prot · H30945 · 2015-12-14 00:00:00 — Dagens regelverk innebär också att det är alltför svårt att placera ensamkommande hos närstående som inte är vårdnadshavare. Det kan exempelvis handla om släktingar eller nära vänner. Barnens bästa måste komma i första rummet, och därför är det viktigt att regelverket inte allvarligt försvårar möjligheten att få ett första boende i ett nytt land hos någon man faktiskt känner. Många ensamkommande har någon närstående i . placeras man i samma kommun som denna person men alltför ofta i ett HVB-hem. Det leder till en ojämn fördelning mellan kommuner, ett ökat tryck på socialsekreterarna och svårigheter att planera antalet platser. En översyn av socialtjänstlagen är därför nödvändig för att underlätta placeringen av ensamkommande minderåriga hos närstående i . Om en sådan placering inte anses lämplig bör det räcka om barnet eller ungdomen placeras inom rimligt avstånd. Mot bakgrund av det jag anfört yrkar jag bifall till min och reservation, som utöver att ställa sig bakom regeringens förslag är en stark signal till samma regering att betydligt mer behöver göras, i enlighet med motion om detta. 85 (KD): Stödboende – en ny placeringsform för barn och unga hade det kommit 36 568 ensamkommande barn till och sökt asyl – . Ungefär hälften av dem är . Ungefär 300 är barn . Det vi nu debatterar är en boendeform för den hälft av dessa barn som är nästan vuxna. Men de är fortfarande barn. Enligt och barns rättigheter har man som barn rätt att få stöd och hjälp till dess att man är vuxen. Detta är barn som har klarat väldigt mycket. De har flytt, helt ensamma. började flykten tillsammans med familjemedlemmar, men under resans gång blev man ensam kvar. Detta är barn som har väldigt stora förmågor, men de är också barn som behöver vuxenvärldens stöd och hjälp. Jag är glad att regeringen lägger fram den här propositionen och därmed fullföljt det arbete som alliansregeringen påbörjade. Jag är också glad för den lyhördhet jag har hört hos statsrådet i utskottet när frågan har diskuterats där med oss. Det är angeläget att stödboendeformen kommer på plats . Men det är också viktigt att vi ser de här barnens olika behov, både deras styrkor och deras behov av stöd. Väldigt många av barnen är pojkar. De är väldigt mycket som unga grabbar i allmänhet. De klarar sig väldigt mycket själva, men ibland blir det också lite fel och tokigt. Man vill gärna hänga med polarna. Man kanske inte har lust att gå upp . Man kanske vill pröva att dricka alkohol fast man inte har åldern inne. Helt utan stöd från vuxenvärlden klarar de sig inte. De klarar inte livet helt själva. Därför är jag glad att regeringen visar en lyhördhet för att ett eget boende inte nödvändigtvis ska vara ett ensamt boende, utan att en boendeform såsom folkhögskola är någonting man är fullt öppen för att inkludera i det här. Jag är också glad att regeringen noterar det vi har uppmärksammat i vårt förslag: att det bland dessa barn finns en del som löper särskilt stor risk att utsättas för människohandel och att det är en sak vi måste vara väldigt noga med att ha ögonen på. Vi kommer att debattera budgeten. Vi kristdemokrater har lagt mer pengar till Inspektionen för vård och omsorg, eftersom vi anser att det är otroligt viktigt att den verksamhet som införs också följs upp noga så att vi ser att de här barnen får det stöd de behöver och att de boendeformer som utvecklas motsvarar de behov ungdomarna har. Vi har inte i det här ärendet fått gehör för just detta eftersom regeringen inte har de pengar som skulle behövas i sin budget, men jag hoppas att regeringen kommer att återkomma också i den delen. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 86 (S): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag. debatterar vi det förslag till ny placeringsform för barn och ungdomar som regeringen föreslår i sin proposition om ett nytt stödboende. Det är väldigt tillfredsställande att vi i stort sett är eniga i kammaren om att bifalla förslaget. Stödboende – en ny placeringsform för barn och unga Utvecklingen i kommunerna har pekat på behovet av lagstiftning som medger flexibla placeringsformer. Den senaste tidens händelser med det stora antalet ensamkommande flyktingbarn har ytterligare accentuerat behovet. Därför är det bra att vi kan fatta ett beslut som ger kommunerna större möjligheter att ordna boende utifrån den enskilde unge individens behov. Unga människor har olika behov, har olika mognadsgrad och behöver bemötas därefter. För den unge betyder den nya boendeformen en större möjlighet att förbereda sig och träna inför vuxenlivet. När samhället övertar omsorgen om barn och unga från föräldrarna innebär det ett mycket stort ansvar, och det är mycket angeläget att noggranna bedömningar av den unges behov sker innan man bestämmer sig för placeringen. Det är också av stor vikt att den unge personen själv görs delaktig i beslutet och att myndigheten lyssnar på den unge och gör ordentliga uppföljningar. Det gäller inte minst de ensamkommande barnen, som har en särskilt utsatt situation i avsaknad av egna nätverk. Från utskottet förutsätter vi att kravet på god kvalitet är högt och likvärdigt oavsett utförare. Lagens utformning ger kommunerna stor frihet att anpassa boendena så att de passar de förutsättningar som finns och de behov som de unga uppvisar. Vi förutsätter att detta naturligtvis sker med de ungas bästa för ögonen. Vi socialdemokrater vill, precis som regeringen, att ska vara ett av de bästa länderna att växa upp i. krav på alla barns rätt till en trygg uppväxt förpliktar, och det är allas vår plikt att se till att den uppfylls. I detta anförande instämde , , och (alla S). 87 MAJ (V): har vi samlats för att debattera förslaget om en ny placeringsform för barn och unga. Det nya stödboendet som regeringen föreslår ska ses som ett komplement till de befintliga placeringsformerna HVB och familjehem. Placeringsformen vänder sig till barn och unga i åldern 16–med bristande familjestöd och som bedöms kunna bo i eget boende med anpassat stöd utan särskilt vård- eller behandlingsbehov. Vi anser att det kan vara ett bra alternativ för de ungdomar som bedöms vara så pass självgående att de redan är på väg in i vuxenlivet och själva känner att de är redo för en mer självständig tillvaro men fortfarande behöver visst stöd. Den nya placeringsformen kan också fungera som ett utslussningsboende för ungdomar som har varit placerade i till exempel HVB-hem och ett alternativ för de ensamkommande barn som endast är i behov av mindre stöd i sitt boende. Vi delar regeringens uppfattning att det är viktigt att det finns olika former av boenden som är anpassade efter de behov som barn och unga har. Systemet som finns är stelt, och många av de barn och unga som har varit placerade i familjehem eller i HVB-hem har själva efterfrågat variationer i placeringsformer. Därför välkomnar vi regeringens förslag. Stödboende – en ny placeringsform för barn och unga finns det en viss oro hos oss. Vi har stor förståelse för att befinner sig i en extraordinär situation som kräver att vi agerar skyndsamt. Men får vi inte fatta beslut som vi kommer att ångra . Därför vill jag ta tillfället i akt att höja ett varningens finger. Om situationen hade varit annorlunda hade vi önskat att det hade varit möjligt att genomföra en ordentlig översyn av effekterna av placeringar överlag innan nya placeringsformer hade införts. publicerade en artikel som visar att barn som har vårdats av samhället löper extrema överrisker att drabbas av missbruk, självmord, förtidspensionering och socialbidragsberoende. Studierna visar dessutom att fler barn har begått brott eller missbrukat narkotika efter att de har vårdats på institution än innan de blev omhändertagna. Det är inte vad vi vill uppnå när vi vill hjälpa barn i behov av samhällets skydd. Därför kommer vi att noga följa hur den nya boendeformen utvecklas. Vi vill försäkra oss om att det inte blir en placeringsform som används för att det är en billig