prot · H30944 · 2015-12-11 00:00:00 — Det är viktigt att komma ihåg en sak, och det är att problemet i sammanhanget egentligen inte är antalet personer som flyr till , för klarar det, utan problemet är den exceptionella snedfördelning som råder mellan EU:s medlemsstater. Om alla i EU-28 tog sin del av ansvaret skulle klara av det här, tror jag. Men så är det inte . Ett fåtal länder, inte minst som per capita har tagit det överlägset största ansvaret, får ta inte bara sin egen del av ansvaret utan också det som andra medlemsstater inte förmår eller inte vill ta . Vi har länge pekat på behovet av harmonisering. I en akut situation är det ohållbart i längden att har regler som starkt avviker från i övriga EU. Vi ser resultatet av det , en akut kris. Vi har blivit kritiserade av företrädare från regeringspartierna . finns det en ny inställning. Den kom sent. Senfärdigheten har varit ett problem för . Men det är likväl positivt att vi har en samsyn kring detta . Den stora frågan är om de förslag som regeringen nu har presenterat kommer att vara tillräckliga för att dämpa söktrycket till 1 000 eller kanske 2 000 personer . Jag ställer mig skeptisk till det. Mot bakgrund av det ambitiösa mål som regeringen har ställt upp är min fråga: Ifall det som regeringen har gjort inte räcker, kommer man i så fall att vara beredd att lyssna till förslag om en flyktingpaus? 10 Justitie- och migrationsminister (S): Jag tror inte att jag och står särskilt långt ifrån varandra när det gäller bilden av hur läget är och hur historieskrivningen har sett ut. gör just nu en enorm ansträngning. har över 150 000 människor sökt asyl i vårt land. Som jag nämnde har det kommit 80 000 på . Det är inte bara det högsta antalet . Det är dubbelt så högt som den senaste högsta årssiffran som låg runt 80 000 . Av de som har kommit är över 30 000 ensamkommande barn. hade vi perioder då 100 skolklasser anlände till – 100 skolklasser . Det säger lite om vilken enorm uppgift det svenska samhället har behövt hantera . Det gäller förstås , som har haft en enorm logistisk utmaning, kommunerna och tiotusentals frivilliga. Jag känner stor stolthet över att vi har klarat av det under den här hösten. Jag ser inte att något annat land i har gjort mer än för att kunna klara flyktingsituationen. Men även om kan göra mycket och har gjort mycket, mer än någon annan, är vi i ett sådant läge att vi inte kan göra allt. Även har en gräns. När det gäller utvecklingen framför oss skulle vi inte klara av en likadan bild . Vi måste försöka få ned antalet som söker sig till just . Det finns fler länder i EU att söka asyl i. Därför bör andra EU-länder också ta ett större ansvar. Som har sagt är våra system väldigt ansträngda. Vi kan inte längre garantera boende. Vi har haft situationer då människor fått sova på pappkartonger efter att ha anlänt till . Vi ser kommuner som anmäler sig själva enligt lex . Vi ser ett akut läge . Men vi ser också en stor utmaning på . Vi har ungefär 170 000 personer i asylsystemet just . Vi behöver inrikta oss på att kunna ta ansvar för dem. Då kan inte antalet människor som kommer till vara 7 000, 8 000, 9 000 kanske upp mot 10 000 . Vi har tvingats vidta två åtgärder. Den ena är id-kontrollerna på transporter mellan och . Vi har lagt fram en proposition, och jag ser att det kommer att finnas ett brett stöd i för den, bland annat från . Det välkomnar jag. Den andra åtgärden handlar om att förändra svensk lagstiftning temporärt för att kunna ta ned den på EU:s miniminivå. Jag ser att det finns ett brett stöd i även för det. Det välkomnar jag naturligtvis också. och vill gå längre. De vill stänga gränsen helt. Regeringens bedömning är att de åtgärder som vi nu vidtar kommer att räcka. Vi ser en risk för att det som och föreslår skulle komma i konflikt med , asylprocedurdirektivet. Därför är vi inte beredda att gå den vägen. Där står vi alltså. Vi tror att de åtgärderna kommer att räcka. Jag vill göra en notering. Oppositionen delar upp sig på olika linjer. vill gå längre. De har gått från öppna hjärtan till stängda gränser. resonerar precis tvärtom. De vill snarare öppna gränserna men sedan ha lägre kvalitet i mottagandet. Min fråga till är: Hur ser egentligen en borgerlig flyktingpolitik ut ? 