prot · H30929 · 2015-11-18 00:00:00 — Förslaget vi röstar om gäller utvinningsindustrin och är ett steg i rätt riktning eftersom det gör det enklare för mindre företag att redovisa. Till exempel begränsas kraven på upplysningar i noter i årsredovisningen. Vi anser att principen att information som inte är väsentlig kan utelämnas är en viktig åtgärd, då de flesta nya jobb i inte skapas av den rödgröna regeringen utan av små företag. Utvinningsindustrin skapar jobb, medan Löfven med skattepengar bara har lyckats skapa ett enda låtsasjobb . De jobb vi talar om i utvinningsindustrin är alltså riktiga jobb. Av export går till EU, och om jobben ska bli fler måste vi göra det ännu enklare för företag att på lika villkor verka över gränserna. Upplysningskrav ska inte gå längre eller omfatta fler svenska företag än vad EU-lagstiftningen kräver. Detta är anledningen till att liberalerna tillsammans med de andra allianspartierna motionerade om att införa samma kategorisering av företag som EU förordar i redovisningsdirektivet. Även utredningen som har jobbat fram de förslag vi debatterar förordar att EU:s kategorisering av företag ska användas. Vi förväntar oss därför att regeringen återkommer till med en sådan förändring, som allianspartierna har föreslagit. Tydligare redovis-ningsregler och nya rapporteringskrav för utvinningsindustrin Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 20.) § 13 Ny instansordning för va-målen betänkande 2015/16:CU8 Ny instansordning för va-målen (prop. 2015/16:11) Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 20.) § 14 Genomförande av Solvens II-direktivet på försäkringsområdet Genomförande av Solvens II-direktivet på försäkringsområdet betänkande 2015/16:FiU7 Genomförande av Solvens II-direktivet på försäkringsområdet (prop. 2015/16:9) 32 (S): Jag kan inte börja med annat än en viss reflektion. Här har civilutskottet just diskuterat hur de ska göra för att det ska bli mindre regler för företag. De tar bort regler. Men när det gäller finansiella företag uppväger vi detta mer än väl till följd av andra EU-direktiv. Man tar med ena handen och ger med den andra. Så är det när det gäller regelförenklingar i företag, tyvärr. Vi ska nu behandla finansutskottets betänkande nr 7, som tar upp genomförandet av Solvens II-direktivet på försäkringsområdet. Förslagen är mycket omfattande. Propositionen har 1 133 sidor och berör flera olika lagrum. Den har sin grund i Solvens II-direktivet i EU. Direktivet har tagit sikte på att det ska finnas en ekonomisk säkerhet för försäkringstagare och på tillsynen av försäkringssektorn. Utskottet biträder propositionen utom när det gäller 6 kap. 1 § lagen om årsredovisning i försäkringsföretag. Skälen till detta är att civilutskottet har valt att behandla samma lagrum i sitt betänkande om rapporteringskrav i utvinningsindustrin. Efter en del diskuterande mellan utskotten kom man överens om att civilutskottet skulle behandla just detta lagrum. I betänkandet behandlas även en motion från den allmänna motionstiden. Genomförande av Solvens II-direktivet på försäkringsområdet Enligt 19 kap. försäkringsrörelselagen kan i vissa fall myndighetstillsyn i fråga om svenska försäkringsföretag utföras av tillsynsmyndighet i annat EES-land. Utskottet har begärt att KU ska yttra sig om huruvida just detta lagrum ska beslutas med kvalificerad majoritet, jämlikt regeringsformens 10 kap. 6–8 §§. KU har i sitt yttrande bedömt att detta inte är nödvändigt i det nu aktuella fallet. I detta betänkande finns två särskilda yttranden. Solvens II-direktivet är en komplex och omfattande lagstiftning på försäkringsområdet. Det har sin grund i ett EU-direktiv med samma namn. Till stora delar är det många förslag om förändringar som är av rent teknisk natur. Det är ett fullharmoniseringsdirektiv, vilket innebär att hela direktivet ska antas i respektive medlemsstats lagstiftning. Huvudsakligen återfinns de förändringar som berörs i försäkringsrörelselagen. Syftet med lagen är ytterst