lösning. Vi vill veta att de unga som placeras i ett stödboende själva har önskat det och att de har fått den hjälp och det stöd de behöver. Dessutom är det angeläget att det inte blir en särskild lösning för ensamkommande barn. Vi menar att alla barn har rätt att utredas och få hjälp på samma villkor. Det är oerhört viktigt att vi förstår att det är barns hela liv vi har i våra händer. Det är barn som vi lovar att vi ska ta hand om när vi anser att ingen annan kan det. Därför måste vi se dessa barn som om de vore våra egna. Vad hade vi accepterat för våra egna barn? Vilken hjälp och vilka rättigheter hade vi krävt, och med vilken kraft hade vi slagit till om vi hade sett att våra barn inte fått den hjälp de var i behov av? Hur vi än vrider och vänder på det hör de familjer som vi ingriper i oftast inte till de resursstarkaste grupperna i vårt samhälle. Det är inte den grupp som skriker högst när samhället sviker, och det är inte dessa människor som har politikens fullaste uppmärksamhet när vi har misslyckats. Vår mörka historia när det kommer till barn som har vårdats av samhället är dessvärre ett brutalt bevis. Vi har inte tagit ansvar för den roll vi har åtagit oss. Om inte vi vågar se detta finns en överhängande risk att misslyckandet kan komma att upprepas även . Det är därför centralt att vi för fram förslaget i ljuset av den kris har befunnit sig i . Det är en kris som med handen på hjärtat absolut inte har legat högst på den politiska dagordningen. Om vi fortsätter på den vägen spelar det ingen roll hur bra förslag regeringen presenterar om vi ändå inte ger förutsättningar att använda dem på rätt sätt. ska utskottet debattera utgiftsområde 9 i kammaren. I budgetförhandlingarna var en av prioriteringar att få mer resurser till . Därför är vi oerhört glada över att vi har kommit överens om en miljardsatsning till den sociala barn- och ungdomsvården . Vi vet att det behövs såväl resurser som personal med rätt kompetens, men vi vet också att det krävs mycket mer än så. Vi behöver ta ett helhetsgrepp om vår socialtjänst där vi tillför de resurser som krävs och även utvärderar de metoder som tillämpas och ger förutsättningar för socialt arbete på riktigt. Stödboende – en ny placeringsform för barn och unga Även om vi ställer oss bakom regeringens förslag förväntar vi oss att detta bara är ett första steg i ett rejält omtag av , framför allt arbetet med att utveckla den sociala barn- och ungdomsvården. 88 (L): Det är viktigt att tänka på att förslaget inte är utformat speciellt för ensamkommande barn utan är tänkt även för andra barn och unga som av något skäl inte kan bo i hemmet. I debatten låter det som om förslaget enkom kommit till inte för utan på grund av de ensamkommande barnen. Tänker man så är det lätt att hamna fel. Det är lätt att se förslaget enbart som ett sätt att sänka kostnaderna, alternativt ett boende som de flesta kan bo i. gav dåvarande alliansregeringen i uppdrag att se över LVU, och kom tilläggsdirektivet för en översyn av placeringsalternativ för barns och ungas boende, vård och fostran enligt SoL och LVU, samt till fler alternativ än vad som finns . Förslaget heter Stödboende – en ny placeringsform för barn och unga, inte Stödboende – en placeringsform för ensamkommande. använder sig många kommuner av en sorts mellanboenden för dem över 18 som ska slussas ut från HVB. På samma sätt ska nu de under 18 som bedöms klara av det få komma ifrån den institutionella miljö som HVB trots allt är, och det gäller både ensamkommande och andra unga. Förslaget innebär också att det kan göras bättre individuella bedömningar när det gäller både de ensamkommande och andra barn och unga. Några behöver familjehem, andra behöver HVB, en del behöver stödboende i någon form. Det viktiga är att alla placeringar grundas i ett rättighetsperspektiv och självklart i kvalitet när samhället tar på sig föräldraansvaret. Vi vet att många barn, ungefär 300, försvinner . Vart de tar vägen vet vi inte. Vi vet inte heller