man måste göra två saker, som jag varit inne på. Det ena är att se till att vi har företag som är seriösa och inte utnyttjar folks ibland utsatta position utan att företagen gör ordentliga kreditprövningar. Det är bara att konstatera att det inte ser ut så . Sedan det här systemet introducerades har marknaden ökat kraftigt. Vi kan träta om statistiken. Men 2007 var det 25 000 ansökningar om betalningsföreläggande som härrörde från obetalda snabblån. var det 49 000. Det är ungefär en fördubbling. gjordes definitionsförändringen, och då fick vi 56 000 betalningsförelägganden. Det finns ingenting som tyder på att den ändringen förryckte statistiken på ett mycket omfattande sätt, av det enkla skälet att de flesta lånen är smålån. Men sedan växer de när tiden går, eftersom räntorna egentligen kan vara hur höga som helst. Det finns väldigt få begränsningar, och det är ett av de stora bekymren. Regeringen brukar få kritik från oppositionen för att vi agerar alldeles för långsamt. får vi kritik för att vi agerar för snabbt. Min motfråga till är: Hur många fler människor måste fastna i skuldträsket innan är beredda att agera? Hur långt ska det gå? Det var 50 000 . Det är kanske 60 000 eller 70 000 . Hur långt ska det gå? Hur många fler ska fastna i skuldträsket innan är beredda att agera i det här avseendet? Min bedömning är att det finns en del aktörer som man måste vara beredda att ta itu med. Därför har utredaren fått det här uppdraget. Det finns mycket annat vi behöver göra. Vi behöver titta på skuldsaneringsreglerna för att göra det enklare för människor som har satt sig i en svår situation att ta sig ur den situationen. Men framför allt måste vi se till att hjälpa till med det generella stödet, det försäkringsskydd som jag talade om. Arvet från den borgerliga regeringen var ju att fler och fler som blev arbetslösa eller sjuka ovanpå det också blev fattiga, eftersom ni skar ned så mycket på sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen. Det kommer vi att rätta till. Sedan drar in studiestödet, studiemedelssystemet, och jämför snabblånen med det som möjliggör för hundratusentals människor att studera vidare. Det är att prata om något helt annat, föra över diskussionen på en helt annan sfär. Eller ska jag tolka så att hon vill att staten ska ställa hårda kreditkrav på en student som gärna vill läsa på ? I så fall är det en helt ny politik från sida. 80 (M): Nej, jag tror att ministern missförstod mig. Jag kritiserar inte alls regeringen för att man agerar för snabbt utan snarare för långsamt när det gäller hela skuldbilden. Jag efterfrågar den överskuldsättningsstrategi som Per har utlovat. När kommer den? Stannar det vid snabblånen? Det menar jag inte alls är tillräckligt. Ministern frågar mig hur många fler som ska fastna i skuldträsket innan agerar. Men det är ju det vi gör . Jag måste påminna ministern om att även om man ibland kan få intrycket att Alliansen fortfarande sitter i regeringsställning är det och Socialdemokraterna som har regeringsmakten, och jag förväntar mig att det är de som ska agera. Men vi är överens om att osund kreditgivning ska motverkas och att företag som beviljar kredit till människor som inte har betalningsförmåga ska bli föremål för sanktioner. Alliansregeringen skapade förutsättningar för att de skulle kunna bli det. Men bläcket som lagen skrevs med har knappt hunnit torka innan regeringen helt utan underlag påstår att kraven måste ändras och skärpas. ser man inte till den större bilden. Här raljerar man över att jag som exempel tar upp studiestödet. Men jag försöker bara visa att det är skillnad mellan 1 ½ miljon obetalda skulder till staten och 30 000 i fråga om snabblån. Det är dessa 30 000 som staten riktar in sig på. Jag tycker ändå att man kan ta ett större ansvar där som företrädare för staten och som borgenär. När vi riktar våra blickar enbart mot snabblåneföretagen missar vi den stora bilden. Jag önskar att man i lugn och ro i stället kunde utvärdera de nya, tuffare reglerna som trädde i kraft och ha ett bredare angreppssätt. Hur kan vi möjliggöra för människor att bygga upp en buffert för oförutsedda livshändelser? Hur rustar vi människor med större kunskaper som behövs för att fatta ekonomiskt kloka beslut? Och hur kan staten, som den absolut största fordringsägaren, ta större ansvar och bli en bättre borgenär? Att ställa dessa frågor och försöka ge svaren på dem skulle vara att verkligen ta ansvar. Jag hoppas att regeringen vågar göra det framöver. 