prot · H20960 · 2015-02-13 00:00:00 — § 1 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2014/15:244 Interpellation 2014/15:244 Utbildningsministerns möten med utbildningsföretagen av (KD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade möten. Interpellation 2014/15:255 Interpellation 2014/15:255 MSB:s utbildningsverksamhet av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är andra åtaganden. Interpellation 2014/15:271 Interpellation 2014/15:271 Anställningsvillkor och trygghet för löntagarna vid upphandling av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade resor som inte kan ändras. § 2 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2014/15:3035 till socialförsäkringsutskottet § 3 Svar på interpellation 2014/15:243 om otillåtna bosättningar 1 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig om jag har gjort ställningstagandet att nuvarande regelverk kring handräckning fungerar på ett tillfredsställande sätt när det gäller otillåtna bosättningar och, om inte, på vilket sätt jag och regeringen avser att förändra reglerna så att problemen kan hanteras på ett snabbare och mer ändamålsenligt sätt. Frågan är ställd mot bakgrund av att det har förekommit att personer som vistas tillfälligt i har skapat en temporär boplats utan berörd markägares tillstånd. Det rör sig ofta om mycket utsatta människor som lever i utanförskap och svår fattigdom i sina hemländer och som har sökt sig till i hopp om att hitta en försörjning här. För regeringen är det viktigt att dessa människor kan vistas i på ett anständigt sätt. Dagens regler om handräckning är utformade med målsättningen att hitta en balans mellan sökandens intressen och nödvändiga rättssäkerhetsgarantier. Jag är tveksam till om ändringar i det regelverket skulle lösa de aktuella frågorna. Däremot finns det ett behov av att hitta väl fungerande former för samverkan mellan kommuner, landsting, myndigheter och organisationer som kommer i kontakt med socialt och ekonomiskt utsatta människor när de vistas tillfälligt i . Genom en förbättrad samverkan kan det tillfälliga stödet till dessa personer utformas på ett ändamålsenligt sätt. På så sätt kommer också markägarnas intressen att respekteras. Regeringen har gett en nationell samordnare i uppdrag att stödja det arbete som utförs av myndigheter, kommuner, landsting och organisationer som möter utsatta EES-medborgare som vistas tillfälligt i och som inte har uppehållsrätt. I samordnarens uppdrag ingår bland annat att främja en aktiv samverkan mellan berörda aktörer, vilket kan vara särskilt viktigt när personer ska förmås att flytta från tillfälliga boplatser. Uppdraget ska slutredovisas . Samordnaren kommer också fortlöpande att informera om sitt arbete. Jag följer naturligtvis detta noga, och jag tycker att vi måste se effekterna av samordnarens arbete innan vi överväger andra åtgärder. 2 (M): Jag tackar justitieministern för svaret. Jag vill inleda med att betona att det handlar om situationer som uppstår till följd av fattigdom och att människor har det svårt. Ofta handlar det om EU-medborgare som kommer till på grund av just fattigdom. Problemet är naturligtvis så mycket större än att dessa utsatta människor olovligen bosätter sig på annans mark, och här krävs olika åtgärder för att komma till rätta med deras situation, både nationellt och inom EU-samarbetet. Precis som påpekar är det viktigt med samverkan mellan kommuner, myndigheter och organisationer för att på bästa sätt kunna hjälpa utsatta människor som tillfälligt vistas här. Trots detta större sammanhang kvarstår problemet att markägare – kommuner men framför allt enskilda fastighetsägare – kan hamna i en mycket besvärlig situation när människor på ett otillåtet sätt bosätter sig på deras mark. Det kan röra sig om allt från parkeringsplatser till privat skog. Dels hindras markägarna rent faktiskt från att använda sin mark, dels kan bosättningarna medföra andra problem. Det kan uppstå sanitära problem men också