prot · H20955 · 2015-02-05 00:00:00 — Hon hade legat i , och hon var fullständigt förstörd av detta. Det är såklart en fruktansvärt traumatisk upplevelse att ligga i utan att komma upp och inte veta om och när man kommer att få hjälp. Detta problem minskas om man har ordentlig bemanning i äldreomsorgen och ser till att äldre inte ska behöva ligga så här . Trygghetslarm är viktigt i sammanhanget, men ibland kan det ändå fallera. Jag tycker att dessa saker hänger ihop allmänt med äldreomsorgen. Det handlar om resurser, och det är viktigt att vi jobbar för det. Vi har en politik för detta – att tillföra mer resurser för alla äldres bästa. 11 Statsrådet (S): En viktig fråga i detta är att målsätta sitt arbete. Det är mycket arbete som har gjorts mot fallolyckor, men de har ändå gått åt fel håll. Därför deltog vi i ett seminarium med pensionärsorganisationer, som verkligen brinner för frågorna, om att halvera fallolyckorna. Jag tror att den typen av tydliga målsättningar med en utsatt tid är viktiga. Vi håller på att arbeta med detta, och jag vill gärna bli mätt utifrån det . Självfallet ska pengarna gå till de äldre och de äldres behov. Vårt problem är att vi har mindre pengar nu än vad vi själva hade anslagit för bemanning i äldreomsorgen. Jag tror att bemanning är en nyckelfråga i detta. Detta var en fråga som återkom också på seminariet med de etablerade forskarna på området. Det handlar om betydelsen av en god omvårdnad och helt enkelt närvaro i de äldres liv. Som jag sa tror jag att det finns erfarenheter, till exempel från Senior alert, som är viktiga att ta till sig. Man ska veta att Senior alert bara omfattar särskilda boenden och inte dem som bor hemma och har hemtjänst. Men det finns kunskap, och jag tror att man kan föra samman detta. Jag är angelägen om att ta reda på vad som har fungerat och att lägga in det i den strategi som vi börjar med . har lagts ned. Den går över i ett större arbete. Det är en omfattande kvalitetsplan som vi snart kommer att fatta beslut om direktiv till. I den kommer många av frågorna i att finnas med – dock inte alla. Vi fokuserar på kvalitet i äldreomsorgen både vad gäller de äldres behov, som ska vara i fokus, personalens kompetens och så vidare. Där ingår förstås frågorna om hur man kan förebygga fall. Eftersom fem personer dör i sviter av fallolyckor är det en mycket angelägen fråga. 12 (M): Jag blir glad att höra att statsrådet tar upp . Vi hade en interpellationsdebatt om detta. Då hördes inte signalerna om att man skulle ta vara på de erfarenheter som finns, så jag är glad att regeringen har ändrat sig på den punkten. Sedan kan man alltid diskutera bemanning. Det är klart att det är viktigt att vi har en bemanning utifrån det vårdbehov som finns. Det är det som vi har sagt också i socialutskottet; det är det samlade vårdbehovet som ska täckas av den bemanning som finns. Men det hjälper inte när de äldre inte har insatser från när de bor hemma. Vi ser en hel del sådana fallskador bland äldre som inte ens har kommit in inom vården. Måltidssituationen är en viktig del för att man ska hålla sig frisk och alert, kunna träna och vara igång och allting sådant. Jag har spekulerat i om det är fel på kvaliteten på maten eller om det handlar om att man äter ensam. Jag har diskuterat möjligheterna till middagssällskap på recept som en del i att förmå äldre människor att äta bättre. Jag tror också att det man gör i forskningen när man ersätter mediciner med mat är en viktig del. Jag är glad att jag har fått höra det som kommer fram om att man tar till vara tidigare erfarenheter, men jag saknar i statsrådets svar ett riktigt erkännande av att mycket har gjorts. Jag ser ändå fram emot att vi tar vara på detta och får jobba vidare. Det får inte bara handla om att starta nya utredningar och tillsätta nya kommissioner, utan man ska fortsätta det arbete som har pågått. 