prot · H30931 · 2015-11-20 00:00:00 — Min kollega talade om unga. Många unga har fått sina första jobb i RUT- och ROT-branscherna. Här gör regeringen försämringar. Det varnar olika institut och professorer för. Det vi står här och diskuterar är att är på väg åt fel håll. Hur ska regeringen stå fast vid att uppnå EU:s lägsta arbetslöshetsmål till 2020 när den lägger fram reformer som försämrar chanserna för unga att få det första jobbet? En annan grupp som det är tydligt att arbetsmarknadsministern har glömt bort är människor med funktionsnedsättning. Jag har inte sett reformer eller någon politik på detta område. Om fler ska komma i arbete måste vi också ha ett funktionshindersperspektiv inom arbetsmarknadsområdet. Det saknas helt och har varit frånvarande i debatten och på . Många som är arbetslösa och inskrivna på Arbetsförmedlingen har just en funktionsnedsättning. Det saknas förslag på hur människor med funktionshinder ska komma i arbete. Jag upprepar min fråga så att jag kan få ett svar. Vilka insatser från regeringen har lett till att arbetslösheten har sjunkit? 21 (S): Det förvånar mig lite att de moderata företrädarna som är här i kammaren slår sig för bröstet för att man tillsammans med lyckades skaka om det svenska samhället och utsätta för påfrestning när man försökte obstruera regeringens möjlighet att få igenom sin budget. Man har sedan krupit till korset och mer eller mindre bett om ursäkt för det. Det är väl bra. Men då kan jag tycka att man kanske ska brösta sig lite mindre i den frågan . Påståendet att regeringen skulle regera på någon annan politik än sin egen är helt befängt. Det kommer arbetsmarknadsministern naturligtvis också att ta upp. Regeringen regerar självklart på sin egen politik. Det som egentligen fick mig att begära ordet var några påståenden från . Hon sa bland annat att hon låter som en dysterkvist. Det kan vi låta dem som lyssnar på debatten avgöra. Jag skulle snarare vilja säga att låter som en gammelmoderat, med gammal politik och en gammal uppfattning om hur de problem som vi står inför ska lösas. Det är inte konstigt att man har uppfattningen att det inte är relevant om det är fler eller färre arbetslösa i än i , som sa i sitt första anförande, när man företräder den politik som i regeringsställning gav upphov till att jämfördes med just , – de länder som fick stöd av Europeiska unionen. Tyska skattebetalare fick gå in och betala för och dåvarande regerings misslyckade politik. Det är därför slarvigt att uttrycka att det inte skulle vara relevant om har fler eller färre arbetslösa än . Tyvärr fick de svenska ungdomarna betala ett högt pris för den nonchalans som ger uttryck för i talarstolen. 22 Arbetsmarknadsminister (S): Jag har sagt det här i kammaren, och jag säger det igen: Även om röstade igenom en borgerlig budget har jag och regeringen fört en socialdemokratisk och miljöpartistisk arbetsmarknadspolitik. påbörjade vi en radikal förändring av arbetsmarknadspolitiken. Vi har inlett ett mycket omfattande och nära samarbete med kommuner, ett mycket omfattande och nära samarbete med arbetsmarknadens parter och en radikal avreglering och omläggning av arbetsmarknadspolitiken och Arbetsförmedlingen. Det märks också ute i verksamheten . sa att är en gammelmoderat. Det låter faktiskt så. Hon ser skattepolitiken som det enda instrumentet som går att använda för att lösa samhällsproblem. Jag tror att det är svårt att hitta någon ekonomiskt kunnig person som tycker att det vettigaste i ett läge då vi har ganska starkt drag i svensk ekonomi och ganska stark tillväxt av nya jobb är att stimulera ekonomin med ytterligare breda skattesänkningar. I stället är det ju, precis som visar, satsningar på utbildning som absolut är det som behövs. Redan under den sämre konjunkturen dömde de flesta ut den typen av generella skattesänkningar som riktades mot alla som var anställda eller redan hade ungdomar anställda, eftersom det var en reform som gav väldigt lite pang för pengarna. Den var dyr och ineffektiv. säger att regeringen försämrar möjligheterna för unga att få sitt första jobb. Då vet man inte mycket om vad det är som gör att ungdomar får ett första jobb. Jag kan berätta för vad som är den stora skillnaden mellan de ungdomar som har relativt lätt att få sitt första jobb och de som har väldigt svårt att få det. Det är gymnasiekompetens som