risk för skador. Det händer att man eldar, och det händer att man hugger ner skog till bosättningarna. Det är i de här situationerna knappast juridiskt svårt att utreda om bosättningarna sker i strid med lag. De går långt utöver vad allemansrätten tillåter. Men trots att det i dessa fall är uppenbart att de som har bosatt sig på marken har tagit sig en rätt som de inte har är det med dagens juridiska system mycket svårt för markägaren att snabbt få tillbaka besittningen av sin mark. Det är mot denna bakgrund jag har ställt frågan till justitieministern om regeringen anser att nuvarande system fungerar på ett tillfredsställande sätt. Regelverket kring detta är knepigt. Jag ska försöka få igenom det lite översiktligt för att belysa det. Först ska markägaren skaffa sig en exekutionstitel, normalt ett beslut om särskild handräckning, som innebär att man får lov att flytta på personerna. Inför det måste personerna som ska omfattas av beslutet också identifieras, och ofta får man då ta hjälp av polisen. När man väl har fått ett beslut ska man begära verkställighet, det vill säga att kronofogden rent faktiskt åker ut och förmår människorna att flytta. Ansökningskostnaden för detta är per person som ska flyttas. Det kan ibland röra sig om grupper på 40–50 personer. Det blir en ganska ansenlig summa, i alla fall för en liten markägare. När handräckningen sker måste kronofogden försäkra sig om att de personer som omfattas av beslutet också är de som befinner sig på platsen. Har det tillkommit en person kan den inte flyttas, och då är åtgärden inte till någon större nytta. Kronofogdens handräckning omfattar bara det markområde som framgår av beslutet. Om gruppen flyttar till en plats i närheten eller flyttar tillbaka måste hela proceduren göras om igen med identifiering, ny exekutionstitel, ny begäran om verkställighet och ytterligare kostnader som följd. Efter att personerna har flyttats får markägaren ofta stora kostnader för sanering av marken. Det kanske lämnas kvar fordon som måste tas om hand. Även det kostar, inte minst och ansträngning. Det är inte rimligt eller proportionerligt att markägaren när någon annan uppenbart har tagit sig rätten på detta vis ska ha så svårt som att få tillbaka besittningen av marken. De krångliga reglerna finns för att säkerställa rättssäkerhet för svaranden, men kan vi verkligen påstå att detta är rättssäkert för markägaren? 3 Justitie- och migrationsminister (S): Jag tackar för interpellationen som på ett bra sätt belyser denna växande problematik. begärdes det lite drygt 100 särskilda handräckningar . , 2014, hade det kommit in nästan lika många under bara . Vi ser alltså fler och fler fall av detta. De som begär särskild handräckning är i de allra flesta fall staten, kommuner eller företag. –2014 begärdes endast två handräckningar av privatpersoner. I de allra flesta fall finns alltså ett stöd i botten från en större organisation som kan hjälpa till med de byråkratiska problem som följer på detta. Det är alls ingen enkel fråga. Jag säger inte i svaret att jag utesluter åtgärder utan att jag ser att det kan finnas ett intresse av och möjlighet att förenkla förfarandet. Men låt oss först ge den särskilda nationella samordnaren en chans att sätta sig in i det och ta de kontakter som behövs. Han ska rapportera till oss i ett slutbetänkande , men vi har sagt att han ska återkomma till om han tycker att det finns saker och ting som vi måste göra. Kontentan i mitt svar är att jag inte utesluter åtgärder, men jag vill först att den nationella samordnaren tar i detta, vilket jag tror att han kommer att göra på ett bra sätt. Jag talar i så fall om förenklingar av regelverket. Jag drar mig för att försöka reglera allemansrätten på något sätt, för då hamnar vi i mycket större problem. Som sagt, låt oss först se vad den nationella samordnaren har att säga när han har tagit de kontakter som han ska göra. Sedan kan vi gå vidare därifrån. 