prot · H20948 · 2015-01-20 00:00:00 — Politikens intresse av att se till att få med så mycket som möjligt ur ett livscykelperspektiv är kanske inte alltid fastighetsägarnas intresse eftersom de också har exempelvis hyresgäster. Man kanske måste göra vägval ibland eftersom hyresnivåerna, till exempel, påverkas om man vidtar omfattande åtgärder. Jag tycker att det är viktigt att fastighetsägarna ska kunna ta det ansvaret i sin förvaltning. Ambitionerna på nationell nivå kan handla om att se helheten och se till att så många som möjligt gör så många goda insatser som möjligt så att det påverkar klimatet och miljön i de breda perspektiven. Jag tycker fortfarande att statsrådet är lite otydlig med på vilket sätt han och regeringen är beredda att gripa in. För att återgå till kommunerna och ambitionsnivåerna är det bra att kommunerna vill tävla om att vara bäst och att man har sina strålande projekt att marknadsföra. Men det är klart att den som sitter i kommunen ser sitt eget perspektiv, medan man på aggregerad nivå ser totalen på 290 kommuner. Därför tror jag ändå att det är viktigt att hålla fast vid denna bild: Om man ska klara av det industriella byggandet måste kommunerna också någonstans samverka kring detta. Jag tackar som sagt för svaret. Det finns anledning att återkomma till vad som är statens ansvar och vad som är fastighetsägarnas ansvar, även om vi alla har ambitionen att fastighetsmarknaden ska fungera på ett bättre sätt. Ytterst handlar det om bostadskonsumenternas möjligheter att efterfråga bostäder. 35 Statsrådet (MP): Jag tackar interpellanten, och tack för debatten! Staten har ett viktigt ansvar, och staten måste ta denna del av ansvaret och se till att det finns drivkrafter och relevanta verktyg för ett modernt, energieffektivt byggande där den tekniska utvecklingen alltid premieras och går fram. Om staten inte tar det ansvaret är det inte särskilt konstigt att ett antal kommuner väljer att gå före. Redan med den nuvarande regleringen har kommunerna möjlighet att ställa hårdare krav när man agerar byggherre eller fastighetsägare. Vi tror att detta behöver uppmuntras. tog upp just det här med signaleffekten. Det är viktigt att vi vet att när vi i kammare – i den lagstiftande församlingen – diskuterar frågorna finns det många aktörer där ute som lyssnar. Precis som det är byggföretag är det också många kommunföreträdare – 290 000 aktörer som gör ett fantastiskt arbete. Vi ser inte minst här i , där finns, hur den nya rödgrönrosa majoriteten har sett till att de kommunala bostadsbolagen kommer att bygga dubbelt så mycket som de har gjort tidigare. Detta är en tydlig signal från de aktörer som är viktiga för oss. vet vi att i andra kommuner med andra konstellationer i ledningen gör man vad man kan för att hantera denna stora utmaning. I grunden handlar det om att unga människor som vill flytta hemifrån, kanske till en studieort, inte kan göra det. Trots att de har kommit in på en eftertraktad utbildning finns det ingen bostad. Det kan också gälla den arbetslöse som har fått ett jobberbjudande men som inte kan flytta till orten därför att det inte finns någon bostad. Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2014/15:188 om nya riktvärden för buller för att möjliggöra fler små bostäder 36 Statsrådet (MP): Jag tackar för interpellationen. Det handlar om nya riktvärden för buller för att möjliggöra fler små bostäder, som rubriken lyder. har frågat mig vad min och regeringens definition av ”så fort som möjligt” är och vilken inriktning man kan förvänta sig att regeringen har när det gäller behovet av att förenkla bostadsbygganden genom enklare regler för beräkningar av bullernivåer från trafik och verksamhet vid bostadsbyggande. Min och regeringens inställning är att samordnade och tydliga regler för hur buller ska hanteras vid planering och byggande av bostäder kan ha stor betydelse för möjligheten att förenkla bostadsbyggandet i tätorter. Även om de lagändringar om buller som träder i kraft står på egna