är den helt avgörande vattendelaren på arbetsmarknaden. Utvärderingar har visat att generella skattesänkningar – till exempel nedsättning av arbetsgivaravgiften för ungdomar, som även numera har övergett – var en politik som inte hjälpte de ungdomar som saknade gymnasiekompetens. De blev lämnade i sticket. Precis som sa hamnade vi i ett läge där under den gamla regeringen hade så hög ungdomsarbetslöshet att vi fick stöd från andra EU-länder för att bekämpa den. har vi lagt om politiken. sätts allt fokus på att rusta ungdomar med den kompetens som krävs för att de ska komma in på arbetsmarknaden och bli kvar där. Bostadsbristen är akut, den är omfattande och den är ett av de enskilt absolut största hindren mot en ytterligare ekonomisk tillväxt och en stark konkurrenskraft för . Det är nödvändigt att bygga bort bostadsbristen så att det kan bli en annan rörlighet på arbetsmarknaden för att företag ska kunna få tag i personer med rätt kompetens. Man måste ifrågasätta om det är rätt prioritering att i det läget satsa alla skattepengar på att subventionera ombyggnad av verandor och kök. Regeringen gör en omprioritering. Det finns fortfarande subventioner för ombyggnad av verandor och kök, men de är inte riktigt lika generösa – detta för att man ska kunna frigöra arbetskraft och resurser för bostadsbyggande. vill jag säga till att i mitt skriftliga interpellationssvar, som hon har haft tillgång till , tog jag just upp insatserna för funktionshindrade på arbetsmarknaden. 23 (M): Jag kan hålla med arbetsmarknadsministern om att den rödgröna regeringens skattepolitik är radikal och dessutom – vill jag lägga till – jobbfientlig. Jag håller också med arbetsmarknadsministern om att står inför stora utmaningar. är nog som jag av den åsikten att ska vi klara av den här extraordinära situationen som vi befinner oss i krävs det också extraordinära åtgärder. Dagens situation handlar väldigt mycket om tak över huvudet, men det kommer ju en morgondag när många nyanlända människor snabbt behöver komma in på svensk arbetsmarknad och hitta sin väg dit. Jag tycker att det är bra att vi över blockgränserna har en överenskommelse, men jag tror att vi alla inser att det är långt ifrån tillräckligt. Jag vet att har sagt att hon vill avskaffa RUT-reformen helt. är förslaget att halvera den. I överenskommelsen har antalet tjänster som inbegrips utvidgats till att omfatta bland annat flyttjänster. Oavsett vad man tycker om RUT-reformen kan inte ens säga annat än att den här lett till att 20 000 fler människor har fått ett arbete. Dessa människor står ofta långt bort från arbetsmarknaden och övervägande delen av dem är utrikes födda. är detta en vinst för statskassan. Därför undrar jag om arbetsmarknadsministern i denna extraordinära situation är beredd att återinföra maxbeloppet på . Jag hoppas att vi har en arbetsmarknadsminister som kan lägga sina egna aversioner mot reformen åt sidan, så att de som flyr från krig kan ha ett jobb att gå till, att arbetsmarknadsministern kan vara med om att utveckla och inte avveckla en sektor som gör att nyanlända människor får ett jobb. På det viset kan de vara med och bidra till vår gemensamma välfärd. 24 (M): pratar om gymnasiekompetens som om jag inte har förstått det. Det vittnar om politikens skillnader. Vi moderater har sett utvärderingarna av arbetsmarknadsutbildningens resultat. Det är därför som vi gör en satsning i det reguljära utbildningssystemet i stället för att satsa på arbetsmarknadsutbildningar. När man gör de satsningar som efterfrågade så ger det resultat. Det är precis det som vi moderater vill göra, . För att gå tillbaka till själva frågan som jag fick svaret på i går vid lunch står det ju att håller fast vid arbetslöshetsmålet. sa dessutom att så kanske inte var fallet. Jag ger all chans att här i kammare svara på frågan: Står regeringen och fast vid arbetslöshetsmålet? Det allra viktigaste som jag vill lyfta fram är att arbetsmarknadsministern vid ett flertal tillfällen här har beklagat sig över att man har regerat med Alliansens budget. säger man att man inte har gjort det och att man för en arbetsmarknadspolitik. Men om man kollar vad det har kommit för propositioner på det området är resultatet obefintligt. 