4 (M): Det är positivt att justitieministern inte utesluter regelförenklingar på detta område. Det är viktigt att markägarens intresse, oavsett vem det är, kan tas till vara i varje enskilt fall. Det framgår av justitieministerns svar att man vill att detta i alla fall inledningsvis ska lösas genom ett samarbete mellan kommuner, landsting och organisationer. Jag känner mig dock inte helt nöjd med att man är beroende av att ett sådant samarbete fungerar för att markägarens intresse ska kunna tas till vara. Det finns platser i landet, till exempel , där samverkan fungerar väl, men det tar ändå med detta omständliga system. I går fick jag uppgifter från att det 2014 kom in 235 ansökningar i denna typ av mål, men det var kanske färre som verkställdes. Närmare 1 800 personer avhystes, så många berördes. Det har funnits platser där saneringen efteråt har kostat . Problemen är alltså tydliga. Kostnaderna är stora inte bara för markägaren. Det krävs också stora resurser från det offentliga som vi måste kunna försvara. Beslut ska fattas hos kronofogden och sedan – inte minst – verkställas. Polisen ska hjälpa sökanden med identifiering och vara med först när kronofogden åker ut för att informera om och delge beslutet och sedan när det ska verkställas. Om vi kan förenkla regelverket kring de här situationerna kan vi bidra till att minimera skadorna. Om det går snabbt blir skadorna för markägaren mindre. Jag talar inte om allemansrätten – jag tycker inte heller att vi behöver reformera den. Detta är alldeles uppenbart något som går utöver allemansrätten. Jag tycker inte alls att detta är någon juridisk knäckfråga. Man skulle till exempel kunna utöka polisens befogenhet att avvisa med stöd av polislagen. Det skulle kunna vara en väg att gå. avvisade polisen människor som hade bosatt sig på . Även ett sådant ingripande kräver en juridisk bedömning innan det sker. På motsvarande sätt skulle man kunna tänka sig att polisen, på begäran av fastighetsägaren, får rätt och skyldighet att avvisa personerna. Jag tror att man därigenom fortfarande ser till båda parters rätt, som man tar ansvar för att minimera skador. Om man inte kan enas kring en sådan lösning kanske man kan se över regelverket så att man inte behöver identifiera varje individ i en grupp som behöver flyttas. Det kan underlätta och skynda på prövningen. Då skulle man dessutom kunna begränsa ansökningsavgiften till en. Hur ställer sig justitieministern till en sådan lösning? 5 Justitie- och migrationsminister (S): Det vore att gå händelserna i förväg. Jag vill inte ge mig in en detaljdiskussion om vad man skulle behöva göra. Låt oss först se till att den nationella samordnaren får möjlighet att titta på den här frågan tillsammans med många andra frågor och göra det arbete med ökad samordning och kontakter som han har att göra. Därefter kanske vi kan se om vi kan hitta vägar att förenkla regelverket, om det finns behov av det. Jag ser problemen, och jag är beredd att göra något åt dem. Frågan var uppe hos den förra regeringen, som gjorde ett förarbete men sedan valde att inte gå vidare. ser vi hur problematiken växer. Interpellanten hade helårssiffror . Jag redovisade halvårssiffrorna , men de pekar åt samma håll. Det kom in ungefär dubbelt så många ansökningar 2014 än vad det gjorde 2013, och det kan mycket väl vara så att problematiken kvarstår 2015. Kontentan i mitt svar är: Låt oss först se resultatet av den nationella samordnarens erfarenheter. Han tittar bland annat på den här frågan. Jag utesluter inte att regeringen sedan kan ta initiativ i riktning mot regelförenkling. 6 (M): Jag vill åter betona att jag tycker att det är viktigt att man i varje läge kan se till att markägaren får snabb och effektiv hjälp av de rättsvårdande myndigheterna. I det här fallet är systemet inte effektivt. Jag är naturligtvis glad att justitieministern uppmärksammar den här frågan och att man har en utredare som tittar på hela problematiken. Sådant här tenderar ibland att ta lite tid. Det är viktigt att vi tar ansvar för att tillvarata människors rätt på ett effektivt sätt och inte begraver eventuell problematik i alltför långvariga utredningar. Vi har dessutom den andra aspekten av offentliga resurser. Jag tror att vi verkligen skulle kunna använda dem på ett klokare sätt om de gick till de myndigheter som försöker bekämpa människors fattigdom . 