ben, är det mot den bakgrunden viktigt att en förordning kan beslutas så fort som möjligt. Det är just begreppet ”så fort som möjligt” som vi nog kommer att debattera . I samband med remitteringen av förslaget till förordning om riktvärden för trafikbuller vet vi – och det vet också oppositionen – att ett stort antal synpunkter har inkommit till . Det är av stor vikt att de synpunkter som inkommit tas på största allvar. Det pågår därför ett intensivt arbete inom med att ta fram en förordning som beaktar alla inkomna remissynpunkter. Jag är naturligtvis medveten om att det är många som väntar på en bullerförordning, och jag kan försäkra och den övriga oppositionen att arbetet med att bereda frågan fortsatt har en hög prioritet. 37 (C): Jag tackar statsrådet för svaret. Det är möjligt att det inte är så lätt att svara på min något retoriska fråga om vad som är att betrakta som så fort som möjligt – hur långt är ett snöre? Frågan tar sin utgångspunkt i skriftliga fråga som besvarades . har det gått . Det har visserligen varit , men den aktuella lagstiftningen har trätt i kraft. Byggbranschen, kommunerna, myndigheterna och inte minst de bostadssökande befinner sig i limbo mellan en ny lag och gamla regler och eventuella riktvärden som ska regleras i en författning som vi väntar på och frågar efter. Vi har hört ministerns svar: Tydliga regler kring buller kan ha stor betydelse för möjligheten att bygga och förtäta. Det är så långt vi kommer i vår strävan att få svar på huruvida detta är någonting som regeringen vill åstadkomma eller inte. Jag håller inte med statsrådet. Det har absolut betydelse för bostadsbyggandet i tätorter huruvida bullerreglerna är restriktiva eller tillåtande, om de är motstridiga eller enhetliga och om de är lätta eller svåra att tolka. Är det ett riktvärde eller ett gränsvärde, och ska man kunna medge att exempelvis studentbostäder eller små lägenheter har ett högre riktvärde än vad en vanlig bostad har utifrån det sätt som studentbostaden förväntas användas? Jag har också läst igenom remissammanställningen. Jag kan likt ministern konstatera att ett stort antal synpunkter har kommit in. Det brukar vara så. Det är de förväntade synpunkterna som har kommit in. Några myndigheter och domstolar vill helst inte ändra något, medan byggbranschen, de flesta kommuner och studentbostadsföretagen välkomnar förordningen men har synpunkter bland annat på semantiken. Det är såklart av stor vikt att synpunkter tas på allvar. Men det hindrar inte att man arbetar med frågan och att man levererar. Remisstiden gick ut . Och riktvärdena, som vi nu diskuterar, borde ha gällt . Mot slutet av svaret får jag en försäkran om att arbetet med att bereda frågan har hög prioritet. Det kan låta betryggande, men vad vi också vill veta är vilken inriktning regeringen har. Ett tydligt svar på den frågan skulle säkert lugna dem som väntar på att få skrida till verket med planläggning av nya bostäder i bullerutsatta miljöer, nära kollektivtrafik och nära verksamheter. Det handlar om studenter, bostadssökande och asylsökande. Det handlar om människor som behöver en bostad på grund av förändrade familjeförhållanden eller på grund av att de har blivit äldre och vill flytta ifrån sin villa. Alla dessa väntar nu på bostäder och planläggning både i storstäder och i småorter. 38 (M): Jag vill tacka interpellanten för en viktig fråga. Jag vill tacka statsrådet för svaret så här långt. Det här är en viktig fråga också för mitt hemlän, . är första och största flygindustristad och också en expansiv del av . Det är nu mycket viktigt att genom en bullerförordning ta det sista steget för att undanröja den konflikt mellan olika regelverk som har skapat en helt onödig konflikt mellan flyget och staden . Det framstår som särskilt angeläget nu när Ostlänken ska byggas och en ny generation JAS 39 ska utvecklas. Det är två projekt som betyder mycket för , hela och hela . Men för att de ska kunna få maximalt positiv effekt krävs det att flygbullerfrågan får en