13 Statsrådet (S): Jag är glad över diskussionen och över det engagemang och de många goda idéer som finns. Det gäller att ta vara på erfarenheter som finns , men icke desto mindre har fallolyckorna ökat . Det gäller att veta vad som fungerade och vad som inte fungerade. Ganska mycket fungerade uppenbarligen inte, och det gäller att hitta ett sätt att arbeta metodiskt och målsätta. Det är min ambition. Som har tagits upp här tror jag också att behovet av information är viktigt. Vi som är engagerade i frågorna känner till fallolyckornas omfattning och den risk som de utgör för äldres hälsa. Men många gör inte det. Många läkare som är experter på detta vittnar också om att inte ens deras kolleger är medvetna om hur man kan förebygga fallolyckor på ett ganska enkelt sätt när man möter äldre i vården, till exempel. Information till alla och på olika sätt behövs säkert, även om det också har gjorts förut. Jag ser i alla fall fram emot att arbeta med frågorna, med en strategi som kan sättas igång nu med en kvalitetsplan som vi tar direktivbeslut om snart och med långsiktig kvalitetsanalys och insatser. Jag strävar också efter mer medel till ökad bemanning. Stort tack för debatten! Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2014/15:215 om byggnation i sjönära läge 14 Statsrådet (MP): har frågat klimat- och miljöministern vilka åtgärder hon avser att vidta för att det ska bli enklare att bygga i sjönära lägen där exploateringstrycket är mycket lågt. Interpellationen har överlämnats till mig. Jag vill inledningsvis framhålla att det enligt är en angelägenhet att planlägga användningen av mark och vatten. Vid prövning av en ansökan om bygglov ska kommunen bland annat se till att ny bebyggelse lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet med hänsyn till möjligheterna att ordna trafik, energi- och vattenförsörjning, avlopp och elektronisk kommunikation. Kommunen ska också ta hänsyn till behovet av ny bostadsbebyggelse. Natur- och kulturvärden ska beaktas liksom miljö- och klimataspekter. De sistnämnda aspekterna är särskilt viktiga vid prövning av ny bebyggelse i strandnära lägen eftersom risken för översvämning och ras kan vara stor i närheten till sjöar och vattendrag. Vid prövningen av bygglov ska kommunen inte bara ta hänsyn till allmänna intressen utan också beakta olika enskilda intressen. Som grund för prövningen ska kommunen ha en aktuell översiktsplan som anger grunddragen i fråga om den avsedda användningen av mark- och vattenområden. I översiktsplanen ska kommunen bland annat redovisa områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen. Det ankommer på kommunen att göra de ofta svåra avvägningarna i ett bygglovsärende. Min erfarenhet är att i regel har en positiv inställning till ansökningar om bygglov inom sådana områden som fråga gäller, det vill säga inom landsbygds- och glesbygdsområden där exploateringstrycket är mycket lågt. I fråga om byggande i strandnära läge ska kommunen även tillämpa bestämmelser om strandskydd som ligger nära den frågeställning som tar upp. Jag vill framhålla att jag anser att strandskyddet fyller en oerhört viktig funktion genom att det skapar unika förutsättningar för allmänheten att ha tillgång till naturupplevelser och för bevarandet av en biologisk mångfald. Flera nya bestämmelser om strandskydd trädde i kraft . De ändringar som då ägde rum syftade bland annat till att utveckla ett ändamålsenligt strandskydd som beaktar behovet av utveckling i hela , särskilt i många landsbygder, som ett långvarigt skydd av strändernas natur- och friluftsvärden inte äventyras. Ändringarna syftade också till att öka det lokala och regionala inflytandet över strandskyddet. Kommunerna har numera huvudansvaret för att pröva frågan om undantag från strandskyddet. Vid den prövningen ska hänsyn tas till olika allmänna och enskilda intressen med utgångspunkt från kriterier i . De ändringar som genomfördes innebar vidare att särskilda regler för landsbygdsutvecklingsområden i strandnära lägen utformades. Sådana områden ska som nämnts redovisas i kommunens översiktsplan. Genom dessa regler har det skapats nya möjligheter att göra vissa undantag från strandskyddet. En särskild delegation, Strandskyddsdelegationen, arbetar nu med kompetensutveckling när det gäller tillämpningen av strandskyddsreglerna. Syftet är bland annat att effektivisera tillämpningen av de nya reglerna i samhällsplanerings- och byggprocesserna. Delegationen ska slutredovisa sitt uppdrag . 