7 Justitie- och migrationsminister (S): Det är naturligtvis detta det handlar om. Man ska inte tro att vi gör någonting åt själva grundproblematiken genom det här. Det finns en orsak till att dessa människor är här. Det är fattigdomen som driver dem ut ur sina hemländer. Om man tänker på det är det egentligen alldeles absurt. För dessa människor ter det sig bättre att sitta i en snödriva uppe i norra och värma en burk soppa över en öppen låga än att vara i sina hemländer. Det säger en del om hur det faktiskt ser ut i länder som , och . Om man ska lösa den här problematiken handlar det om att sätta press på dessa länder att behandla sina medborgare på ett anständigt sätt. Det innebär inte att frågan här kan lösas snabbt, men det är själva grundorsaken. Den nationella samordnaren har ett mycket viktigt uppdrag. Jag ser fram emot hans återrapportering till om bland annat de här aspekterna av hans jobb. Det finns säkert anledning för oss att återkomma då. Den förra regeringen gjorde som sagt en förstudie, men valde att inte gå vidare. Låt oss ta ett nytt tag i denna frågeställning. Överläggningen var härmed avslutad. § 4 Svar på interpellation 2014/15:237 om framtidens livsmedelsförsörjning 8 Statsrådet (S): har frågat mig vad min och regeringens hållning i frågan om GMO och GM-grödor är. har också frågat mig om jag avser att verka inom EU för att fler GM-grödor får odlas och säljas, baserat på god vetenskaplig grund. Min och regeringens hållning i GMO-frågan utgår från att varje GMO bedöms var för sig och från fall till fall beroende på vilka egenskaper den har. Det är viktigt att användning och odling av genetiskt modifierade organismer inte leder till påverkan på den biologiska mångfalden. En GMO ska vara lika säker som den vanliga motsvarigheten för att godkännas. Det är också viktigt att GMO-produkter är fortsatt tydligt märkta för att möjliggöra ett informerat val för konsumenter och lantbrukare av konventionella, ekologiska och genetiskt modifierade produkter. ska även fortsättningsvis verka för ett öppet regelbaserat världshandelssystem där våra WTO-förpliktelser respekteras samt för en enhetlig och fungerande inre marknad. Detta är en del av de faktorer som tas i beaktande i det regelverk och i den process som finns för GMO. Mer specifikt har regeringen att förhålla sig till det EU-gemensamma och det nationella regelverket i frågan. Regelverket utgår från den vetenskapliga bedömning som görs av Efsa, den europeiska granskningsinstansen, samt yttrande från våra svenska GMO-myndigheter och den analys som de gör. Efter detta gör regeringen en sammanvägd bedömning. EU:s lagstiftning inom GMO-området är harmoniserad och har hög skyddsnivå. GMO är en politiskt känslig fråga i många EU-länder. EU har på grund av detta svårigheter att fatta beslut. Kommissionen presenterade 2010 ett förslag som medger att medlemsstater får möjlighet att förbjuda odling av godkända GMO-grödor på sitt territorium. Denna lagstiftning kommer på plats i närtid. Kommissionens förhoppning är att detta ska göra GMO-frågan mindre politiskt känslig. En tryggad global livsmedelsförsörjning är en viktig målsättning för många politikområden. Klimatförändringarna kommer onekligen att ställa hårda krav på att livsmedel kan produceras på den mark som finns tillgänglig och helst där befolkningen är som störst. Livsmedlen skulle givetvis räcka längre om svinnet blir lägre. Därför behövs det bland annat bättre infrastruktur från åker till marknad samt bättre lagringsmöjligheter. Det finns flera sätt att bidra till en tryggad global livsmedelsförsörjning. Vi måste se helheten och använda alla verktyg. 