snar lösning genom en förordning. Bakgrunden är bekant för debattörerna men möjligen inte för alla åhörare. I en proposition /97 angav regeringen riktvärden för acceptabelt buller från trafik i områden med bostadsbebyggelse. Det har länge rått stor oklarhet om hur de här riktvärdena ska tillämpas mot bakgrund av å ena sidan bestämmelserna i och å andra sidan bestämmelserna i . och har tagit fram allmänna råd för hur riktvärdena ska tillämpas, men de har varit motstridiga. allmänna råd används vid miljöprövning av flygplatser enligt , medan allmänna råd används vid planering och bygglovsprövning av nya bostäder där tillämpas. I och med att de här råden inte är kompatibla har det uppstått en konflikt och en situation med stor rättsosäkerhet för kommuner, byggföretag och, konkret, , som bygger Gripen. Alliansregeringen gjorde därför en mycket viktig insats när den genom propositionen Samordnad prövning av buller enligt och lade fram förslag till lagändringar i både och i syfte att förbättra samordningen av lagarna för att underlätta planering och byggande av bostäder i bullerutsatta miljöer. De här lagförslagen trädde som bekant i kraft . Det är nu viktigt att ta nästa steg och i förordning slå fast vilka riktvärden som bör gälla vid prövningar av detaljplaner och bygglov enligt . När man tar det sista steget blir det nämligen slut på en normering som byggt på uttalanden i propositionen och ristats i sten genom myndigheternas allmänna råd. Då skulle vi få en tydlig och rättssäker situation. Det är alltså mycket angeläget att regeringen dels fattar beslut om att utfärda en förordning med riktvärden för buller, dels fastställer gränsvärden som i allt väsentligt är i enlighet med det remitterade förslaget, som Alliansen lade fram . Det måste bli rätt till både form och innehåll. Alla riksdagsledamöter i träffade i går i . En fråga som då lyfte var just bullersamordningsförordningen eller, rättare sagt, bristen på förordning. Det är ju, i och med att det saknas en förordning, fortfarande okänt vilka kravgränser för buller som ska gälla vid planläggning av bostadsbebyggelse, vilket innebär att tidigare osäkerhet kvarstår när kommunerna ska göra sina detaljplaner och bevilja bygglov. planerade utbildningsinsatser för till exempel stadsarkitekter fördröjs. I och i andra städer påverkas också planeringen av Ostlänken, som är ett mycket stort projekt som ställer stora krav på den kommunala planläggningen och som alltså inte kan fullföljas förrän vi vet vilka gränsvärden som ska gälla. 39 (KD): Jag vill börja med att tacka för att han följt upp min skriftliga fråga om buller med denna interpellation. Även om jag fick ett svar kan jag säga att jag kanske inte blev så mycket klarare över vad regeringens ståndpunkt är i frågan. Därför kände även jag ett behov av att delta i denna interpellationsdebatt. I råder en stor brist på bostäder. Behovet av nya bostäder, som dessutom kan ligga i nära anslutning till befintliga kommunikationer och potentiella arbetsplatser, stimulerar förtätningen i våra städer. Det gör att även bullerutsatta bostadsmiljöer är intressanta för bostadsproduktion. Planeringen av bostäder i dessa miljöer försvåras emellertid av en svåröverblickbar lagstiftning. Dynamiken i harmoniserar dåligt med krav på skyddsåtgärder i . Till detta kommer också statliga och kommunala regler samt myndighetstolkningar. Jag fick berättat för mig av förra bostadsministern hur han under förra mandatperioden samlade olika aktörer i ett rum och att i princip alla där hade olika definitioner och tolkningar av befintliga regler. Det tycker jag kanske också ska vara vägledande. Eller det kanske är ett tips för hur ministern ska gå vidare. Det här är inte enkelt, och det kommer alltid att tolkas på olika sätt. Men därför kanske också en förordning är nyckeln för att gå vidare. ska jag ta upp ytterligare problem. Kostnader kan tillkomma vid ett upplevt obehag, och verksamheters omfattning kan begränsas – allt på grund av en hög osäkerhet som skapats