15 (M): Jag noterar att jag av bostadsministern precis fick en redogörelse för gällande rätt. Men jag fick över huvud taget inte svar på min fråga om vilka åtgärder bostadsministern tänker vidta för att det ska kunna bli lättare att bygga i sjönära läge där exploateringstrycket är lågt. Jag ska villigt erkänna att det var en retorisk fråga. Jag tror nämligen inte att bostadsministern avser att göra ett enda dugg för att det ska bli enklare att bygga i sjönära läge. Jag tror snarare det rakt motsatta. Bostadsministern refererar nämligen till de förändringar som gjordes 2009 och 2010 för att göra det enklare att få möjlighet att bygga i sjönära läge. Men den propositionen var bostadsministern emot. Socialdemokraterna reserverade sig här i kammaren. Och bostadsministern var då själv riksdagsledamot och satt och röstade emot. Jag menar att detta hämmar utvecklingen på landsbygden. Vi har strand i det här landet. Det räcker tio varv runt jorden. Och bostadsministern menar att ingen människa ska kunna bo och bygga ett hus vid stranden. Jag menar att det är fel. Ska vi förstå det som bostadsministern säger som att den enda platsen i där det är lämpligt att bygga bostäder är där det finns väl fungerande flygplatser? 16 (C): Intentionerna med strandskyddslagen var att det ska vara möjligt att bygga i strandnära lägen i syfte att göra boende på landsbygden mer tillgängligt och attraktivt. På så sätt ska man åstadkomma landsbygdsutveckling, med bättre offentlig kommersiell service, arbetstillfällen, nya växande företag och stigande fastighetsvärden. ska högexploaterade kuster även fortsättningsvis ha ett starkt skydd. Ministerns svar, i den mån det tillför något, är närmast att betrakta som en kunskapssammanfattning. Jobb, företagande och service i hela landet är viktigt för . Därför har vi från allra första början varit pådrivande för att underlätta strandnära byggande. Det ska vara möjligt att förverkliga bodrömmar på landsbygden och i små samhällen intill sjöar och vattendrag. Världens mest attraktiva och moderna landsbygd finns i , mycket tack vare vår natur men också den spridda bebyggelsen. När ministern får frågor om hur han ska komma till rätta med bostadsbristen i storstäderna borde han ta chansen att ta krafttag mot urbaniseringen genom att tillåta fler bostäder på landsbygden. Låga fastighetsvärden är det starkaste skälet till att vi ännu inte har fått fart på byggandet i många av landets inlandskommuner. Det är inte möjligt att få banklån eftersom marknadsvärdet understiger byggkostnaden. Och många vittnar om att bebyggelsens placering invid en strand skulle kunna bidra till att det blir lättare att få banklån för att bygga ett hus än för att köpa en ny snöskoter. Därför är möjligheten att inrätta LIS-områden i översiktsplanerna viktiga för kommunerna. Det är viktigt för att kunna attrahera inflyttning, stärka skattekraften, få underlag till skolor och utbyggd kollektivtrafik, stärka civilsamhället och kulturutbudet eller kanske få ihop ungdomar till det lokala fotbollslaget. Ministern lyfter i någon mån fram den möjligheten i sitt svar. Problemet är att det finns på en del håll men inte överallt. Mitt hemlän, till exempel, hör till de mest restriktiva. Jag vill påstå att man i bryter mot lagen när man bara släpper på det utvidgade strandskyddet vid 4 av de 35 vattendragen där det finns ansökningar. På den Sverigekarta som jag nu visar för kammarens ledamöter kan man se vilka länsstyrelser som beviljar dispenser och vilka som har som huvudregel att inte göra det. Länen i rött är mer tillåtande, och länen i gult är mer restriktiva. Den särskilda delegation, Strandskyddsdelegationen, som