att se till att försäkringsföretagen ska stå för sina förpliktelser och därigenom ge försäkringstagarna ett gott skydd. kan också bidra till en stabilitet i hela det finansiella systemet. Det finns tydliga likheter mellan Solvens och reglerna för bankerna, det så kallade . Det finns dock avgörande skillnader. Bankregleringen tar i första hand sikte på ekonomisk stabilitet medan Solvens II tar sikte på att skydda försäkringstagarna. Baselreglerna fokuserar på tillgångssidan och har separata modeller för kreditrisker, marknadsrisk och operativ risk. Solvens II-direktivet tar i stället sikte på en helhetssyn där hänsyn ska tas till hela balansräkningen men även till beroenden mellan olika riskområden. Förslagen kan mycket grovt delas in i tre delar. För det första behandlas frågor om tillgång, skulder och försäkringstekniska avsättningar och investeringar. För det andra behandlas företagsstyrning. För det tredje är det samhällets tillsyn av försäkringssektorn. Den riktigt stora förändringen i Solvens II är att försäkringsföretagen nu inte bara ska ha en årsredovisning på sedvanligt sätt utan också ska göra en solvensbalansräkning. Man tar inte upp det bokförda värdet i denna solvensbalansräkning utan det fulla marknadsvärdet. Vidare ska den kapitalbuffert som finns tas bort. I stället ska nuvarande kapitalbuffert ingå i solvenskapitalkravet. Till skillnad från dagens regelverk innebär det nya regelverket att man inte bara ska värdera riskerna vad gäller skuldsidan utan också riskerna på tillgångssidan och inte minst hur tillgångs- och skuldsidan samverkar. Utöver de försäkringsrisker som utgör dagens solvenskapitalkrav kommer solvenskapitalkravet i Solvens II även att täcka marknadsrisker, kreditrisker och operativa risker. Kapitalkraven i Solvens är mer sofistikerade och bättre anpassade till de enskilda företagens faktiska risknivå. Incitamenten att hantera sina risker ökar då risknivån blir direkt kopplad till kapitalkostnaderna för företagen. Vidare ger Solvens II vissa möjligheter till flexibilitet genom att man under vissa förutsättningar kan ha egna modeller för att helt eller delvis fastställa kapitalkraven. När det gäller företagsstyrningen ska varje försäkringsföretag se över systemet för att tillse att företaget styrs på ett ansvarsfullt sätt, där den verkställande ledningen och styrelsen med dess ersättare är just lämpliga. Dessa ska också vara ansvariga för regelefterlevnad, funktion för internrevision och aktuariefunktion. Försäkringsföretagen ska se till att upprätta och följa styrdokument för riskhantering, internkontroll, internrevision, verksamhet som omfattas av uppdragsavtal, uppgiftslämnande till , kvalitetskontroll, hantering av intressekonflikter samt ändringar av företagens interna modell. Genomförande av Solvens II-direktivet på försäkringsområdet Solvens introducerar delvis en ny och harmoniserad tillsynsprocess. Framför allt ska tillsynsmyndigheten på ett bättre sätt kunna upptäcka problemföretag. Tillsynen ska framför allt bli mer proaktiv och inriktad på bedömningar av företagens styrsystem och regler för kapitalberäkning, styrning och riskhantering. Det åläggs företagen att lämna mer omfattande rapporter av olika slag samt offentliggöra uppgifter om företagen. För försäkringsföretag som ingår i en grupp införs en ny och utbyggd tillsyn, en så kallad grupptillsyn. För försäkringsföretag som är verksamma i flera EES-länder kan det i EES utses en grupptillsynsmyndighet. Det pågår en beredning i av ett nytt förslag till reglering för tjänstepensionsföretag. Utredningen föreslår bland annat att försäkringsföretag som enbart tillhandahåller tjänstepensionsförmåner ska ges en tidsbegränsad möjlighet att omvandla dessa enligt den nya regleringen. Om detta blir verklighet bör nu aktuella försäkringsföretag inte behöva ändra det grundläggande regelverket mer än en gång. Solvens II-direktivet ger en möjlighet att ha övergångsregler. Regeringen föreslår därför att tjänstepensionsföretagen ska få tillämpa de äldre reglerna . I de särskilda yttrandena berörs dessa övergångsregler. Man anser att de inte är lämpliga, för olika typer av försäkringsföretag kommer under att ha olika regelverk för livförsäkringsföretag och pensionsförsäkringsföretag. Majoriteten förstår denna invändning men har vid en samlad bedömning ändå kommit fram till att ett undantag är en rimlig lösning just . Jag vill slutligen yrka bifall till utskottets förslag och avslag på motionen. 