11 (M): Jag vet inte om jag tackade för svaret. Det vill jag i alla fall göra . Som statsrådet säger har vi nu en akut kris. Det är tråkigt att vi har hamnat här. Jag tror inte att vi hade behövt hamna här. Vi har pekat på att behöver en förändrad migrationspolitik, att vi behöver harmonisera vissa av våra regler med övriga omvärlden. Det blev vi kritiserade för av företrädare för regeringspartierna. Våra förslag beskrevs som orealistiska, inhumana och så vidare. Jag uppskattar verkligen att regeringen har tänkt om. Men det är beklagligt att vi ska behöva befinna oss mitt i en akut kris för att företrädare för regeringspartierna ska inse det. Det hade varit bra om vi hade kunnat få till stånd förändringarna, inte minst skarpare tillfälliga uppehållstillstånd, , innan krisen blev akut. Statsrådet säger att vill stänga gränsen. Då blir jag osäker på om har satt sig in i vad vi föreslår. Vi vill ha en tillfällig paus. Vi har en akut situation . Det talas om väntetider på på uppemot . Vi tror att den tillfälliga pausen är nödvändig tills systemen klarar av de utmaningar man står inför, tills vi får ordning och reda, tills vi kan erbjuda människor som kommer hit tak över huvudet från dag ett. Vi vill naturligtvis att ska ta emot asylsökande även framgent. Dublinsystemet fungerar inte . Principen om första asylland är slagen i spillror. Man registreras inte i det första landet man kommer till. Det gör man ofta inte i det andra eller tredje landet heller. har självt konstaterat att Dublinförordningen inte går att upprätthålla . Det enda rimliga är att ha en gemensam asyl- och migrationspolitik. Men vi tror inte att vägen dit går genom att ensamt upprätthåller Dublinförordningen när ingen annan gör det, i så fall borde effekten av det ha synts vid det här laget. har i det längsta försökt fullfölja sina åtaganden. Men effekten har blivit så betungande att det inte går längre. Vårt förslag innebär att den som kommer till från ett annat säkert EU-land utan att först, som regelverket säger, ha registrerats där ska nekas inresa och återvända och registrera sig. Det är viktigt att påpeka att även om registreringen sker någon annanstans kan det fortfarande bli som ansvarar för prövningen. Det kan alltså fortfarande bli tal om att asyl beviljas här i landet. Jag vill också påpeka att det utöver Dublinförordningen finns andra regler, inte minst i . Det finns en specifik regel om provisoriska åtgärder vid extrema flyktingströmmar, men det finns också en generell regel som säger att medlemsstaten i extrema lägen kan ha rätt att göra avsteg när lag och ordning äventyras. Det finns också en del folkrättsliga principer som vi menar ger stöd åt detta. Jag brukar ha som princip att man ska hoppas på det bästa i politiken, men man ska också förbereda sig för något annat. Mot bakgrund av det mål som regeringen har satt upp måste jag upprepa frågan: Ifall ni inte lyckas nå målet, är ni beredda att titta på förslag? Eller vad föreslår ni i stället? 12 Justitie- och migrationsminister (S): Vi är övertygade om att de åtgärder som vi nu föreslår kommer att få effekt, så att vi får en långsiktigt hållbar situation. Därför är vi inte beredda att pröva andra förslag. Det är detta vi går fram med. Jag har också pekat på risken för att det som föreslår kan komma i konflikt med . Det är Dublinförordningen men framför allt asylprocedurdirektivet, där det är det land dit man kommer som ska utreda vilket land som är första asylland. Det är det som skapar de här rättsliga problemen. Vi kan naturligtvis diskutera hur tidigt man ska ingripa, vad man skulle ha gjort tidigare och så vidare. Jag vill ändå bara säga att jag inte skäms för det har gjort under den här hösten eller det här året. Tvärtom, jag är