tillsattes av alliansregeringen för att komma åt problemen, och som också beskrivs i interpellation, har haft till uppgift att arbeta med kompetensutveckling, inte minst hos länsstyrelserna. Just nu ägs frågan om tillämpningen helt och hållet av domstolarna medan förtvivlade markägare tappar tron på oss politiker, på tjänstemän och på myndigheter. De upplever att de tas ifrån rätten att göra bruk av och bebygga den mark som de har köpt eller kanske till och med ärvt av sina föräldrar eller tidigare generationer. Så jag upprepar fråga: Vad har ministern och hans kolleger i regeringen för avsikter när det gäller att reda ut det osäkra rättsläget och den stora skillnaden i tillämpningen av strandskyddsbestämmelserna i landets olika länsstyrelser? Det gäller de gula länen som inte följer lagen. 17 (C): Tack, interpellanten, för en väldigt viktig fråga att diskutera! Tack, statsrådet, för att du är här! Jag hade en interpellationsdebatt här i kammaren med din kollega om just strandskyddet. Jag lyfte då fram den problematik som man ser runt om i landet. , 2014, var det många länsstyrelser som arbetade med det utökade strandskyddet och bearbetade dessa förslag. Det har skapats mycket starka känslor eftersom intentionerna i lagstiftningen inte lyser igenom i det arbete som görs. Intentionerna, som de tidigare talarna har varit inne på, var att möjliggöra utbyggnad på landsbygden där exploateringstrycket är lågt, men också att minska exploateringstrycket där det är högt, till exempel på där jag kommer ifrån. Den tydliga intentionen i lagstiftningen var att det skulle tas lokal hänsyn. Det var också det som fanns med i de riktlinjer som skickades över till länsstyrelserna. Så har inte skett. Det finns en avsaknad av samråd på många håll runt om i landet. Just nu har många överklaganden hamnat på regeringens bord som ni kommer att ha att hantera , både från kommuner och från enskilda markägare. Det finns områden där man inte har tagit hänsyn till landsbygdsperspektivet. Det kan handla om så enkla saker som förtätningar i redan befintliga områden för att möjliggöra för fler människor att bosätta sig där – detta för att man ska få ett underlag för skola, vård, omsorg, butiker och så vidare. Det är det stora problemet. Sedan är det också ett stort problem med hanteringen. Hanteringen har varit olika beroende på var i landet man bor. Beroende på berörd länsstyrelse har det förts en bra eller mindre bra dialog där man som kommun eller enskild markägare har fått eller inte har fått gehör för sina synpunkter. Det är oerhört viktigt att föra frågan vidare. Vi ser med oro på att länsstyrelserna har tagit till sig så få förslag från kommunerna där det har tagits hänsyn till det lokala perspektivet. Detta är en viktig fråga för regeringen. Min följdfråga till statsrådet är: Funderar regeringen på att återkomma med förslag till förändringar i direktiven eller av lagstiftningen för att tillämpningen ska ske enligt den intention som finns i lagstiftningen, att det ska tas lokal hänsyn, så att det blir möjligt att utveckla, bo och bygga i hela landet? 18 (S): Det här är ju ingen lätt fråga eftersom det ser så olika ut i olika delar av landet. Det är det som är en del av problemet. Det finns områden som är nästan helt obebyggda där det kan tyckas att det borde vara tillåtet med fler undantag. Men sedan finns det också hårt exploaterade områden, framför allt och . Problemet är att få till en lagstiftning som ska gälla för hela landet. Det är det som är dilemmat här. Går man för långt åt ena hållet kan det få negativa konsekvenser. Släpps det fritt är risken att exploateringen ökar ytterligare i redan högexploaterade områden. Även i storstadsområdena finns det ett intresse av att befolkningen ska ha tillgång till friluftsliv, och det berör väldigt många människor, till exempel i . Det kan handla om turister som är på besök både från andra delar av och från andra länder. Dessutom måste man självklart ta hänsyn till den biologiska mångfalden. Att få till en