33 (M): har på ett förtjänstfullt sätt och ingående redogjort för vad Solvens II-direktivet innebär och vad det består av. Jag ber om överseende med att jag kommer att upprepa mig i delar när jag ger min syn på propositionen. Betänkande FiU7 gäller alltså regeringens proposition om genomförande av Solvens II-direktivet på försäkringsområdet. Vi ställer oss positiva till propositionen och tycker att det är bra att detta nu genomförs, med tanke på de brister som finns på området med det gällande regelverket. I huvudsak handlar det om brister när det gäller möjligheterna att bedöma risker i försäkringsföretag och att det saknas tydliga regler kring styrning och riskhantering. Regelverket tar inte hänsyn till riskerna på tillgångssidan vid beräkning av kravet på buffertkapital. Det finns inte heller krav på att marknadsvärdera tillgångar och skulder. Således innebär detta att bilden av ett försäkringsbolags solvens inte nödvändigtvis är rättvis. Detta är naturligtvis till nackdel både för den enskilde försäkringstagaren och för de enskilda företagen. I ett större perspektiv innebär det också att riskbilden på försäkringsmarknaden kan vara missvisande, och eventuella obalanser kan vara svårare att identifiera med nuvarande regelverk. Därför är det bra att Solvens II nu genomförs, även om det kan innebära vissa negativa effekter. Genomförande av Solvens II-direktivet på försäkringsområdet inledde med att diskutera just paradoxen i att vi pratar om krångligare regler som vi på andra områden vill ha mindre regelverk. Det är en av de nackdelar som kan tänkas finnas. Det i sin tur leder till att det blir kostnadsdrivande, och det drabbar försäkringstagaren i förlängningen. Kostnadsdrivande är det också med högre kapitalkrav. Men vi tycker väl att det motverkas av att man får mer robusta bolag. Det finns risk för att försäkringstagaren får mindre försäkringsinnehåll och risk för sämre likviditet på finansmarknader i stort. Å andra sidan skapas ju incitament för diversifiering så att det kommer kapital till andra finansieringsmöjligheter. Det här är några exempel på att det nya regelverket inte nödvändigtvis bara innebär positiva effekter. Men totalt sett är ändå bedömningen att det nya regelverket är till gagn, och jag kan väl tillägga att även försäkringsbranschen själv tycker att Solvens är bra och välkomnar att det implementeras. Som var inne på innebär det nya regelverket kvantitativa regler gällande hur tillgångar och skulder värderas, hur kapitalkravet ska beräknas och hur det får placeras. En ny typ av balansräkning, kallad solvensbalansräkning, införs med syftet att ge en mer rättvis bild av försäkringsbolagens ställning. Alla tillgångar, skulder och åtaganden måste tas upp till aktuellt marknadsvärde. Regelverket innebär också kvalitativa regler om styrning och riskhantering. Försäkringsbolagen åläggs att göra en dokumenterad bedömning av den egna risken och solvensen. De ska också ha fungerande och ändamålsenliga företagsstyrningssystem. Det ska finnas system och funktioner för riskhantering, regelefterlevnad och internrevision. Till detta kommer också regler för rapportering och offentliggörande. Syftet med detta är att det ska bidra till en ökad disciplin hos försäkringsföretagen, och detta ska i sin tur skapa en sundare rörelsedrift. Allt det här är naturligtvis bra, särskilt med tanke på de erfarenheter vi har av finansmarknadens tillkortakommanden när det gäller att värdera och balansera förhållandet mellan avkastning och risk. Finanskrisen som