fantastiskt stolt över att vi har kunnat ta emot över 150 000 människor och ge skydd undan krig, förföljelse och förtryck till den som får sin asylansökan beviljad. Det är en otrolig ansträngning som har gjort. sa att i det längsta har försökt fullfölja sina åtaganden, och det är precis så jag tycker att ett ansvarsfullt land ska agera. Ett ansvarsfullt land ska i det längsta försöka fullfölja sina åtaganden och göra det så bra man bara kan. Jag kan bara konstatera att det inte finns något land i som har gjort något som liknar det nu har gjort. , och där är vi också ense, kan inte ett land eller ett fåtal länder göra allt, utan man måste försöka dela på ansvaret. har vi haft en situation med nästan 10 000 när det har varit som högst. När det gäller de ensamkommande barnen har, som jag har sagt, 100 skolklasser anlänt vissa veckor. Då når man till slut en gräns, och också har en sådan kapacitetsgräns. Jag är helt övertygad om att vi kommer att kunna klara den här krisen. Om vi får ned antalet som kommer till mer rimliga nivåer kommer vi att klara de ca 170 000 som vi har i asylsystemet . Det handlar förstås om att göra väldigt mycket. Det handlar om att bygga bostäder. Det handlar om att bygga skolor. Det handlar om att förbättra arbetsmarknaden. Det handlar om att gå in tidigt med svenskundervisning. Jag ser, bara för att nämna en siffra, att studieförbunden under den här hösten har växlat upp sin svenskundervisning för asylsökande så att de kommer att undervisa över 50 000 personer under denna höst. är slut kommer de att undervisa nästan 80 000 asylsökande i svenska, tror de – en direkt effekt av de åtgärder som regeringen har vidtagit. Jag är förstås också glad över det stöd som verkar finnas i för de åtgärder som regeringen nu vidtar, både när det gäller id-kontroller och utlänningslagstiftningen. Men jag måste säga att jag ser hur det politiska landskapet splittras upp. Jag ställde en fråga till i mitt inledande inlägg, eftersom jag ser hur borgerligheten nu har helt olika uppfattningar. går i en riktning och säger att vi ska öppna gränserna men ha en lägre kvalitet i mottagandet. De menar att vi inte ska garantera så mycket, utan man ska försöka klara sig själv för att få jobb och bostad. Risken med den nyliberala modellen är att människor hamnar i en situation där de får jobba för och bo i en källare. Sedan har vi modell som går ut på att man ska stänga gränsen för asylsökande. Det är ju det som det handlar om. Då frågar jag mig: Hur ser en borgerlig flyktingpolitik ut? 13 (M): Jag är faktiskt lite förvånad över att höra tala om splittring i de här frågorna. Det är i och för sig helt sant att vi är fyra allianspartier som gör olika bedömningar. Men det är också sant att vi inte är i regeringsställning , utan vi tillåter oss nu att utifrån våra olika målsättningar, och jag tycker att vi i mångt och mycket delar en gemensam bild, göra olika bedömningar. En sak skiljer oss dock från regeringen, och det är när vi gör en överenskommelse så står vi upp för den och försvarar den. Man behöver inte, som i fallet med den rödgröna regeringen, se ett regeringsparti först gå med på någonting och sedan helt ta avstånd från det och till och med kalla förslagen för skit och inte alls försvara dem. Det är ett väldigt märkligt sätt att agera i regeringsställning och knappast att ta ansvar för i den här situationen. säger att förslag väcker frågor. Så är det naturligtvis. Det finns saker här som vi behöver titta mer på. tror jag att det har varit uppenbart för alla som har följt debatten att regeringens politik också väcker många frågor, inte minst detta kring id-kontroller. Även brostängningen har väckt väldigt många frågor, så det kan i sig inte vara ett argument för att säga nej till någonting. Då skulle regeringen inte ha så mycket politik på det här området. Statsrådet upprepar att de föreslagna åtgärderna kommer att få effekt. Där håller jag med. Jag tror också det. Men kärnfrågan i interpellationen är: Vad händer om