prot · H20944 · 2015-01-13 00:00:00 — Det är klart att vi aldrig skulle ha tillsatt en utredning om vi inte tyckte att det fanns problem. Det är en självklarhet att utredningen syftar till att förbättra verksamheten inom Arbetsförmedlingen och framför allt att få fler människor att känna förtroende för Arbetsförmedlingen. Arbetsmarknadsministern säger att Arbetsförmedlingen åtnjuter ett otroligt lågt förtroende. I nästa mening säger hon att regeringen anser att Arbetsförmedlingen själv ska lösa problemet. har i tidigare utredningar sagt att Arbetsförmedlingen måste jobba med internt utvecklingsarbete. Det är vi alla överens om. Det är en myndighets ständiga uppdrag. Utredningen ska redovisa hur styrningen i Arbetsförmedlingen kan förbättras. Sedan finns också uppdraget att ta fram hur kompletterande aktörer kan användas på ett bättre sätt än . Vad är det som är så farligt med de olika punkterna i utredningen, ministern? Om ministern tycker att en eller två punkter i utredningen inte är relevanta går det att ändra i direktiven. Men läggs utredningen helt ned, och det är beklagligt att man hoppas att Arbetsförmedlingen ska lösa problemen internt utan att de redovisas i utredningen. Jag beklagar verkligen det. Vi behöver kompletterande aktörer, och vi behöver förbättra systemet med kompletterande aktörer. Vi är alla överens om att det finns förbättringspotential. Att lämna över allt till Arbetsförmedlingen ger en dålig prognos. Vad är det som är så farligt med utredningen? 11 (C): Jag konstaterar att det blir lite lustigt med ton i talarstolen efter den miserabla hösten. Nog om det. Arbetsmarknadsministern försöker signalera handlingskraft – göra saker i stället för att utreda. Det kan låta bra. Om det blir fel är det inte alls bra. Det hade varit konstigt om regeringen inte hade bytt utredare. Att ge tilläggsdirektiv eller ändra direktiven hade också varit normalt. Det hade jag inte heller reagerat på, även om jag säkerligen hade kunnat framföra någon form av kritik även i den delen. Men när man lägger ned utredningen helt signalerar man att man har alla svar och vet bäst. Historiskt kan vi konstatera att det låga förtroendet för Arbetsförmedlingen tyvärr inte är nytt. Det har funnits . Någonstans skulle utgången av en sådan utredning kunna ge ett bra underlag oavsett om man heter och är socialdemokratisk arbetsmarknadsminister eller om vi hade en annan regering med en annan arbetsmarknadsminister. Det besked ministern lämnade i sitt interpellationssvar om att avsluta utredningen innebär att man säger att man kan detta bäst och att man inte behöver höra vad någon annan har att säga. Det är mycket olyckligt. 12 (S): menar att vi socialdemokrater är fientliga till utredningar. Det kan jag dementera, herr talman. Det är vi inte. Däremot är vi fientliga till arbetslöshet. Därför har vi nu inte tid att utreda frågan, utan nu måste vi börja agera och vidta åtgärder. Det finns en utredningskramarkänsla bland Alliansens ledamöter som man kan fundera över och analysera i något annat sammanhang, men det har jag inte tid med just . vill ha nya myndigheter. Det har vi inte riktigt heller tid med , herr talman. ska vi ha nya jobb, och det är vad arbetsmarknadsministern och regeringen prioriterar – inte nya myndigheter, som Alliansen och prioriterar. Alliansen behövde inte utreda innan man band de anställda vid vid ett omöjligt regelverk så att de inte kunde göra vad de ville göra, det vill säga förmedla jobb. Det är inte konstigare än att vi inte behöver någon utredning innan vi löser de band som har bundit de anställda vid – att förmedla jobb. Det handlar om de 100 000 arbeten i svenskt näringsliv, befintliga arbeten på befintliga arbetsplatser, som inte har blivit utförda – produktion av varor och tjänster som inte har blivit utförd. De hade i sin tur genererat ytterligare arbeten. Det är så ekonomin fungerar. Misslyckas man med matchningen misslyckas man med att tillsätta lediga jobb, och man skapar inte heller de nya jobb i