vi ännu inte helt har återhämtat oss ifrån var en smärtsam påminnelse om just detta, men det finns även erfarenheter från mer begränsade och isolerade kriser som vi kan dra lärdom av. Låt mig därför påminna om livbolagskrisen . Det finns ingenting som har åtgärdats för att vi helt ska kunna utesluta att detta återupprepas. Tvärtom finns flera parametrar på plats för att så skulle kunna ske igen. Med detta sagt är det särskilt bra att regelverket kommer på plats, inte minst för att försäkringsbolagen själva ska få en bättre kontroll och styrning på den egna verksamheten. Även tillsynen förbättras. Vi tror därför att detta regelverk kommer att skapa incitament för att mäta och hantera risker, vilket främjar skyddet för försäkringstagaren. Syftet är också att främja mer robusta försäkringsbolag och i förlängningen främja finansiell stabilitet. Genomförande av Solvens II-direktivet på försäkringsområdet För att uppnå detta förutsätts dock att alla omfattas av samma regelverk. Det hämmar verksamhet och möjligheter dels för bedömningar av enskilda företags risksituation, dels möjligheterna att göra en riskvärdering för hela försäkringsmarknaden, vilket i förlängningen hämmar tillsyn för finansiell stabilitet om inte alla omfattas av samma regelverk. Hela marknaden måste omfattas av insyn och tillsyn. Det är därför med stor oro vi konstaterar att undantag görs genom övergångsreglerna i en omfattning som är betydande. Storleksordningen av livförsäkringssektorn eller motsvarande uppemot 1 500 miljarder undantas. Detta riskerar således att urholka syftet med Solvens . Låt mig påminna om internationella exempel där stater tvingats ingripa just på grund av för lågt ställda kapitalkrav. Erfarenheterna från , där vissa pensionsinstitut jämfört med andra haft lägre ställda krav, visar att dessa institut senare blivit föremål för finansiell rekonstruktion i en omfattning motsvarande två av tre bolag. påpekar också att riskerna i livförsäkringsföretagens tjänstepensionsverksamhet inte skiljer sig nämnvärt från riskerna i övrig verksamhet. Med tanke på den ökade betydelsen av tjänstepensionen för framtida pensionärer och för samhällsekonomin är det därför med oro vi konstaterar att övergångsreglerna riskerar att motverka just det som Solvens ville komma till rätta med. Utöver den godtycklighet som infinner sig för den enskilde försäkringstagaren och dennes framtida pension finns också uppenbara risker för sämre övervakning och sämre tillsyn. Till följd av detta hämmas möjligheterna till makrotillsyn, vilket i sin tur, med andra ord, innebär risker för den finansiella stabiliteten. Utöver detta infinner sig också en svårbegriplig och osund konkurrenssituation. Fungerande konkurrens med lika spelregler är i sig nödvändigt för en diversifierad och fungerande marknad. Även detta är till gagn för försäkringstagaren och till gagn för en sund och stabil försäkringsmarknad som också gynnar finansiell stabilitet. Låt mig sammanfattningsvis yrka bifall till förslaget i betänkandet, även om vi råkar ha ett särskilt yttrande till grund för det som har anförts. Låt mig också i det sammanhanget sända med en signal om en genuin oro för dessa undantag. Min förhoppning är att regeringen, och försäkringsbranschen själv tar detta till sig och har det med i sitt medvetande och att utvecklingen framöver följs nogsamt så att det finns en beredskap att agera om så krävs. Framför allt förutsätter jag att övergångsreglerna är just övergångsregler och att implementeringen av Solvens utan onödig fördröjning till slut genomförs på hela försäkringsområdet, detta naturligtvis först och främst till gagn för den enskilda försäkringstagaren och för att säkra robusta försäkringsföretag men också till gagn för finansiell stabilitet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 20.) § 15 Ändringar i offentlighets- och sekretesslagen med anledning av avveckling Genomförande av Solvens II-direktivet på försäkringsområdet betänkande 2015/16:KU8 Ändringar i