varför de försvinner. En del kommer tillbaka, men långt ifrån alla. En del barn försvinner när de har fått ett avslag på sin asylansökan medan andra barn som har fått ett uppehållstillstånd försvinner. Det är barn i alla åldrar som försvinner. De allra minsta är i förskoleåldern. Här behövs samordning, förebyggande arbete och uppföljning. Ett enda barn som försvinner är ett barn för mycket. Vi vet också att de barn som haft samhället som förälder långt oftare än andra barn hamnar i olika former av riskbruk. Missbruk och självmord är vanligare liksom beroende av försörjningsstöd. De barn som vi som samhälle tagit på oss ansvaret för ska vi också finnas för. Liberalerna vill därför betona vikten av att det säkerställs att barn och ungdomar får det stöd som de behöver också vid placering i stödboende där personal inte finns närvarande på samma sätt som i ett familjehem eller HVB. Att exempelvis tänka att nattbemanningen ska bort, som man emellanåt gör här, tror vi är fel väg att gå. Stödboende – en ny placeringsform för barn och unga Jag har liksom flera andra besökt många HVB och ankomstboenden, både nu som riksdagsledamot och tidigare som kommunpolitiker. Alla boenden är olika, och alla som bor där är olika – självklart – eftersom det handlar om individer. HVB är en bra boendeform, men den är inte optimal för alla. För en del ungdomar är boende i satellitlägenhet en bra form. För andra behövs det mer stöd, kanske inte lika mycket som i ett HVB utan mer som den form av sammanhållet stödboende som vi från Liberalerna föreslog i vår motion. Jag är glad att den boendeformen nu är en tydligare del av betänkandet. Vid ett av mina besök på ett boende för ensamkommande sa en i personalen: funkar det för det mesta. Det är glada killar som gillar skolan och tv-spel. Det är det kommer. En del har mardrömmar. Andra saknar sina familjer och oroar sig. En del gråter. Det är nästan lättast. Dem kan man hålla om, och de blir så små då. De svåraste är de som sluter sig, de som vi inte når, de som ligger i sängen och bara stirrar i taket. Det brukar ta ett tag – sedan kommer mardrömmarna. Då behöver de oss som mest. Hon berättade om nätter då de som fungerar väl vaknar i panik och skriker och om 16-åringar som återupplever de övergrepp de utsatts för på vägen hit till . Just ensamkommande barn och unga har därtill andra behov som delvis skiljer sig från andra ungas, där stödboende kan tänkas vara ett alternativ. Det handlar inte bara om stöd för att utvecklas mot större självständighet och mot vuxenlivet. Det finns också behov av stöd för att bli en del i ett nytt samhälle, en ny kultur, ett helt nytt sammanhang. Huruvida det bästa är en placering i stödboende eller HVB måste därför noga övervägas, liksom vilken form av stödboende som eventuellt kan vara aktuell. Lika lite som HVB är för alla är satellitlägenheter det. För många fungerar dagarna medan nätterna blir till ett ständigt återupprepande av de vidrigheter man utsatts för på vägen hit. Liberalerna välkomnar förslaget om stödboende som ny placeringsform. Vi vill dock poängtera vikten av individuell bedömning, vikten av uppföljning och vikten av kontroller, både vid start av stödboenden och . Jag vill därmed yrka bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 11 Hälsovård, sjukvård och social omsorg betänkande 2015/16:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg (prop. 2015/16:1 delvis) 89 (KD): Vi går över till att debattera Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. Det omfattar mycket av det som är kärnan i vårt välfärdssamhälle. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Vi ska ha en solidariskt finansierad hälso- och sjukvård och omsorg, och den ska vara lika god för alla oavsett vem du är och var du bor i vårt land. Vi ska tillhandahålla vården och omsorgen på ett sådant sätt att vi värnar våra skattebetalares pengar och stöder utveckling. Vi ska inte använda resurserna på ett sätt som vi vet inte är det bästa sättet att använda pengarna. Tyvärr har regeringen inte riktigt utgått från den senare av de principerna. I regeringens budget finns flera missriktade satsningar. Det är satsningar som kan låta bra när man hör om dem men som vi vet inte är ett klokt sätt att använda medlen. Jag kan till exempel nämna att man vill att läkemedel ska bli gratis för alla barn, att mammografin ska bli gratis och att vårdavgifter för äldre ska bli gratis. Det låter fint, men vi kristdemokrater vill hellre satsa de medlen på dem som har de minsta marginalerna. Vi vill inte att alla får ta del av dem oavsett om det behövs eller inte. Vi vet att det är en bättre prioritering att lägga pengarna på mer angelägna satsningar som att höja inkomsten för de barnfamiljer som har det sämst ställt genom höjt bostadsbidrag och höjd socialbidragsnorm och genom att behålla fritidspengen. Det är det som och andra som jobbar nära barn säger att de mest utsatta barnfamiljerna skulle få störst nytta av. Detta så att barn inte behöver sjukskriva sig från barnkalas eller från fotbollsträning för att de inte vågar säga hemma att de vill vara med, att de vill ta del av gemenskapen som finns i att delta i till exempel fotboll eller gymnastik. När det gäller frågan om glasögon har vi kristdemokrater länge hävdat att alla landsting bör tillhandhålla glasögonbidrag till barn. Men det är en av landstingens uppgifter, inte något som vi ska reglera via staten, precis som när det gäller andra typer av hjälpmedel. När det gäller gratis läkemedel för barn har flera remissinstanser hävdat att det finns risk att det ökar läkemedelskonsumtionen bland barn. Det är ett problem , inte minst när det gäller antibiotikaresistens. Gratis läkemedel kan leda till att efterfrågan på läkemedel ökar, och det vore en olycklig utveckling. De barnfamiljer som har svårt att betala sina mediciner kan via det stöd som ges till familjer i en utsatt ekonomisk situation få de här kostnaderna täckta – även de kostnader som uppkommer innan vi alla når högkostnadsskyddet. Satsningen på mammografi ska bli avgiftsfri. Man hänvisar till att det finns kvinnor som inte uppsöker mammografin. Så är det – det är ett problem att beroende på vilken socioekonomisk grupp du tillhör är sannolikheten att du tar del av den viktiga mammografiundersökningen olika stor. Men avgiftsborttagning har testats, till exempel här i . I låg avgiften på . såg vi en nedgång av antalet besök på mammografin trots att avgiften låg stilla när andra kostnader i samhället ökade. 2012 togs avgiften bort. Då ökade besöken . I socioekonomiskt svaga områden som ökade de . I ökade de . Men var gjorde avgiftsfriheten att besöksfrekvensen ökade som mest? Jo, i och , det vill säga här, mitt inne i stan, där inte de ekonomiskt mest utsatta bor. Här ökade besöksfrekvensen . Hälsovård, sjukvård och social omsorg När man frågade kvinnorna som besökte mammografin vad som var orsaken kände de inte ens till att avgiften hade tagits bort. Det var den ökade informationen i samband med att avgiften togs bort om att man borde gå på sin mammografiundersökning som gjorde att man kom i högre utsträckning. Det finns andra och mer kostnadseffektiva sätt som också når bättre resultat, inte minst om man vill nå de ekonomiskt mest utsatta. Ett är information på flera språk om varför det är viktigt att delta i screeningprogram. Det gäller inte bara mammografi utan självklart också andra typer av screening. Vi har brister i vården när det gäller jämlikhet, och vi måste bekämpa dem. Men vi ska inte använda pengar på ett sätt som vi har kunskap om att det inte är effektivt. För oss kristdemokrater är barns och ungdomars hälsa ett prioriterat område. Det gäller inte minst barns och ungdomars psykiska hälsa. Därför satsar vi mycket av våra resurser på att öka tillgängligheten, inte minst i skolhälsovården. Vi vet att barn och ungdomar inte mår så bra som de skulle kunna göra, men vi vet för lite om orsakerna. Det är ett viktigt område där jag hoppas att vi framöver kommer att få större möjligheter att ta reda på orsakerna och därmed också kunna åtgärda dem. Eftersom redan har beslutat om ramarna och då inte bifallit budgetförslag väljer vi att inte delta i beslutet utan hänvisar till vårt särskilda yttrande i övrigt. 