av oklara och icke samordnade regler. beslutade, som känt, om att samordna bullerhanteringen enligt med motsvarande enligt . De nya reglerna skulle ha trätt i kraft . Syftet med de nya reglerna är att öka förutsägbarheten i planering av bostäder. När de nya reglerna träder i kraft ska de bullervärden som fastställts i planskedet även gälla i efterföljande tillsynsärenden enligt . Det här var ett första och viktigt steg i en bättre hantering av buller. väntar bostads- och byggbranschen på nästa steg, och det är att de nya riktvärdena för buller ska hanteras på förordningsnivå. Dagens riktvärden vilar på en infrastrukturproposition och är inte fastställda i förordning. Med bullervärden på förordningsnivå blir hanteringen tydligare och mer förutsägbar. Med de höjda riktvärden som alliansregeringen föreslog skulle antalet smålägenheter i exempelvis kunna öka radikalt. Enskilda projekt visar på en 40–60-procentig ökning av antalet ettor och studentlägenheter, då problemet med att ordna den tysta sidan elimineras i de allra flesta fall med det förslag som var ute på remiss. Flera kommuner, bland annat , har lyft fram bullerhanteringen som ett av de enskilt största hindren för planering av nya bostäder i en förtätad stadsmiljö. Då syftet var att de nya riktvärdena skulle träda i kraft vill jag ställa en fråga till statsrådet. Så fort som möjligt, sas det i svaret. Det gör att frågan fortfarande kvarstår. När ämnar regeringen besluta om nya riktvärden för buller? 40 (FP): Här har vi ytterligare ett område som påverkar bostadsbyggandet vad gäller hinder, och det är just hur hanteringen av bullerregelverket har sett ut. Det här är en fråga som har funnits med oss väldigt länge, och det var väldigt glädjande att vi också fick ett genomslag för förändringar i lagstiftningen. Den förordning som diskuteras i debatten är väldigt viktig. SKL genomförde en enkät i kommunerna för att undersöka hur de såg på att bygga bostäder och problematiken med hur bullerreglerna påverkade detta. Tre av fyra kommuner angav att bullerregelverket var ett hinder för bostadsbyggandet. Därför är det väldigt viktigt att försöka hitta åtgärder, och förhoppningarna har varit väldigt stora på att få en förordning. Den fråga jag ställer mig utifrån statsrådets svar är inte bara när en förordning kan tänkas komma utan vilken inriktning den kan tänkas ha. Vad avser statsrådet och regeringen att återkomma med? När vi hade debatterna här i kammaren kring dessa frågeställningar kunde jag notera att var ett av de partier som var väldigt skeptiska och angav folkhälsoskäl till varför man egentligen inte ville medverka till en förändring av riktvärdena och dessutom ville ha ett annat sätt att mäta dem för att också få ett tak på dem. Jag tror att det här är en väldigt viktig fråga som många ute på marknaden ställer sig. Inte minst handlar det om de mindre bostäderna, där den klassiska diskussionen om tyst sida har varit levande. Vi mäter ju bullret utanför, och har vi fastigheter ute i vår stadsmiljö. Med ny teknik och ny kunskap kan vi faktiskt bygga bättre inomhusmiljöer än vad man kunde göra tidigare. Då blir det väldigt beklagligt om man stoppar viktiga bostadsprojekt. En fråga man ofta ställer till ungdomar är var de vill bo. Svaret är oftast, eller alltid, kollektivtrafiknära i de täta stadsmiljöerna där det också är en bullrigare miljö. Många kommuner kan vittna om projekt som har stupat på tolkningen av regelverket. Det kan vara ett äldreboende som har hamnat för nära en järnväg. Det kan vara flerbostadshus där man vill bygga många mindre bostäder men som också måste stoppas på grund av att inte minst verksamhetsutövarna är väldigt oroliga för att de i nästa skede kan bli tvungna att vidta åtgärder när hyresgästerna eller de boende flyttar in om man släpper fram och inte överklagar en detaljplan. Därför är det verkligen viktigt att få ett klargörande både med vilken inriktning statsrådet avser att återkomma med förslag kring förordningen eller fatta beslut om det, och också när så att inte de här viktiga bostadsprojekten stoppas i onödan. 