81 Justitie- och migrationsminister (S): Det är inte staten som genom ohemul kreditgivning driver människor in i skuldträsk, utan det är en del av dessa oseriösa företag som gör på det sättet och som kan ha räntor på . Det är det som är bekymret. Dessa företag bryr sig inte ett dugg om att kontrollera om den som de lämnar ett lån till faktiskt har möjlighet att betala tillbaka pengarna. Det är bakgrunden till att vi nu har all-time-high när det gäller betalningsförelägganden som härrör från snabblån – 56 000 – vilket alltså är en fördubbling av antalet betalningsförelägganden . Jag tycker att detta är ett problem, och inte bara jag. Jag tror att de flesta som ser hur den här marknaden har utvecklats ser en hel del inslag som faktiskt inte är sunda och som man måste vara beredd att ta itu med. Då agerar vi. Jag menar att vi tillmötesgår det som har beställt i sitt tillkännagivande, dessutom baserat på en moderatmotion som har varit med om att skriva. Därmed levererar vi det som har beställt, en del av det i alla fall. Det finns säkert möjligheter att göra mycket mer när det gäller överskuldsättning, och det ska vi också göra. Men kritisera oss inte för att vi agerar för snabbt. Den kritiken känner jag inte igen. Vi adresserar faktiskt precis det problem som jag också menar att har pekat på. Vi måste möjliggöra för människor att bygga upp en buffert. Men vi måste också ha generella försäkringssystem som är starka så att folk klarar sig om de råkar ut för problem i livet, till exempel om de blir sjuka eller arbetslösa. Det är en del av problemet och ett arv efter den gamla regeringen att ni trasade sönder dessa försäkringssystem. Det måste vi också försöka bygga upp. Överläggningen var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2014/15:548 om konsekvenser av Exercise 82 Försvarsminister (S): har frågat klimat- och miljöminister samt vice statsminister : Är det ministerns uppfattning att Exercise inte medför negativa konsekvenser för klimat och miljö i det berörda området? Är det ministerns uppfattning att värdlandsavtal med Nato inte innebär fler och större övningar i , med åtföljande negativ miljöpåverkan? Avser ministern att vidta några åtgärder för att regeringen ska lämna förslag för att helt stoppa eller begränsa skadorna av denna världens största flygövning, som påverkar en tredjedel av territorium? Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Den svenska fjällvärlden och de stora skogsområdena representerar ett mycket stort naturvärde. Jag är väl medveten om att den militära övningsverksamheten i norra från tid till annan påverkar djur- och naturlivet och de människor som lever och arbetar där. Försvarsmakten har under övningen, precis som under , att följa kraven i . Hänsyn kommer under övningen att tas till såväl djur- som naturliv samt även till människors hälsa och säkerhet. Området i norra utgör sammantaget ett mycket stort övningsområde som är glest befolkat och med lite civil luftfart, vilket gör området lämpligt för större övningar. Det är avgörande för Försvarsmaktens övningsverksamhet att övning kan genomföras i olika typer av terräng och under olika omständigheter. Inga svenska skjutövningsområden kommer att användas under övningen. Mot bakgrund av den säkerhetspolitiska utvecklingen i vårt närområde är en av de viktigaste försvarspolitiska frågorna nu att höja den operativa förmågan i krigsförbanden. Exercise är en utveckling av tidigare flygövningar i området och genomförs nu för . Det är inte en Natoövning. , och arrangerar övningen, och är övningsledare 2015. Samarbetet med och möjligheten att samöva med Natoländer är avgörande för att utveckla interoperabiliteten i närområdet och höja Försvarsmaktens förmåga. Därtill visar vi att är med och tar ansvar för säkerheten i närområdet. Övningen är att anse som viktig ur ett säkerhetspolitiskt perspektiv. Omvärldsutvecklingen, inte avtal med Nato om värdlandsstöd, medför ett större behov av att upprätthålla förmågan att värna vårt territorium och därmed av att öva, även med andra länder. är en viktig komponent i arbetet med att förenkla övningssamarbetet och skapa förutsättningar för att kunna omsätta den solidariska säkerhetspolitiken i handling. Avtalet i sig innebär inte fler eller större övningar, och det är fortsatt som fattar beslut om vem som bjuds in för verksamhet på vårt territorium. Exercise är en övning som höjer krigsdugligheten i krigsförbanden och som ökar interoperabiliteten med våra partner. Övningens storlek och breda deltagande är positivt, då det ger möjlighet att öva realistiska hotscenarier med olika flygplanstyper. Jag välkomnar därför övningen. Försvarsmakten kommer inom ramen för detta uppdrag, liksom all verksamhet som genomförs, att följa kraven i . 