lagstiftning som fungerar i hela landet är svårt. Därför kan man inte hur lättvindigt som helst ändra reglerna eftersom det kan få långtgående negativa konsekvenser. Men när det gäller de ändringar som har gjorts finns det en ambition att fler undantag ska kunna tillåtas i glesbygden. Det är också ett sätt att minska avfolkningen i där det förekommer mycket utflyttning från glesbygd till städerna. Det som den förra regeringen gjorde var att man började titta på undantag för till exempel mindre sjöar och mindre vattendrag. Där skulle det vara lättare att göra undantag i glesbygden. Kommunerna skulle få hjälp med att se vilka områden som kan vara aktuella. Det krävs ju att det ska finnas med i detaljplanen för att det ska vara möjligt att göra undantag. Kommunerna skulle helt enkelt få stöd i det arbetet. Det finns säkert mycket mer som kan göras, men jag tror inte att man kan förvänta sig en total omstöpning av lagen. Då kan konsekvensen bli att värden som aldrig går att återskapa förloras. Har det väl byggts strandnära blir det väldigt svårt att riva den bebyggelsen. Har det byggts för mycket i högexploaterade områden, då är det risk för att friluftslivet försämras för de boende, och det gäller även den biologiska mångfalden. Här får man nog gå försiktigt fram. Tillämpningen av lagen är ju inte vårt huvudansvar. Men jag tror att det ligger mycket i att medge undantag och se till att det tillämpas på ett bra sätt ute i glesbygden, och där har kommunerna fått ett större inflytande. Problemet är dock det omvända i framför allt storstadsområdena. Vi vill ju inte se att all kust bebyggs. Allemansrätten är något väldigt unikt för som ger tillgång till inte minst gratis badstränder. Många i andra länder är förundrade över att vi har den möjligheten. Där kan det vara bebyggt överallt, och där kan det kosta pengar att bada i havet. Det är alltså väldigt viktigt för befolkning att allemansrätten gäller fullt ut även vid stränderna. Det är också väldigt viktigt för turistindustrin att vi kan locka med vackra stränder. Sedan borde man kunna göra fler undantag i glesbygden eftersom det där finns så många stränder. 19 Statsrådet (MP): Tack så mycket, interpellanten och debattörerna! Det här är en angelägen fråga, inte minst för att det rör sig om värden som långsiktigt handlar om synen på vårt land bland våra medborgare och på vilket sätt som vi avser att använda den natur som vi har. Det generella strandskyddet i är unikt. Det kan bland annat ses som en del av vår allemansrätt. Stränderna har vi till låns, och vi är skyldiga att bevara dem för våra barn och barnbarn, för kommande generationer. Anledningen till att jag tar upp detta som är grundläggande är att det ibland bortses från dessa värden. Jag tycker att tog upp det på ett föredömligt sätt. Om man bara ser det som ett boende och byggande har man ideologiska skygglappar. Här finns också stora värden. Utöver kommande generationer handlar det om växande värden för friluftslivet och turismen. Det finns få länder i , om ens något, som kan erbjuda så riklig tillgång till orörda stränder som . Bevarandet av stränderna har därmed betydelse för internationell turism. Dessutom har detta en potential för det som jag tror mig veta att brinner för, nämligen en levande landsbygd som också kan leva på andra saker än de traditionella näringarna. Låt mig ta upp de frågor som berörde. Han försöker kleta fast på regeringen uttalandet att ingen människa ska kunna bo strandnära. Så är det naturligtvis inte. Det finns en lagstiftning, som dessutom hanterades av den regering för vilken utgjorde riksdagsunderlag under föregående mandatperiod. Låt oss titta på vad de nya reglerna faktiskt hanterar. Frågan om strandskyddet kan upphävas är ytterligare detaljreglerad. Bland annat kan strandskyddet upphävas om det gäller en liten sjö eller ett litet vattendrag och områdets betydelse för att tillgodose strandskyddet som sådant och dess syften är litet. Det är en helt ny bestämmelse som trädde i kraft så sent