det inte får tillräcklig effekt? Jag ställer den frågan mot bakgrund av att regeringen själv har identifierat vad målet är. Söktrycket ska dämpas till mellan 1 000 och 2 000 personer . Det är klart att det vore märkligt att sätta upp ett mål och sedan inte vara beredd att vidta ytterligare åtgärder för att nå det målet om det behövs. Därför vill jag upprepa frågan: Om man inte kan nå målet, vad kommer regeringen att göra då? 14 Justitie- och migrationsminister (S): Här står och säger att till skillnad från regeringen håller de borgerliga sina överenskommelser. Men sprang ni ju ifrån den viktigaste överenskommelsen som ni var med och tecknade, den som kallades för decemberöverenskommelsen. Ni hade skrivit under på att ni skulle hålla detta, och så tog det att lämna denna överenskommelse. Det där är historia . Jag ska inte gräva ned mig i det eller moralisera över det. Jag bara säger att när jag hör en sådan formulering i en interpellationsdebatt kan jag inte låta bli att påpeka det ändå. Låt oss gå tillbaka. Låt oss stryka ett streck över det och bara säga: Låt oss försöka se till att hålla våra uppgörelser nu! Det gäller borgerligheten. Låt oss försöka hitta en sådan situation där vi kan göra detta. Vi har precis gjort en migrationspolitisk överenskommelse, och jag utgår från att alla som står bakom den också håller sig till den. säger sedan att inte är i regeringsställning, så därför behöver de inte svara på frågor om hur Alliansen ska uppträda. Jag tror dock att väljarna kommer att ställa den frågan . De kommer att ställa frågan: Hur ser egentligen en allianspolitik ut i det här avseendet? Om de inte får ett tillfredsställande svar på detta tror jag att det är ett problem för er, och det är därför jag ställer frågan. Vi är övertygade om att de åtgärder vi nu vidtar kommer att få effekt, och jag är inte beredd att diskutera några andra åtgärder förrän vi har sett dessa åtgärder vara i kraft. Vi ser redan nu att antalet som söker sig till har minskat . får vi se om den utvecklingen står sig. Överläggningen var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellationerna 2015/16:136 och 145 om skydds- och licensjakt 15 Statsrådet (S): har frågat varför jag väljer att driva på frågan om överprövning av beslut om skydds- och licensjakt genom ett remissmöte , trots att inte avgjort frågan. Han har också frågat hur jag tänker säkerställa att skyddsjakt kan bedrivas skyndsamt, utan att fastna i juridiska processer, för att därmed bevara dess funktionalitet. har i en ytterligare interpellation frågat klimat- och miljöministern hur hon tänker säkerställa att och andra myndigheters arbete när det gäller vägledning om licensjakt efter varg ligger i linje med beslut. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationerna. Eftersom de två interpellationerna delvis behandlar samma fråga besvarar jag dem i ett sammanhang. Jag inleder med att svara på interpellationen om överprövning av beslut om jakt efter varg. får, enligt jaktförordningen, länsstyrelsernas beslut om skyddsjakt och licensjakt efter stora rovdjur endast överklagas till . De får därför inte komma under prövning av domstol. Det är ifrågasatt om överklagandeförbudet i jaktförordningen är förenligt med . prövar nu frågan om ett beslut fattat av avseende licensjakt efter varg kan tas upp till prövning av domstol, trots att det enligt jaktförordningen inte får överklagas. Dessutom har inlett ett så kallat överträdelseärende mot i frågan. Regeringen följer utvecklingen i rättspraxis noga. Eftersom regeringen är angelägen om att efterleva gav regeringen en utredare i uppdrag att föreslå en transparent och rättssäker processgång för överprövning av länsstyrelsernas beslut om jakt efter stora rovdjur som är förenlig med och andra internationella åtaganden. Detta har givetvis ingenting att göra med att regeringen skulle försöka påverka i dess dömande. Ett sådant agerande vore inte i överensstämmelse med regeringsformen. I utredningen konstateras att