tillsatsvaror och transporttjänster som varje missad producerad vara eller tjänst innebär. Alliansens arbetsmarknadspolitik har varit ett fiasko, och det fiaskot har bland annat varit centrerat till Arbetsförmedlingen. Det ska vi nu ta itu med. 13 Arbetsmarknadsminister (S): Den stora kärleken till utredningen i sig är intressant. säger att man hade kunnat byta utredare eller ge helt andra direktiv. Det hade självklart varit ett alternativ för regeringen. Efter beslutet om att skära ned 200 miljoner på , som bland annat finansierar utredningar, måste man också se lite snålare på vilka utredningar som ska prioriteras. Det är lite svårt att se att en utredning till varje pris har ett egenvärde alldeles oavsett vad som ska utredas. Jag utesluter inte att man kan behöva utreda saker som rör arbetsmarknadens funktionssätt och Arbetsförmedlingens roll, men det handlar om att använda statliga utredningar på rätt sätt. Den befintliga utredningen har inte till uppgift att på ett vitt blad föreslå något nytt. Den utredning som regeringen har för avsikt att lägga ned ska föreslå justeringar i ansvarsfördelningen i förhållande till andra offentliga aktörer. Jag antar att det är i förhållande till kommunerna. Vilka andra offentliga aktörer pratar man annars om? Det handlar alltså om justeringar i ansvarsfördelningen. Jag tror inte det räcker med justeringar. Regeringen har för avsikt att helt förnya samarbetet och öppna för en helt annan typ av samarbete tillsammans med landets kommuner. Jag reser just nu runt för att träffa alla kommunledningar. Dialogen har varit framgångsrik och har välkomnats av kommunerna. Det gäller att ha en helt annan flexibilitet från Arbetsförmedlingens och statens sida för att gemensamt lösa problemen med kommunerna. Ett annat uppdrag i utredningens direktiv är att föreslå förändringar i fördelning, sammansättning och utformning av insatser över individens inskrivningstid och över konjunkturen. Ja, regeringen går fram mer radikalt. Vi kommer att avskaffa mycket av den departementala regleringen av hur man ska utforma de arbetsmarknadspolitiska insatserna och lämna ett större förtroende för professionen att göra professionella individuella bedömningar av vilka insatser som krävs för att en arbetsgivare ska få tag på rätt personer till de lediga jobben och för att individer faktiskt ska få arbete. En tredje fråga är att analysera hur Arbetsförmedlingens kontakter med arbetsgivare kan förbättras ytterligare. Som många av debattörerna här som sitter i utskottet vet är en av de mest prioriterade frågorna för Arbetsförmedlingen att förnya och satsa stort på helt andra typer av arbetsgivarkontakter. Detta har försenats på grund av att den budget som har röstats igenom har mindre till Arbetsförmedlingen, vilket försenar det förnyelsearbete som måste drivas fram och där det är bråttom att få ett helt annat samarbete med arbetsgivarna. Vidare ska den befintliga utredningen föreslå hur ersättningssystemet bör utformas för de kompletterande aktörerna, hur man ska utreda för- och nackdelar med Arbetsförmedlingens organisation och hur man ska säkerställa att Arbetsförmedlingen kan styras för att få genomslag för regeringens politik. Jag menar att det här är frågor som inte kräver en statlig utredning utan kräver en handlingskraftig regering för att det ska bli en förändring. Jag utesluter inte att det finns andra frågor som behöver utredas framöver också när det gäller att långtgående få en arbetsförmedling som har en helt annan roll, som är ett nav på en fungerande arbetsmarknad och som inte bara arbetar med att administrera arbetslösheten. Det är den förändring vi håller på att göra. Efter att den tidigare regeringen hade styrt och skapat oerhörda problem på arbetsmarknaden, med ett försämrat funktionssätt och en arbetsförmedling med ett lågt och kraftigt sjunkande förtroende hos alla dem som är beroende av Arbetsförmedlingen, tillsatte man handlingskraftigt nog en utredning. Min tolkning är att man gjorde detta därför att de fyra ingående partierna inte kunde komma överens om vad man ville göra. Vi i den nuvarande regeringen vet vad vi vill göra med Arbetsförmedlingen. 