41 (S): skriver några månader efter att en ny regering har tillträtt en interpellation och undrar hur fort bullerfrågan kan komma att hanteras. Jag måste säga att är en riksdagsledamot med en portion humor, eftersom han efter att ha tillhört den tidigare regeringsalliansen skriver en interpellation där han är orolig för att det inte går tillräckligt fort när det gäller bostadspolitiken. med en borgerlig bostadspolitik som helt har gått ut på att marknaden ska lösa alla problem, och det har tagit en oändligt att komma fram med förslag som skulle kunna ha någon form av verkan, hade i alla fall väljarna svårt att hålla sig för skratt. Det var ju ett av skälen till att den tidigare regeringen faktiskt röstades bort i det senaste valet. Jag tror att man måste ha lite perspektiv på detta när man pratar om att det inte går tillräckligt fort. Den nya regeringen har inte suttit speciellt länge, och vi vet alla hur den här hösten såg ut och vad det hade för effekter på det politiska arbetet. Regeringen behöver lite tid på sig för att komma framåt i frågan, och jag tycker att man måste ha lite sans och balans i sin argumentation när man oroar sig över detta i det tonläge som jag tycker att det har varit i den här frågan. oroar sig också för att detta påverkar takten för att komma fram med ett ökat byggande av studentbostäder. Men den tidigare regeringen hade väl knappast bästa record när det gällde bostadsbyggande. Ni gjorde själva ett nummer av propositionen Fler bostäder åt unga och studenter , och där redovisas hur magert byggandet av studentbostäder faktiskt har varit under era . Man ska komma ihåg att den här regeringen bara har suttit , och därför tycker jag att tonläget är otroligt högt i den här debatten. Man oroar sig, och det är liksom ingen hejd på de hårda orden. som är ordförande för det utskott här i som hanterar dessa frågor oroar sig, precis som . Men har prenumererat på att vara bostadsministerparti i den borgerliga regeringen , och då kan man undra: Varför kom ni aldrig framåt i de här frågorna ? har ni ett väldigt högt tonläge mot regeringen efter bara två . Ni hade ändå på er att göra en analys av frågorna och ta fram förslag och förverkliga dem. Jag tror nästan att det har funnits en längtan inom borgerligheten efter att det ska komma en regering som man kan få skylla på för det som man själv inte klarade av att lösa ut . Jag tycker att vi kan ha lite sans och balans och ödmjukhet i den här debatten utefter att regeringen faktiskt inte har suttit speciellt . 42 Statsrådet (MP): Tack så mycket, interpellanten och alla som deltar i den här debatten! Det är en oerhört viktig debatt, för det handlar i grunden om det som också var inne på, nämligen vad som går att göra och vad som har gjorts. Jag har suttit i . har jag aktat mig väldigt noga för att skylla till exempel den ekonomiska krisen i omvärlden på sittande regering. Jag har ibland hört ledamöter göra det, men jag tycker att den typen av retorik oftast slår tillbaka. Detta är i grunden ett område där vi, som lyfte fram tidigare, är beroende av breda lösningar. Under föregående mandatperiod kändes det ibland som om man med nöd och näppe försökte driva igenom ett antal frågor. lyckades man, ibland gick man bet. Jag skulle vilja lyfta upp två saker, eftersom flera av debattörerna har tagit upp remissinstanserna. Vi vet att en majoritet av remissinstanserna betonar att de är positiva till att regelverket förtydligas, att samordningen ökar och att det är bra med riktvärden i en förordning. Jag tar upp detta därför att det kan vara intressant för dem som lyssnar på debatten att se vad det är för typ av invändningar som har kommit. Det har kommit väldigt många synpunkter. Jag kan inte hålla med interpellanten om att det är rätt så vanligt att det kommer så många. Jag kommer inte exakt ihåg hur orden föll, men det ser faktiskt olika ut beroende på vad det är för typ av förslag. är det väldigt