83 (V): Jag tackar ministern för svaret. Det är klart att jag har många synpunkter på detta med stora och frekventa mångnationsövningar över svenskt territorium. Men då interpellationen primärt rör miljökonsekvenser ska jag i huvudsak hålla mig till dem. Jag noterar det som jag uppfattar som en motsägelse i ministerns svar. Å ena sidan medges det att det finns ett ökande behov av att öva krig med andra länder och att värdlandsavtalet är ”en viktig komponent i arbetet med att förenkla övningssamarbetet”. Å andra sidan säger försvarsministern att avtalet i sig inte innebär fler eller större övningar. Det är kanske semantiskt korrekt att avtalet i sig inte medför det. Men oavsett om värdlandsavtalet är hönan eller ägget är slutsatsen ändå, som jag förstår det, att det kommer att bli fler övningar. Utlovar vi största möjliga stöd till Natos verksamhet lär det ändå betyda någonting. Apropå semantik kan jag inte låta bli att som norrbottning säga att om man vill ha en uppe i är kanske denna årstid inte den lämpligaste, då myggen i princip är den värsta fienden vad gäller en arktisk utmaning. Men det är en parentes. Det är riktigt att detta inte är en Natoövning. Men en majoritet, till och med en kvalificerad majoritet, av de deltagande länderna är medlemmar i . Det är därför lite svårt att helt komma runt det. Jag har ställt några konkreta frågor som jag menar fortfarande väntar på svar, eller också har jag inte riktigt förstått svaret. Vi får väl klargöra det i debatten. Den första frågan är: Vilka är de förväntade miljökonsekvenserna avseende buller, utsläpp och inverkan på djurliv? Chefen för F 21, , säger följande: Vissa moment kommer att ske på lägre höjd. Då kommer det att bullra lite. Jag har sett filmer från andra övningar som visar vad det konkret betyder för människor och djur. Jo, det bullrar lite. Vilka är alltså de miljökonsekvenser jag har frågat efter? 84 (S): Jag tackar försvarsministern för möjligheten att debattera den här viktiga övningen uppe i norr – det vackra norr, som jag kommer ifrån. Jag har alltid hållit väldigt mycket om ryggen; jag tycker att det är en härlig del av som jag önskar att fler fick ta del av. Även myggen tycker jag är härliga, men det finns ju botemedel mot dem numera. Jag tänker på den påverkan på miljön som sker. Alternativet för oss – för vi är väl alla överens om att vi behöver den här typen av övningar – är ju att vi åker iväg någon annanstans och gör övningen. Vi kanske åker tillsammans till , eller möjligtvis kan man åtminstone leka med tanken att åka någonstans i . Flygutrymmet i är dock oerhört begränsat, och därför är det en möjlighet för oss att göra övningen här. När jag träffade en man som flög för sa han också att de sparar mycket bränsle genom att kunna vara på nära håll, i , jämfört med om de skulle skicka över sina flygplan till . Den fördelen finns alltså också för oss som håller till i den här delen av världen. Syftet med övningen är dock att vi, i det försämrade säkerhetsläge som råder i vårt närområde, ska stärka säkerheten i vår region. Vi måste på något vis höja tröskeln så att vi kan visa att dessa militära incidenter inte får inträffa här. Vi måste göra allt som står i vår makt för att träna tillsammans med andra, och vi ska vara tacksamma för att vi har den möjligheten och för att flera länder vill komma till oss. De ser möjligheten att göra saker här, tillsammans med oss, så att vi kan bli många. Vi ska ju inte använda några skjutfält den här gången, och jag tycker att det är bra att vi debatterar frågan . Jag har nämligen sett att man i medierna blandar ihop övningar som sker . Just i den här övningen kommer vi inte att använda skjutfält, utan man flyger i de högre fälten. Jag vet också att många av oss från försvarsutskottet kommer att åka upp nu , och jag tror att kommer att följa med för att se hur det här går till. Det är en mycket större övning än vi i vårt land kanske har deltagit i på det här sättet. Jag är alltså mycket tacksam för att vi får lyssna till debattörerna här och dessutom för att vi har möjlighet att resa upp och se detta med egna ögon. Då kan vi ställa de frågor vi känner att vi behöver ställa om vad fördelarna med att vara just här i var. 85 Försvarsminister (S): Det finns två delar i den här debatten. Dels finns det en säkerhetspolitisk dimension, dels finns den dimension av miljökonsekvenser för in. Om jag börjar med miljökonsekvenserna vill jag bara understryka att Försvarsmakten för en fortlöpande dialog med när det gäller större övningar. Kravbilden är självklart att vi förutsätter att man följer det som sägs i och att man inte gör några avsteg från de regelverk som gäller för den här typen av övningar. Jag kan också konstatera att övningen kommer att genomföras på hög höjd och att inga svenska skjutområden kommer att användas. Man måste även bedöma det faktum att detta är ett område som lämpar sig för den här typen av