14 (FP): Jag förstår att arbetsmarknadsministern är pressad i den här frågan, eftersom det framgick i medierna och att hon övervägde och skulle fundera över utredningen. Men möjligen ringde hon upp stödpartiet till regeringen och , som kanske inte gillar kompletterande aktörer och privata aktörer. Arbetsmarknadsministern väljer inte att läsa upp de punkter som berör privata aktörer och kompletterande aktörer i direktivet till utredningen. Efter att ha övervägt ger hon i svaret på min interpellation beskedet till att denna viktiga utredning – den viktigaste inom – ska slängas i papperskorgen. Från vår sida anser vi att en utredning ska få titta fritt på den här viktiga verksamheten. Och för står det inte hugget i sten att varje detalj, uppdrag eller uppgift som ligger på Arbetsförmedlingen alltid ska ligga på Arbetsförmedlingen. Det kanske finns andra myndigheter, kommunala aktörer eller privata aktörer som likaväl skulle kunna utföra uppdraget. Statsrådet säger att man ska ändra fokus. Vem ska jobba med ungdomsarbetslösa? Vem ska jobba med personer med funktionsnedsättning och med lägre arbetsförmåga? Vem ska jobba med nyanlända? Det är precis det som har stått i Arbetsförmedlingens regleringsbrev. Statsrådet för nu fram det som något slags nyhet. De ska jobba med matchning och ska bli matchningsspecialister. Berätta då för mig, fru statsråd, på de minuter du har kvar: Vem ska ta ansvar för de långtidsarbetslösa, unga, funktionshindrade och nyanlända? Om det är så att ni på riktigt vill ändra fokus och ändra på det här, ja, då ska det till en genomgripande förändring. Det är det och Alliansen har velat. kommer inte att nöja sig med statsrådets svar i kammaren , utan vi kommer att undersöka alla möjligheter kring hur vi kan fortsätta att verka för en förändring av Arbetsförmedlingen. 15 Arbetsmarknadsminister (S): I det regleringsbrev som gäller för Arbetsförmedlingen är det stora förändringar jämfört med det som gällde under den gamla regeringen. Från att ha varit tolv sidor är vi nu nere på fyra sidor. Vi har kraftigt avreglerat Arbetsförmedlingen, och vi avser att göra andra förändringar så att man ska kunna arbeta professionellt. Det ska finnas frihetsgrader så att man kan göra professionella bedömningar och inte behöver drunkna i byråkrati när man arbetar med det viktiga uppdraget att förmedla jobb till de arbetslösa och se till att arbetsgivarna får tag i rätt personal till de lediga jobben. Låt mig vara tydlig, herr talman. Regeringen ser mycket stora behov av att förändra och förnya Arbetsförmedlingen. Regeringen avser att agera. Regeringen tänker inte vänta och begrava – därmed inte sagt att jag utesluter att det kan behövas utredningar framöver. Men de uppgifter som ligger i den befintliga utredningen är inte, som försöker ge sken av, att föreslå från ett blankt papper. Det är mycket precisa uppdrag som det faktiskt, menar jag, inte krävs en statlig utredning för. Det krävs en handlingskraftig regering för att kunna agera. Avslutningsvis, herr talman, tror jag på ord att han kommer att fortsätta att jaga regeringen med det kraftfulla kravet på att tillsätta en utredning om hur man ska se till att styra sin myndighet. Regeringen, herr talman, kommer att fortsätta att föra en politik för att lösa arbetslösheten. Överläggningen var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2014/15:192 om nedläggning av AF-kontor samt geografisk begränsning för den statliga banken 16 Arbetsmarknadsminister (S): har frågat landsbygdsministern på vilket sätt statens minskade service till landsbygden i form av nedläggning av AF-kontor och geografisk begränsning för den statliga banken kommer att främja den regionala tillväxten och utvecklingen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Den första delen av frågan gäller Arbetsförmedlingen. Precis som framför i interpellationen