överklagandeförbudet inte är förenligt med grundläggande principer om effektiva nationella rättsmedel och principen om ändamålsenliga verkan. Dessutom är det möjligt, enligt utredningen, att förbudet även strider mot likvärdighetsprincipen. Det är riktigt att den promemoria som blev resultatet av utredningen sändes på remiss . Eftersom jakttiden när det gäller licensjakt efter varg är reglerad på så sätt att beslut endast får gälla perioden till och med var det nödvändigt med en kort remisstid om man avsåg att kunna förändra reglerna i jaktförordningen i någorlunda god tid före nästa licensjakt. Möjligheten att skriftligen besvara remissen kompletterades också med ett remissmöte med möjlighet för berörda att muntligen framföra synpunkter. Regeringen bereder nu frågan om hur det ska säkerställas att processgången för överprövning av länsstyrelsernas beslut om jakt efter stora rovdjur är förenlig med . När det gäller frågan om att säkerställa att skyddsjakt kan bedrivas inom en erforderlig tidsram, utan att fastna i juridiska processer, visar genomförd utredning att mål avgjorda i förvaltningsrätten har handlagts mycket snabbt. Det finns en beredskap inom domstolen att skyndsamt fatta beslut i förtursmål. Domstolarnas erfarenhet av mål om skyddsjakt är att beslut i inhibitionsfrågor tas inom någon eller och att målen därefter avgörs utan fördröjning. Låt mig nu svara på andra interpellation, om hur regeringen tänker försäkra sig om att myndigheters vägledning om licensjakt efter varg ligger i linje med beslut, genom att hänvisa till propositionen En hållbar rovdjurspolitik (prop. 2012/13:191). I propositionen framgår det att det övergripande och långsiktiga målet för rovdjurspolitiken är att varg, björn, järv, lodjur och kungsörn i ska uppnå och bibehålla gynnsam bevarandestatus enligt art- och habitatdirektivet, som tamdjurshållningen inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. För de aktuella rovdjursstammarna finns vidare i propositionen mer detaljerade mål för bland annat referensvärden för gynnsam bevarandestatus när det gäller populationsstorlek och utbredningsområde. ställde sig, med utgångspunkt i det aktuella vetenskapliga underlaget, genom beslut bakom regeringens förslag till nya mål för rovdjurspolitiken. Detta är utgångspunkten för regeringens politik. Som en följd av den proposition som hänvisar till beslutade den tidigare regeringen att ändra i jaktförordningen så att fick ökad möjlighet att delegera rätten till länsstyrelserna att fatta beslut om licensjakt på stora rovdjur. Som ett stöd i länsstyrelsernas arbete kan ge vägledning. I vägledning gällande licensjakt efter varg 2016 anges vissa underlag som kan vara av betydelse vid länsstyrelsernas bedömning av om det finns möjlighet till licensjakt efter varg 2016. Det hänvisas bland annat till resultatet av regeringsuppdrag om gynnsam bevarandestatus för varg. Efter en ny och breddad vetenskaplig bedömning av statusen för vargstammen i har funnit att vargen i har gynnsam bevarandestatus. Vidare förs det i vägledningen ett resonemang kring vad som är begränsad mängd när det gäller antalet individer som skjuts i licensjakten efter varg. Min talartid är ute, så jag får återkomma till slutet av mitt långa svar. 16 (M): Jag kan vara av den uppfattningen att de här ärendena har lite olika innebörd. Men ska vi inte träta om det. Jag tror att vi kan komma underfund med att vi har olika uppfattningar ändå. Låt mig börja med överprövningen av beslut om skydds- och licensjakt. När man ser landsbygdsministerns svar står det helt klart att det var meningen att man skulle försöka ha någonting på plats så att årets beslutade jakt, som ska gå av stapeln på andra sidan nyår, skulle kunna träffas av de nya reglerna. Och fastnar detta i juridikens kvarnar, så att det inte hinner bli någon jakt, vet vi som har varit med . Det måste ju finnas ett ganska kort fönster för vargjakt, vilket har med valpning, spårsnö och liknande att göra. Det behövs inte så många