många synpunkter. är det få synpunkter. är synpunkterna relativt samstämmiga. är synpunkterna väldigt spretiga. Här var det mycket synpunkter, både på helheten och i mindre detaljer. Detta varierade förstås beroende på vad det var för typ av remissinstans. Kommunernas synpunkter handlade mycket om behovet av förtydliganden. Många länsstyrelser förordar dagens system med avsteg för centrala och kollektivtrafiknära lägen. Sedan har vi specialister som är noga. Det kanske går att göra sig lustig över detta, men akustikkonsulter tar upp de tekniska detaljerna, vilket är nog så viktigt. De som är kritiska mot förslaget i sin helhet anser att det här innebär en generellt ökad acceptans för mer buller, även i befintlig miljö. Inom andra miljö- och hälsoområden brukar förändringar innebära att det blir tvärtom, alltså en skärpning av acceptabla nivåer, inte att man luckrar upp befintliga nivåer. De mest kritiska remissinstanserna lyfter även fram att forskning visat att buller som hälsoproblem generellt sett är underskattat och kan leda till bland annat hjärt-kärlsjukdomar, som ökar väldigt mycket i vår del av världen. Mot den bakgrunden uppfattas förslaget som svårbegripligt och som att det går emot den senaste hälsoforskningen inom området – hälsoforskning som kanske inte var aktuell då man började med ett embryo till förslaget. Som argument används här att den forskning som åberopas har konstaterat hälsoeffekter vid bullerexponering i äldre, befintliga bostäder och att de resultaten även kan överföras till exponering för buller i nya bostäder som är anpassade till det omgivande bullret. Flera av de kritiska instanserna ifrågasätter också huruvida förslaget är förenligt med riktlinjer och intentionerna i EU:s bullerdirektiv. Detta är oerhört viktigt. Jag ska återkomma med fler ingångar på detta område. 43 (C): Tack, alla ni som har gett er in i den här angelägna diskussionen! Det är bland andra , som säger att retoriken slår tillbaka. Ja, det är väl det som och upplever just nu – nu slår retoriken tillbaka med full kraft! Det var det som vi fick utstå under förra mandatperioden. har en tillväxt och en samhällsutveckling som har sina upp- och nedsidor. Och man ska vara ärlig med att bristen på bostäder i våra tre storstäder är ett problem. är ett land som växer befolkningsmässigt, och det ska det göra – vi är glada för det. Den sittande bostadsministern kan också glädja sig åt att byggandet har ökat kraftigt och ligger på en nivå över de 40 000 bostäder som har diskuterats. Det byggs, men det byggs inte i alla stycken rätt sorts bostäder på rätt ställe. Planprocesserna är fortfarande besvärande långa, och fallgroparna är många. vill se fler regelförenklingar än dem vi nu diskuterar på bullerområdet, och vi får väl anledning att återkomma till den frågan . Byggbranschen utvecklas, och kan man bygga även i bullerutsatta miljöer – vid trafikleder, järnvägar, hamnar, industriverksamhet av olika slag och flygplatser. De flesta av problembeskrivningarna som vi ser i de remissvar som tas upp här i debatten är sådana som branschen har svar på. Då menar jag byggbranschen, men det kunde lika gärna ha handlat om fordonsbranschen, flyget eller kollektivtrafikens olika aktörer. Jag tror att minister håller med om att det viktigaste vi har att ta tag i är att åtgärda miljöproblemen vid källan, men jag är osäker på om vi är överens om hur. Jag har noterat att hans titel numera är stadsutvecklingsminister. Det antyder väl att syftet är att regeringen ska jobba aktivt med just stadsutveckling. Men betyder inte det då att vi ska kunna kombinera kollektivtrafik och miljövänliga fordon med bostäder av olika storlek, för olika behov och för människor med olika ekonomiska förutsättningar? Detta har också betydelse i mindre orter. besökte jag i med 2 500 invånare. Där kan de inte bygga små pensionärslägenheter i ett trygghetsboende därför att har ställt krav på en tyst sida som är skyddad från ljud som kan uppstå när ett godståg passerar dessa bostäder.