9 (M): Jag tackar landsbygdsministern för svaret på min interpellation om framtidens livsmedelsförsörjning. Världen står som vi alla vet inför en situation där vi ska producera mer mat under en generation än vi tidigare gjort under en hel civilisation. Det är en stor utmaning i sig. Världen står dessutom inför och under stora omställningar genom att klimatet förändras över hela vårt klot. Det kommer att göra tidigare odlingsbar mark oanvändbar och nya marker möjliga för odling. Vi kommer med detta sagt att behöva odla allt smartare . Växtförädling är inget nytt i sig. Både människan och växterna har förädlats under alla år, men med modern teknik kan vi skynda på processen, och det kommer att vara en förutsättning för framtidens livsmedelsförsörjning. är ett land med en allt mindre jordbrukssektor men glädjande nog med en ökad livsmedelsexport så långt. Att vår export ökar är ingen slump. Vi är duktiga på att producera, och vi får fram högkvalitativa produkter. Den tidigare regeringens satsning på Matlandet har även den lätt till att svensk mat tar sig ut till större marknader. För att skapa förutsättningar för det svenska jordbruket behöver ligga i framkant. Vi har ett smart och miljövänligt sätt att producera mat. Men kan mer. Vi kan mer genom att ge politiska förutsättningar för ökad produktion och ökad handel. Jag skrev den här interpellationen eftersom aktivt valde att lägga ned sin röst i EU när framtidens GMO-grödor beslutades, detta efter att dessutom ha missat att förankra beslutet i . Detta är olyckligt ur två synvinklar. Precis som ministern nämner i sitt svar är GMO-frågan infekterad och omgärdad av en hel del myter. Att Europeiska unionen därför tillåter vissa länder att frångå principen om beslut baserade på vetenskaplig bedömning så att rent godtycke kan vara grund är direkt farligt ur ett säkerhetsperspektiv. Dessutom är det olyckligt att den vägrar att bekänna färg i GMO-frågan. Vi har alltid varit ett land som har baserat våra beslut på vetenskap och beprövade fakta. Vi har även varit ett land som har legat i framkant när det gäller teknikutveckling och forskning. Med regeringens inställning i GMO-frågan skjuts makten över svensk livsmedelsproduktion längre bort från riksdag och bönder och kommer allt närmare . Ministerns svar lämnar tyvärr en del frågetecken, och jag upplever inte heller att han direkt har svarat på de frågor som jag ställde, så jag ställer dem igen. Vad är regeringens hållning till GMO och GM-grödor i ? Kommer ministern att verka för att fler grödor får säljas och odlas i ? 10 Statsrådet (S): Låt mig först konstatera att en nedlagd röst inte är ett nej till vetenskapligt beprövade metoder. Att en ny regering vill forma sin politik på olika områden, som i detta fall, är inte heller konstigt, utan det är ganska vanligt förekommande. Jag vill också upplysa ledamoten om att regering, när den tillträdde, tog på sig för att forma en politik kring just GMO-frågan. Vi är helt överens om att världen behöver mer livsmedel, och behöver också en högre livsmedelsproduktion. Det finns FN-rapporter som visar att behovet av livsmedel globalt är mer. Det är klart att det behövs många smarta lösningar för att klara av detta. Vi i startar nu ett arbete för att öka den svenska livsmedelsproduktionen, när vi startar arbetet med den nationella livsmedelsstrategin, som borde ha kommit . Men där har Alliansen som tidigare styrde i riksdag och regering sa nej. gläder jag mig åt att alla partier ställer sig bakom detta och har insett behovet av att öka livsmedelsproduktionen. Vi kommer också att komplettera med en ny exportstrategi. Det handlar om att kunna ta ut svenska livsmedel på en större marknad, inte bara på närmarknaden och utan längre bort i världen där det behövs livsmedel. Det är också en solidaritetstanke. Vi har låg självförsörjningsgrad i vårt land. ökar behovet ute i världen. Ska vi hämta de produkterna därifrån när vi har oanvänd ? Vi har ett klimat och vatten som många saknar. Det är klart att vi måste ta ett ansvar för vårt land men också ta ett globalt ansvar. Vi har en gemensam jordbrukspolitik inom unionen. Den reglerar givetvis en hel del av detta. Att vi har lagt ned vår röst innebär att vi för en diskussion om hur vi ska forma en ny GMO-politik. Om det blir en sådan – den finns inte – kommer vi gärna och informerar om en sådan politik. 