25 (S): inlägg var lite förvirrat. Hon blandar ihop olika utbildningsformer. Vad den gamla regeringen gjorde var ju att minska möjligheterna för ungdomar att få gymnasiekompetens. Man stängde dörren i ansiktet på dem. Sedan är det lite spännande att höra på . Hon tar i från tårna och säger att det krävs extraordinära åtgärder. Sedan vill hon skruva lite i RUT-avdraget. Det är där någonstans som det blir så bekymmersamt med dagens opposition. Jag förstår att interpellanterna ska interpellera, ifrågasätta, ställa frågor till regeringens företrädare, ställa krav och utnyttja kontrollmakt över regeringen. Det är rimligt, och jag kritiserar inte detta på något sätt. Men man tar i med sådana brösttoner och säger att det krävs extraordinära åtgärder, vilket jag håller med om, och sedan skruvar man lite i en gammal reform. Inte ett ord har det kommit från – inte i denna debatt och inte heller tidigare – som visat att de har dragit några som helst slutsatser av sitt misslyckande vid makten. vid makten ledde till att matchningen på svensk arbetsmarknaden blev sämre, till att produktiviteten i sjunker och till att ungdomsarbetslösheten ökar. Detta borde man ju kunna dra några slutsatser av och inte bara komma med samma gamla moderata politik. När man själv anser att det krävs extraordinära åtgärder vill kan skruva lite i en gammal reform. 26 Arbetsmarknadsminister (S): Till vill jag säga – vilket jag trodde att redan visste – att arbetsmarknadspolitiken styrs av regeringen genom förordningar och regleringsbrev. Samarbeten med parterna och kommunerna är ingenting som kräver några propositioner till . lade vi om hela arbetsmarknadspolitiken. Till exempel tog vi bort två tredjedelar av regleringarna i Arbetsförmedlingens regleringsbrev, vilket har större betydelse än de enskilda åtgärder som man kan vidta i arbetsmarknadspolitiken. Det ger dessutom frihet för professionella arbetsförmedlare att lägga om systemet så att man jobbar nära arbetsgivarnas behov. Jag vill tacka för ett välkommet annat tonläge i det sista inlägget. Jag delar uppfattningen att vi står inför en extraordinär situation som kräver extraordinära åtgärder. Det är mycket välkommet att partierna i sådana lägen kan samlas och kanske lägga en del gammalt groll åt sidan för att ta itu med för väldigt stora utmaningar. Jag förstår inte varifrån uppfattningen kommer att jag skulle ha gamla aversioner mot RUT-jobb. Det stämmer inte, tvärtom. Regeringen behåller RUT-reformen just därför att den har lett till att svarta jobb blivit vita och fler jobb kommit till. Det stämmer heller inte att vi skulle ha något förslag på att halvera RUT-avdraget. Den lilla sänkning vi gör av det högsta taket påverkar oerhört lite i RUT-reformen. Vi har dessutom tillsammans med andra partier föreslagit att man ska utvidga RUT-reformen. Man kan alltid föra en diskussion om hur skattepengar gör mest nytta i arbetsmarknadspolitiken, men det stämmer inte att regeringen halverar och att jag har en aversion mot RUT-jobb. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2015/16:153 om integrationsministerposten 27 Arbetsmarknadsminister (S): har frågat statsministern hur han ser på regeringens behov av en integrationsminister. Interpellationen har överlämnats till mig. I regeringsdeklarationen framförde statsministern att idén med en integrationspolitik som är skild från jobb‑, utbildnings- och välfärdspolitik är föråldrad. Integrationen är en angelägenhet inom varje politikområde och inom varje enskilt statsråds ansvarsområde. Sedan regeringsdeklarationen har flyktingsituationen förändrats dramatiskt, inte bara för utan för hela EU. Den aktuella situationen föranleder nu i ännu högre grad att varje politikområde och varje statsråd i regeringen tar ansvar för att vi ska kunna möta de utmaningar som ställs inför. Det gäller såväl mottagandet av asylsökande, vilket just nu primärt är den stora utmaningen, som etableringen för dem som får uppehållstillstånd. Boendelösningar för asylsökande står högt upp på regeringens agenda. Att säkra boende, en likvärdig skolgång och snabb etablering på arbetsmarknaden är viktiga förutsättningar för nyanländas etablering och integration. Regeringens etableringspolitik syftar till att nyanlända ska komma i arbete, få utnyttja de kompetenser och erfarenheter som de bär med sig och därmed ges möjlighet till självförsörjning och trygghet. Initiativ och insatser behöver dock ske samordnat för att ge största effekt. Det är naturligt att jag som