behövs ett förändringsarbete inom Arbetsförmedlingen. Myndigheten behöver hitta nya och flexibla sätt att förmedla kontakter mellan arbetssökande och arbetsgivare och möta nya utmaningar. Regeringens utgångspunkt är att det ska finnas en likvärdig tillgång till statliga myndigheters service i hela landet. Det är dock upp till myndigheterna själva, i det här fallet Arbetsförmedlingen, att utforma sin egen organisation. Förändringarna i Arbetsförmedlingens kontorsstruktur är en del av ett större utvecklingsarbete på myndigheten. Arbetsförmedlingen ska vara tillgänglig för arbetssökande och arbetsgivare. Arbetsförmedlingens service, vare sig på landsbygden eller i andra delar av landet, ska inte minska utan förbättras. Den andra delen av fråga gäller . Finanskrisen har bland annat visat på vikten av finansiell stabilitet baserad på ett sunt och rimligt risktagande. är en relativt liten aktör inom företagskundssegmentet. Bolaget har tre företagskundskontor i , respektive med sammanlagt mindre än 40 anställda. saknar därmed den lokalkunskap som krävs för att göra individuella riskbedömningar av bostadsrättsföreningar på orter där inte alla lägenheter kan säljas eller av ägare till flerbostadshus på orter där vakansgraden är hög. Detta innebär att risken blir högre för än för en bank med lokal närvaro och kunskap. Denna riskbedömning är en operativ fråga och därför ett ansvar för bolagets styrelse och ledning, vars uppgift det är att balansera risk och lönsamhet. 17 (C): Först vill jag tacka arbetsmarknadsministern för svaret på min interpellation. Det känns angeläget att uppmärksamma den snabba omställning som sker i vårt land. Urbaniseringen går allt fortare. Därför är det extra intressant att höra minoritetsregeringens idéer om hur man löser tillgänglighetsfrågorna i hela landet. Avsikten med min interpellation har inte varit att diskutera Arbetsförmedlingen eller specifikt utan att mer belysa hur det på område efter område skapas allt sämre och ojämlikare service runt om i landet. När Arbetsförmedlingens generaldirektör aviserar att 100 av myndighetens 320 lokalkontor ska läggas ned kommer detta naturligtvis att påverka enskilda personer, men också företag som är i behov av samarbete med Arbetsförmedlingen när det gäller att rekrytera nya människor, vid permitteringar och verksamhetsförändringar. välkomnar en förändring av Arbetsförmedlingen – den har vi efterlyst. Men att staten plockar ned skylten utan att det finns alternativ på plats är ansvarslöst och kommer att få förödande konsekvenser, främst för dem som har behov av särskilda insatser. Den statliga banken vill inrikta sin kreditgivning till storstadsregioner och större tillväxt- och högskoleorter. Företagskunder på mindre orter har fått beskedet att de ska söka sig till nya banker eller acceptera betydligt högre kostnader och sämre service. vill lägga fokus på företagskunder i . Allt norr om ska nedprioriteras framöver. Människors möjlighet att bo, leva och arbeta utanför de större städerna, det vill säga i landsorten, förutsätter att det finns jobb. Då måste vi ha en politik som gynnar skapande av jobb i nya och växande företag. Det är i de små företagen som många nya jobb skapas, ofta i Småortssverige och på landsbygden. Men om jobben ska bli fler måste vi underlätta för dem som skapar jobben, alltså företagen. Då kan vi inte försämra samhällets service och stöd. Båda dessa statliga verksamheter är exempel på det som pågår inom många områden och som kommer att försvåra den regionala utvecklingen. Min fråga till regeringens företrädare, oavsett vilken minister som väljer att svara, löd: På vilket sätt kommer statens minskade service på landsbygden i form av nedläggning av arbetsförmedlingskontor och geografiska begränsningar för den statliga banken att främja den regionala tillväxten och utvecklingen? Det fanns inget svar på den frågan i ministerns skriftliga svar. Däremot säger man att det ska finnas likvärdig tillgång till statlig service i hela