offentlighets- och sekretesslagen med anledning av avveckling (prop. 2015/16:20) Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 20.) § 16 Ökad reglering av barns underhåll utanför underhållsstödet Ökad reglering av barns underhåll utanför underhålls-stödet betänkande 2015/16:SfU7 Ökad reglering av barns underhåll utanför underhållsstödet (prop. 2014/15:145) 34 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till våra reservationer 1 och 2. Underhållsstödet är en viktig del av familjepolitiken. Stödet ska säkra barnens behov och avkräva båda föräldrarna ett ekonomiskt ansvarstagande. Det är därför angeläget att stödet är utformat så att det åstadkommer de önskade effekterna. är ca 50 000 barn med om en familjeseparation. Sammantaget har nära en halv miljon barn särlevande föräldrar, vilket motsvarar ungefär en fjärdedel av alla barn. av barn till separerade föräldrar bor växelvis, bor hos mamman och hos pappan. I finns två separata regelverk som reglerar barnens rätt till underhåll från den förälder som inte varaktigt bor med barnet. Det ena är det civilrättsliga regelverket, som avser underhållsbidrag, och det andra är det offentligrättsliga regelverket, som avser underhållsstödet som administrerar. Många barn skulle få mer i underhåll om deras föräldrar i stället för att låta underhållet regleras via underhållsstödet hos valde att beräkna ett underhållsbidrag enligt normer. är det så att underhållsstödsnivån är starkt normerande även bland de föräldrar som sköter underhållet utan medverkan. Undersökningar visar att det finns ett väldigt litet samband mellan föräldrars inkomster och storleken på underhållsbidraget. I den här propositionen föreslår regeringen att fullt underhållsstöd inte längre ska lämnas om den bidragsskyldiga föräldern i följd, i rätt ordning, till har betalat det belopp som har bestämts enligt vissa bestämmelser i socialförsäkringsbalken. Vi menar att det här förslaget skjuter in sig på fel sida av problemet. Förslaget att fullt underhållsstöd inte längre ska lämnas i vissa fall löser inte det grundläggande problemet med en frånvarande förälder som inte tar sitt ekonomiska ansvar fullt ut. Ökad reglering av barns underhåll utanför underhålls-stödet Tvärtom riskerar förslaget att verka konfliktdrivande då föräldrarna i större utsträckning själva förväntas ta ansvar för att komma överens om och sköta ekonomiska transaktioner kring underhållet. Det måste någonstans anses bäst för barnen om konflikter mellan föräldrarna kan motverkas i så stor utsträckning som möjligt. Reglerna om underhållsbidrag är relativt komplicerade, och många väljer det tryggare underhållsstödet framför högre men mindre säkra belopp. Alternativet att låta en domstol besluta om underhållet är oftast tidskrävande, dyrt och osäkert. Underhållsstödssystemet har sedan det infördes varit föremål för uppföljning och granskning . Bland annat har och i flera rapporter belyst olika problem och konsekvenser av underhållsstödsreglerna, och vi tycker att de bör åtgärdas. Till exempel konstaterade den statliga utredningen föräldrar – om ansvar, ekonomi och samarbete för barnets skull, som kom 2011, att de nuvarande familjeekonomiska stöden faktiskt är konfliktdrivande mellan föräldrar som är separerade. I utredningen menade man, precis som vi, att underhållsstödet behöver göras om i grunden. Dagens system med underhållsstöd fungerar inte tillräckligt bra, och därför ser vi ett tydligt behov av en reform som innebär tydligare personligt ansvar för barns ekonomi. Underhållsstödets maximala belopp har kommit att uppfattas som en normalnivå för vad som ska utgå i form av underhåll till ett barn, och detta trots att fyra av tio barn som får fullt underhållsstöd egentligen skulle ha rätt till mer i underhåll om reglerna om underhållsbidrag hade följts. Vi föreslår därför att en utredning bör tillsättas med uppdrag att i grunden göra om dagens konstruktion med underhållsbidrag och underhållsstöd. Det bästa är såklart om föräldrarna kan