överklaganden för att man ska kunna veta att det inte blir någon jakt. Det är precis det som har inträffat, och det var därför alliansregeringen gjorde förändringen att man delegerar det till länsstyrelserna, vilket vi tycker är väldigt bra. Beslut ska fattas nära människor. Man kan överklaga beslut till , vilket också visat sig fungera ganska bra, bland annat i mitt hemlän , där det första beslut om licensjakt som överklagades upphävdes av , som ansåg att det inte uppfyllde de kriterier som fanns i ärendet. Jag tycker naturligtvis att man borde ha avvaktat Högsta förvaltningsdomstolens beslut i frågan. Varken landsbygdsministern eller jag är helt säker på vilket utslaget blir. Blir det så att man är nöjd med nuvarande lagstiftning är det jättebra. Då kan vi se till att vi har en snabb process som gör att speciellt skyddsjakt kan bedrivas. Själva ordet säger ju att det inte kan vara en lång process. har landsbygdsministern sagt att det här har fungerat tillfredsställande. ska ha en eloge. Med en ny ordförande där har man en annan syn och gör en annan bedömning av just skyddsjakter, så det kanske har blivit något bättre vad gäller överklaganden. Men vi kan ta Junselevargen som ett exempel. När man väl hade processat det skyddsjaktsbeslutet färdigt hade det tagit , och man hade då också sett till att fatta ytterligare ett skyddsjaktsbeslut. Vi är nog ganska säkra på resultatet av detta. Det är beklagligt att de aktuella vargarna förmodligen inte trampar svensk jord igen, och vi är också ganska övertygade om att det är någon som har tagit lagen i egna händer. Det är otroligt trist att staten ska ha så tröga regler att människor totalt tappar förtroendet för lagstiftarna. Det slår också i slutändan mot vargen. Därför tycker jag att alliansregeringens beslut ska ligga fast, om det nu inte är så att juridiken säger att det strider mot den. Men låt oss först avvakta Högsta förvaltningsdomstolens dom och eventuella synpunkter från . Jag vill återkomma vad gäller syn. Man kan vara lite upprörd över att den information och det beslutsunderlag som skickar ut till länsstyrelserna handlar väldigt mycket om vad tycker. Detta tycker jag är helt fel. ska naturligtvis se till den lagstiftning som denna kammare har beslutat om och inte spekulera i någonting annat. 17 (MP): Om vi ska ha en effektiv skyddsjakt ska den vila på stadig lagstiftning, har skrivit i en av sina interpellationer om vargjakt. Han har också skrivit att denna jakt måste kunna bedrivas utan att man fastnar i juridiska processer. Detta visar hur ser på det här med vargjakt. Detta är en art som är reglerad inom art- och habitatdirektivet. Självklart måste de juridiska processerna fungera och vara klockrena. Vi har ett överträdelseärende i EU om de här överklagandeprocesserna. Den nuvarande ordningen infördes av alliansregeringen. Det är bara man kan överklaga till, sedan är det stopp, utan någon domstol däremellan eller efter. Denna ordning har inte setts som riktigt rättssäker. För att vi då ska få reda i detta har regeringen tillsatt en utredning om överklagandeprocessen. Den utredningen visar att det finns stora oklarheter i detta. Den konstaterar att överklagandeförbud inte är förenligt med principen om effektiva nationella rättsmedel. Den konstaterar att argumentet att det skulle gå sakta med överklagandet inte heller har stämt i de allra flesta ärenden, utan förvaltningsdomstolens avgörande har kommit ganska snabbt när det gäller inhibition. Vi bör och ska ha rättssäkra processer i dessa ärenden, och därför vill vi naturligtvis också att detta ska kunna börja gälla så fort som möjligt, så att vi inte är ute och svajar där vi inte riktigt vet. Regeringen genomförde därför en ganska snabb remissrunda – den får man medge, men det var för att vi skulle ha korrekta spelregler på plats så fort som möjligt. I remissrundan var det 31 svar. Av dem var 17 positiva, sju avstyrkte och sju hade lite andra ändringsförslag eller andra egna funderingar om hur det skulle vara.