som . Den möjlighet som har skapats ska kunna medföra vissa lättnader i strandskyddet i vissa områden. Här finns dock ett skydd medtaget i lagstiftningen, nämligen att det krävs en inventerings- och beslutsprocess för att klara ut när, var och hur sådana upphävanden ska kunna ske. Hur denna nya bestämmelse ska komma att tillämpas blir viktigt och intressant att följa. Att ge sig in på ett sådant område efter knappt utan att se på hur tillämpningen har gått till är något som den här regeringen inte avser att göra. Vi har inte en ändring av strandskyddsbestämmelserna på agendan. Lagen måste få verka, och vi måste se vilka följdverkningar lagen har fått. tog upp frågan om att motarbeta urbanisering genom att tillåta byggande i strandnära lägen. Jag återkommer till frågan i mitt nästa inlägg. 20 (M): Jag finner det underligt hur bostadsministern gång efter annan slår sig för bröstet och refererar till en gällande lagstiftning som han själv har varit motståndare till. Hans parti röstade mot förändringarna i strandskyddslagen, som syftade till att göra det enklare att bygga i sjönära lägen. har rätt i en sak, nämligen att det inte är vi i denna kammare som tillämpar lagen, men det är likväl vår skyldighet att förhålla oss till det faktum att lagstiftningen inte tillämpas så som våra intentioner med lagstiftningen var. Intentionerna var att i större utsträckning än vad som var fallet kunna beakta lokala förutsättningar för att få ett jämnare exploateringstryck och för att kunna utnyttja de komparativa fördelarna med att bo på landsbygden. Jag nämnde tidigare att det finns strand i landet. I mitt eget hemlän finns 3 . Det innebär att om så varenda mas och kulla vill bosätta sig vid en strand skulle det bli strand till varje familj. Det säger något om hur mycket av den typen av mark som finns i landet. Likväl har man har fått chansen att säga sitt i frågan försökt strama åt och skärpa regelverket just därför att människor i mindre utsträckning, inte i större utsträckning, ska få möjlighet att bosätta sig i strandnära och natursköna lägen. Jag menar att detta är ett problem för landsbygden, och jag skulle vilja att bostadsministern svarar på vad som är hans egentliga intention. Är det att gå fram med de åtstramningar ni röstade för när ni befann er i opposition, eller är det att försöka bejaka de intentioner som fanns när lagstiftningen kom på plats –2010? Vår intention var att det skulle bli lättare att bygga i strandnära lägen. I er reservation till den proposition som röstades igenom framgick det att om det finns en konflikt mellan landsbygdsutveckling och strandskydd ska strandskyddet äga företräde. Ministerns uttalande i talarstolen om att värna landsbygdsutveckling är bara en chimär eftersom han inte förespråkar det i praktiken. Jag skulle vilja fråga bostadsministern vad han tycker om den skrivelse som kom in till regeringen från Kommuner och Landsting . Man oroar sig för en rättsosäker utveckling. SKL ser hur länsstyrelser runt om i , precis som manifesterade genom att visa upp kartan tidigare, på ett rättsosäkert sätt snarare än att göra det enklare att få dispens för byggnation i sjönära läge förstärker strandskyddet. Skyddet utökas i stället för utan att över huvud taget redovisa några skäl för det. Det går helt stick i stäv med intentionerna för den lagstiftningen. Vad avser ministern att göra åt detta, eller välkomnar ministern utvecklingen? I detta anförande instämde (M) och (C). 21 (C): Dessvärre kommer jag inte att kunna bemöta tal om urbanisering, men sannolikt kommer han att nämna i sitt anförande. Jag har visat hur landet är uppdelat i utvecklingsinriktade länsstyrelser som ser möjligheterna till dispenser och sådana som väljer att lägga en död hand över utvecklingen på landsbygden. Jag noterar att tar upp möjligheterna som finns i att landet ser olika ut medan ministern, som tillhör samma regeringsunderlag, talar om värdet av det generella strandskyddet. Det är två helt skilda uppfattningar, enligt mitt sätt att se.