komma överens. Men om föräldrarna inte kan komma överens om underhållet vill vi i stället för dagens modell, som bygger på barnets ekonomiska behov ställt i relation till föräldrarnas ekonomiska förmåga, se en mer neutral, objektiv och förutsebar beräkning av underhållets storlek. Det ska bygga på en viss, i förväg bestämd, procent av den frånvarande förälderns inkomst. I de fall där en förälder helt saknar inkomst eller har mycket låga inkomster ska självfallet även fortsättningsvis en garanterad lägstanivå utgå. Fördelarna med en sådan modell är att det nya systemet är lättöverskådligt, förutsebart, minskar ekonomiska konflikter mellan föräldrarna, stärker ekonomin för ensamstående och ökar incitamenten för växelvis boende. Inte minst finns det också ett tydligt jämställdhetsperspektiv i förslaget. 35 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 3. är ett familjevänligt parti. Vi sätter familjen, och då inte minst barnen, i främsta fokus. Underhållsstödet är av stor betydelse för många familjer, och står till fullo bakom regeringens höjning av stödet till . Detta har vi dessutom tydliggjort i vår egen budgetmotion. Vi står likaså bakom att det sker en årlig översyn av nivån för att säkerställa goda och långsiktigt hållbara villkor för barnfamiljer. Vi menar att detta är ett av skälen till att dessa viktiga frågor inte kan åsidosättas. Ökad reglering av barns underhåll utanför underhålls-stödet En viktig del i familjens trygghet är att privatekonomin går ihop. En stabil ekonomi i familjen för trygghet på många plan och är en förutsättning för att vardagen med barn ska fungera på ett sätt som inte negativt påverkar vare sig föräldrarnas eller barnens välmående. Vi kan vidta ett antal åtgärder för att förbättra nuvarande förhållningssätt. Antalet föräldrapar som använder som mellanhand för utbetalning av underhållsstödet måste av flera skäl elimineras. Att låta den förälder som är betalningsskyldig få en möjlighet att betala direkt till den andra föräldern, utan onödig inblandning av , borde vara grundläggande i ett land som kallar sig familjevänligt. Därtill kan tilläggas att genom denna möjlighet kan slippa byråkrati som riskerar att vara både tidskrävande och kostsam. I det fall det råder en konflikt mellan föräldrarna bör det naturligtvis finnas möjlighet att använda sig av för att säkra försörjning av barnen eller barnet. 36 (C): Separationer är svåra, speciellt när barn är inblandade. Alla föräldrar vill ju absolut sina barns bästa, och det blir problem om umgänget och ekonomin används som ett sätt att motarbeta den andra parten. Det händer inte alltför sällan att den ena parten vill skapa problem för den andra parten, men det är ju inte den som drabbas. I stället är det barnen som drabbas mest i det sammanhanget. När det gäller ekonomin är det nämligen barnen som bor hos den förälder som inte får tillräckligt mycket pengar som får det svårt. Då är underhållsstödet från en garant för att man ska få en inkomst över huvud taget i stället för att bråka med den andra parten om att man vill ha mer, vilket som sagt går ut över barnen. Vi vet att hushåll med ensamstående föräldrar har det sämst ekonomiskt, och det är främst kvinnor som utgör de hushållen. Det är alltså barnen som bor tillsammans med sin mamma som har det sämst ekonomiskt, och det beror oftast på att pappan inte betalar det han har möjlighet till och förutsättningar för. När vi införde jobbskatteavdraget ökade inkomsterna för de allra flesta familjer. Dock ökade de inte för ensamstående, och framför allt inte för ensamstående kvinnor med barn. Det visar att männen inte delade med sig till sina barn. konstaterade nämligen att familjens ekonomi skulle öka med om papporna, eller den andra föräldern, skulle dela med sig i den utsträckning ekonomin tillät. Samtal innan man separerar är väldigt viktigt för att båda föräldrarna ska få höra vilka ekonomiska förutsättningar man har efter separationen. Det handlar också om hur samtalen ska gå till.