11 (M): Ministern har fortfarande inte svarat på min ganska enkla fråga om hur regeringen ställer sig till GMO och GM-grödor i . Han undviker dessutom att berätta hur regeringen kommer att agera . Ministern svarar att varje enskild GM-gröda ska bedömas från fall till fall. Det är en självklarhet. Det görs en bedömning i Efsa, som är motsvarighet till hos oss. Men min fråga handlar mer om hur kommer ställa sig till de redan godkända grödorna. Svenska bönder har en tuff tillvaro . En regering som säger sig ha lösningar för framtiden är också skyldig att lämna besked. Vi har haft ett val, och vi fick en regering som inte hade presenterat några gemensamma löften eller ståndpunkter före valet. Spänningen har därför varit ganska stor för att få höra vilka frågor regeringen kommer att driva och vilka frågor regeringen kommer att välja att inte driva. Statsministern lovade i sin regeringsförklaring guld och gröna skogar. Vi var många som trodde att regeringen skulle komma med en rad propositioner under sitt första år. Det har trots allt gått sedan valet. Men lyser tyvärr propositionerna med sin frånvaro, och landsbygdsministern duckar på frågorna om framtiden genom att skjuta dem på just framtiden, detta trots att ministern nämner att det har behövts en framtida planering för livsmedelsförsörjningen i . Då hade jag hoppats att ministern kanske hade haft några idéer eller visioner om hur detta skulle gå till. Frågan om GMO och GM-grödor har ett samband med framtidens livsmedelsförsörjning och svenska bönders konkurrensmöjligheter i en alltmer global värld. Det hänger ihop med solidaritetstanken, precis som ministern säger, att våra svenska bönder skulle kunna få möjlighet att producera alltmer produkter för att kunna försörja den svenska marknaden men också kunna exportera mer till dem som inte har möjlighet att odla på samma sätt. Ministern talar också i sitt svar till mig om märkningen av GM-grödor. Där är vi helt överens. Detta är en typisk valfrihetsfråga. Man kan välja vad man vill odla, men man kan också välja vad man vill köpa – möjlighet att utvecklas och möjlighet att säga nej till det man inte tycker om. Jag tycker fortfarande att det är lite konstigt att ministern väljer att lägga så mycket ansvar på , där det just nu finns en liten risk att hamnar i bakkant när det gäller livsmedelsförsörjningen och konkurrensmöjligheterna för bönder genom att inte våga ta beslut här och . Jag kan inte annat än tolka ministerns brist på svar om just GMO och GM-frågan som att ministern inte tror på genmanipulerade grödor och att ministern inte heller kommer att tillåta genmanipulerade grödor i . 12 Statsrådet (S): Jag förstår att moderatledamoten har lite svårt, när vi har fått en regering som inte duckar för framtidens livsmedelsförsörjning. Om man tittar på det historiskt ser man att det var den tidigare moderatledda alliansregeringen som vid ett flertal tillfällen duckade kring framtidens livsmedelsförsörjning. När det kom kommittémotioner här i kammaren för tre om att vi måste ha en strategi för en nationell livsmedelsförsörjning blev det nej, och det blev nej nästa gång, och det blev nej tredje gången. Vilka har duckat för detta om inte och Alliansen? Sedan finns det nog anledning att här också upplysa om hur processen för eventuella GMO-godkännanden går till i EU-sammanhang. Där finns det en genomförandekommitté som representeras av en tjänsteman. Det är regeringen som har ansvar att ge instruktioner för den ståndpunkt som ska ha . För att det sedan ska bli ett giltigt beslut krävs det en kvalificerad majoritet för eller mot ett godkännande.