landet. Organisationerna ska själva bestämma över hur detta ska utvecklas. Lite längre ned i svaret kan man läsa att Arbetsförmedlingens service inte ska minska, vare sig på landsbygden eller i andra delar, utan förbättras. Jag vill gärna att statsrådet utvecklar denna del av svaret, för trots att hon skriver att det är upp till Arbetsförmedlingen att forma sin organisation utlovar arbetsmarknadsministern att Arbetsförmedlingens service inte ska minska utan förbättras. Vad kan vi förvänta oss av likvärdig eller förbättrad service från Arbetsförmedlingen efter nedläggning av en tredjedel av dess lokalkontor? Berätta gärna detta! 18 Arbetsmarknadsminister (S): Låt mig först säga att interpellation tar upp mycket viktiga frågor. Det är oerhört viktigt att vi har en utveckling som kommer hela landet till del. Vi har betydande utmaningar i de delar av landet som har ett minskande befolkningsunderlag. En myndighet som Arbetsförmedlingen, som har ett samhällsuppdrag, har självklart till uppgift att säkerställa att det finns god service i hela landet. Man får inte agera så att man till exempel missgynnar orter i glesbygd. Hur detta ska uppnås är däremot myndighetens sak att avgöra. I den dialog jag har med myndigheten har man inte pekat ut att det är kontor i glesbygd som löper risk att läggas ned. Vad det handlar om är att myndigheten ser över hur man på bästa sätt kan förbättra sin service, särskilt kontakten med arbetsgivarna för att ge dem bättre möjlighet att rekrytera rätt personer till de lediga jobben. Arbetsförmedlingen har självklart ett uppdrag att säkerställa god service i hela landet. Som framgick av tidigare interpellationer är jag inte nöjd med hur Arbetsförmedlingen fungerar . Stora förändringar och utvecklingsarbete behövs. Minskningen av resurser i förhållande till regeringens budget som blir resultatet av beslut har naturligtvis försenat och försvårat Arbetsförmedlingens utvecklingsarbete. Det kommer att ske ändå, men inte riktigt i den takt som man hade kunnat ha om man hade haft tillgång till de resurser regeringen vill avsätta till myndigheten. är en bank som agerar på en konkurrensutsatt marknad och på marknadsmässiga villkor. har inget samhällsuppdrag. Där är det alltså andra villkor som gäller. har dock att följa de regler och den policy för styrning som regeringen vill att de statliga bolagen ska ha. De statliga bolagen bör i vissa avseenden gå i täten, till exempel när det gäller transparens i de beslut och överväganden som ligger till grund för att man exempelvis höjer avgiften eller ändrar prissättningen på lån. har visat föredömlig transparens genom att i förväg tala om på vilka grunder man kommer att ändra sin prissättning. Det normala på bankmarknaden är dessvärre att banker omvärderar riskerna i sina åtaganden eller att kapitaltäckningsreglerna förändras så att prissättningen på lån måste justeras – utan att man kommunicerar detta till kunderna. agerar på statens uppdrag på det sättet att man har transparens i sina beslut, men har inte ett samhällsuppdrag. är inte en fullteckningsbank. Det är alltså inte en bank som tillhandahåller alla de olika tjänster som en normal bankkund behöver. Det är ganska få produkter som tillhandahåller. Det är banken själv som har att fatta marknadsmässiga beslut om risker och lönsamhet, men man agerar som man ska genom att ha transparens i dessa beslut. 19 (C): Att säga att klyvs är ingen överdrift just , när vi ser den kraftiga avfolkning som sker. Mönstret håller i sig – har urbaniseringen i gått så fort som . Men det är inte bara landsbygden – eller glesbygden, som ministern kallar den – som töms utan också landsorten, det vill säga utanför de större städerna. Var sjätte person som flyttar lämnar sitt län. Vilka är det som flyttar? Jo, unga vuxna och barnfamiljer. Norrlandslänen tappar som vanligt, men problemet har krupit söderut till , , och , liksom till , , , , , , , , , och . Listan kan göras hur lång som helst. I 150 av 290 kommuner minskar befolkningen. Vinnarlänen är som vanligt storstadsregionerna , och men också län som , , och . Enligt finns det tre kommuner i landet där de som är utanför arbetsför ålder är fler än de som är i. förväntas av landets kommuner befinna sig i denna ytterst bräckliga befolkningssituation. Klarar kommuner som tappar i befolkning personal- och kompetensförsörjningen? Innebär detta att vi långsiktigt inte kommer att klara att förse landsortens företag och den för så viktiga exportindustrin med arbetskraft? Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Vilka initiativ kommer ministern att ta för att underlätta för landsortens näringsliv och offentliga sektor när det gäller att förse dessa verksamheter med personal ? 20 (C): välkomnar ett förändringsarbete inom Arbetsförmedlingen. Men att staten plockar ned skylten utan att alternativen är på plats anser vi är ansvarslöst. Det kommer att få förödande konsekvenser. har belyst dem ur ett regionalpolitiskt perspektiv. Det finns ett antal parametrar som Arbetsförmedlingen inte har förstått eller har valt att ignorera. Det intrycket fick man när man läste artikeln och när man hörde generaldirektören när han var hos oss i arbetsmarknadsutskottet. För det första: Det finns 320 förmedlingskontor runt om i landet. Tillsammans med polis, vårdcentral, apotek och annan grundläggande samhällsservice är närheten till förmedlingsaktörer en förutsättning för att människor ska kunna bo och verka i hela landet. Det är inte direkt kontoren i som är nedläggningshotade. Det beskedet fick vi av , generaldirektör för . Som så ofta förr centraliseras myndigheter, och landsbygden får betala priset. Vi känner stor oro inför den försämrade service som detta kommer att innebära för både arbetssökande och arbetsgivare. Det kan inte vara rimligt att behöva åka 15–för att träffa sin närmaste förmedlare. För det andra kommer det att få förödande konsekvenser för integrationen. Ett av Arbetsförmedlingens viktigaste uppdrag är att inom ramen för etableringsreformen påskynda och underlätta nyanländas etablering i arbetslivet. Många av de ställen som nyanlända kommer till är inte . Många småkommuner har stor mottagning. En del i Arbetsförmedlingens förnyelsearbete är att utveckla myndighetens e-tjänster och digitala kanaler. Det kan tyckas vara lite sent påkommet, men det är välkommet. Problemet är bara att nyanlända inte kan söka hjälp på nätet i samma utsträckning som andra arbetssökande. är det de som har särskilt behov av prioriterade insatser och som mest behöver stöd i form av förmedlare med god kännedom om den lokala arbetsmarknaden. För det tredje finns det inte något alternativ på plats. När det gäller e-tjänsterna beräknas de vara på plats . Att lägga ned vart tredje förmedlingskontor utan att ha en tillfredsställande lösning på plats anser jag är ansvarslöst och oförståndigt, särskilt när det sker till en sådan liten besparing att det nästan blir ett skämt. Enligt generaldirektör är besparingen 30 miljoner brutto och 20 miljoner netto – i en budget på – för att lägga ned en tredjedel av Arbetsförmedlingens kontor. Det vi från skulle vilja se är att man öppnar upp för andra typer av aktörer och inför en jobbpeng. Det är en långsiktig lösning som vi gärna skulle vilja gå i riktning mot. Oavsett det ser vi att det finns ett behov av insatser, åtgärder och förändringsarbete här och , och det välkomnar vi. Men att göra det på det sätt som har förespråkats tycker vi är olyckligt, och det är tufft mot många delar som kommer att förlora kontakten med Arbetsförmedlingen. 21 (C): Jag kan inte låta bli att citera . Han sade tidigare att Socialdemokraterna nu ska ställa svensk arbetsmarknad till rätta, och ministern sade också att den nuvarande regeringen vet vad man vill göra med Arbetsförmedlingen. Innebär det att ni stöder Arbetsförmedlingens generaldirektör, i hans planer på att lägga ned 100 lokala arbetsförmedlingskontor? Vad blir i så fall konsekvensen? Generaldirektören har ju inte direkt pekat ut exakt vilka kontor det är.