övningar utifrån att det är lite civil flygtrafik i området. Det menar jag är en plusfaktor i sammanhanget. De regler som gäller, som och andra regelverk i sammanhanget, förväntar vi oss alltså att man följer. Jag är också övertygad om att man kommer att göra det. Sedan kan man föra in olika typer av dimensioner i en debatt som ytterst handlar om säkerhetspolitik, för att möjligen kasta lite grus i det maskineriet. Då vill jag bestämt säga att det är regeringens tydliga uppfattning att den här typen av övningar ska genomföras både nu och . Det är oerhört nödvändigt att i det säkerhetspolitiska läge som råder samverka med andra länder och visa att vi på det sättet kan få fram en militär förmåga som blir tydlig och en bra signal till omvärlden. ska vi också rent sakligt konstatera att det som ligger till grund för övningen är ett scenario som utgår från ett FN-mandat och en krishanteringsoperation. När det här beskrivs i olika sammanhang tycker jag alltså att man ger en bild som inte stämmer med de intentioner som finns i de scenarier övningsledningen har dragit upp i sammanhanget. Vi genomför ungefär 40 övningar på inom ramen för Cross Border Training. Jag har uppfattat att det är någonting det finns en bred uppslutning bakom och att man i samtliga länder känner en viss stolthet över att vi kan formera oss på det sättet. Övningen utgår från F 21 i , flygbas och Örland flygbas i samt flygflottilj i , och den är egentligen en utveckling av det tänkande som Cross Border Training-operationerna präglas av. Vi måste alltså på olika sätt agera i den omvärld vi lever i . Jag vill också läsa ur den inriktningsproposition vi nu lägger fram: Deltagande i multinationella gemensamma operationer ställer krav på interoperabilitet med andra länder och organisationer inom samtliga stridskrafter. Det förutsätter att även fortsättningsvis kan delta i kvalificerade gemensamma övningar tillsammans med andra aktörer. Utvecklingen av övningar tillsammans med andra länder bör i första hand ha sin grund i samarbetet med de nordiska och baltiska staterna samt Nato och för att utveckla interoperabiliteten och övningsverksamheten i närområdet. Att vi ska bedriva den här typen av verksamhet menar jag alltså är förankrat i fem partier i . Vi har en ungefär 75-procentig majoritet bland partier. Det kommer också att bli ytterligare en övning framöver. Den heter Baltops och är en marin övning. Det är nog alltså så att vi i det förändrade omvärldsläge vi ser kommer att vara aktiva när det gäller övningsverksamhet, och det är någonting jag står bakom. 86 (V): Jag förstår att man gärna vill göra det här till en säkerhetspolitisk debatt. Det är inte orimligt med tanke på ämnet i sig. Jag känner dock lite grann att det nog är min sak att föra i den här dansen. Jag har ställt miljörelaterade frågor och kommer därför att uppehålla mig vid dem. Jag har gärna en säkerhetspolitisk debatt om självklarheten i att vi måste öva och att det naturligtvis finns en konflikt mellan att öva hemma och att öva borta. Sedan kan vi diskutera andra saker, som huruvida det här verkar sänka spänningsnivån i vårt närområde och så vidare, men är jag som sagt inne på miljökonsekvenserna. Jag tycker att det är bra att man för en fortlöpande dialog, och jag tror att man från Försvarsmaktens sida har ansträngt sig på den punkten – med information till och med på meänkieli, vilket uppskattas särskilt av mig som är född i det språkområdet. Ministern säger att man förväntar sig att följs. Anledningen till att jag blev intresserad av det här med miljökonsekvensbeskrivning var att jag var lite osäker på om det här behöver göras, om det ska göras och så vidare. Jag tittade på riktlinjer, och där står det: ”En verksamhetsutövare som vill ha tillstånd att anlägga, driva eller ändra en verksamhet enligt vissa bestämmelser i ska bedöma miljökonsekvenserna och sammanställa en miljökonsekvensbeskrivning. Verksamhetsutövaren ska också göra uppgifter om projekt offentliga och skapa möjlighet för samråd.” Nå, då tänkte jag att jag skulle kontakta Försvarsmakten för att fråga om detta är gjort och om jag kan få ta del av miljökonsekvensbeskrivningen, så att jag inte träter i oträngt mål här. Jag fick då tillbaka en mejlkonversation där en handläggare frågade om det verkligen var en begäran om en allmän handling, varpå jag fick svar från en major som skrev: Hej , du bör gå via ! Det är kanske inte riktigt så anser att man ska hantera en miljökonsekvensbeskrivning – om det nu finns någon. Jag vet inte. Detta tycker jag alltså lite grann strider mot den öppenhet och dialog man strävar efter på många andra håll. Jag är själv född och uppvuxen i . Jag åker dit och kommer även att delta i en del av övningarna i .