90 (V) replik: Du väljer också att inte berätta att ni budgeterar 4 miljarder mindre på hela summan, . Det gäller samtliga frågor: hälso- och sjukvård och socialtjänst. Det handlar inte bara om mammografi, utan det handlar om en mindre satsning på välfärd. Så ser i alla fall jag det. 4 miljarder är 4 miljarder. Du säger att gratis mammografi inte är någonting som vi ska jobba med. Om man tittar i , som är ett ganska eftersatt och utsatt område i , ser man att det av kvinnorna som deltar i mammografin. Om man åker till ser man att det är . Så här ser det ut i hela . Detta är en reform som också och Cancerfonden stöder. De har velat ha gratis mammografi . Detta måste kompletteras med information och uppsökande verksamhet. Du vet att har fått in i budgeten att man ska arbeta med ett antal riktade insatser. Jag tror att det är 130 miljoner vi har lagt på detta. Det handlar om att hitta de kvinnor som inte uppsöker läkarvård. Det har ni också sagt nej till. Därför måste jag fråga dig: Vad tycker du är en bra modell? Och hur jobbade ni? var det i och för sig ett tag sedan – snart – som ni lämnade . Hur tänkte ni om de olika möjligheterna för kvinnor? De tar sig inte möjligheten; de går inte till vårdcentralen. Vilka satsningar tycker du i så fall att vi ska börja med när ni dessutom skär ned med 4 miljarder? Det vore superintressant att få veta. 91 (KD) replik: Hälsovård, sjukvård och social omsorg Det gläder mig att jag får frågor om vad vi gjorde under vår regeringstid. När det gäller vårdområdet, när det gäller den sociala omsorgen och när det gäller äldrepolitiken gjorde vi vansinnigt mycket. Vi gjorde så mycket att en hel del av det är sådant som den nuvarande regeringen fortfarande jobbar med. Det gäller cancerstrategin, som vi implementerade, till exempel. Än så länge har man åtminstone inte börjat riva upp alla de mätningar av kvalitet och vård som vi startade med. Det var det den förra socialdemokratiska regeringen misslyckades så kapitalt med. Man ville inte ha ljuset på vad som gjordes. Om man inte vet kommer inte heller kraven på vad som behöver förbättras. Mycket av det grundläggande arbete vi gjorde gick ut på att ta reda på hur långa köerna är, vilka det är som får vänta, varför en del får vänta än andra och varför köerna är så olika långa till olika viktiga behandlingar beroende på vilket landsting man bor i. Vi kristdemokrater ser att det behövs en ny stor vårdreform för att kunna ge samma, lika goda vård till varenda medborgare i det här landet. Det är de stora perspektiven vi måste se. När vi vet att vissa små reformer inte är effektiva ska vi inte hålla på och dutta med det när vi vet att det är de stora dragen som behövs. Vi behöver ett större statligt ansvar för vården. Det är sant att det i detta utgiftsområde skiljer en del i hur mycket pengar vi avsätter. Men det Socialdemokraterna, och försöker gömma för medborgarna är de enormt höjda kostnader det innebär för vården när man höjer arbetsgivaravgifterna för många av vårdens anställda. Man slår både mot dem som är unga och nya – många av dem jobbar inom offentlig sektor – och mot de äldre som vill stanna kvar och jobba och som får ökade kostnader om de fortsätter att jobba efter 65. Många av dem finns i vården. 92 (V) replik: Ni tar bort 4 miljarder från hela området, . Det blir 4 miljarder mindre. Det är glasklart att det då blir lite mindre pengar. Det blir ingen mammografi för de här kvinnorna. Du svarade inte på min fråga. Vi tycker inte att det är försvarbart med en så stor skillnad som mellan av kvinnorna i och av kvinnorna i . Så ser det ut i område efter område. Ni säger rakt av nej till samtliga reformer som lyfter klassperspektivet. Det ser man när man läser ert budgetförslag. Det finns inte på papperet.