arbetsmarknadsminister därför har ett samordnande ansvar för integrationsfrågorna. Etableringen av nyanlända finns på agendan för hela regeringen. När det gäller arbetsmarknads‑, utbildnings- och välfärdspolitiken är det särskilt angeläget. Regeringens migrationspolitik har givetvis också betydelse i detta sammanhang. Gemensamt med migrationsministern har jag tidigare tagit initiativ till att frågor om nyanländas etablering i vårt land samordnas och bereds mellan berörda departement inom . I arbetet med hanteringen av den rådande situationen har en av statssekreterarna vid en central roll. Från har vi vidare tagit fasta på behovet av samverkan och dialog med aktörer utanför regeringen för att påskynda och effektivisera etableringen för nyanlända. Ett av initiativen är dialogen med arbetsmarknadens parter om snabbspår. Ett annat initiativ är att öka civilsamhällets förutsättningar för insatser för både asylsökande och nyanlända. Regeringen organiserar sitt arbete efter hur det på bästa sätt kan ge bäst resultat. Generellt kan behoven förändras , men för är nyanländas etablering ett fokusområde just . 28 (M): Jag tackar statsrådet för svaret i en brännande och mycket aktuell frågeställning. När jag skrev interpellationen, herr talman, hade jag inte ens i min vildaste fantasi väntat mig att denna fråga skulle bli så brännande aktuell som den är. Inte ens i mitt allra svartaste scenario skulle jag ha kunnat vänta mig en sådan systemkollaps som den vi nu kan bevittna. Jag tänkte börja mitt svar till statsrådet genom en direkt fråga: Vad skulle regeringen förlora på att ha en integrationsminister med ett helhetsansvar för integrationen? Ända sedan statsministern informerade i regeringsförklaringen om att integrationsministerposten skulle avskaffas har jag velat ställa frågan om det verkliga motivet och de verkliga drivkrafterna bakom statsministerns beslut. Jag lät tiden gå då jag ville avvakta konsekvenserna av detta beslut. Även om min politiska idéplattform ligger en bit ifrån statsrådets bör man ge upplägget en chans, tänkte jag. Men tiden gick, och jag såg klart att utmaningarna beträffande flyktingfrågan växte lavinartat för vårt land. Problemen accelererade, och en systemkollaps är nu nära förestående. Statsrådet antyder att det är hon som har det samordnade ansvaret – väl så. Är det då också hon som ska ställas till svars för avsaknaden av integrationspolitik från regeringens sida? Detta har naturligtvis att göra med att regeringen inte har lyckats hantera utmaningarna på ett klokt sätt. Det är enligt min bedömning ett bevis på en brist på lednings- och samordningsförmåga som regeringen har svårt att förklara. Just därför att integrationspolitiken inte är ett isolerat område behövs en minister som ser helheten och knyter samman åtgärder på alla dessa områden. Att man – tillåt uttrycket – duttar här och där på olika departement duger inte, herr talman. Problemet med integrationen försvinner inte bara för att det inte finns någon minister att kritisera. 29 Arbetsmarknadsminister (S): Det finns flera sätt att organisera arbetet i en regering, och jag tror att flera sätt kan vara bra. Det är svårt att finna det alldeles optimala organisationssättet i en regering. Jag tror att ingen riktigt har funnit det. Kanske är det inte heller det, utan snarare politikens innehåll, som är avgörande för hur väl politiken lyckas. Jag tror att man inte ska låsa sig för hårt i vilka ministerposter som kommer att lösa samhällsproblemen utan snarare fokusera på insatserna. Jag vill gärna ändå peka på att jag tycker att det i ett läge där vi har enormt många nyanlända barn som ska in i den svenska skolan vore helt orimligt om inte utbildningsministern skulle ha ansvar också för de barnen. Skulle någon annan än utbildningsministern ha ansvar för alla de barn som kommer in i ? Skulle någon annan än gymnasieministern ha ansvar för alla de nyanlända tonåringar som kommer in i den svenska gymnasieskolan? Skulle någon annan än sjukvårdsministern ha ansvar för hälso- och sjukvård för alla de många nyanlända som är i behov av vård? Skulle någon annan än bostadsministern börja bygga bostäder och ansvara för en bostadspolitik riktad till dem som är nyanlända, medan bostadsministern skulle bygga bostäder och ha en bostadspolitik riktad mot dem som redan bott i landet länge? Skulle vi ha en socialtjänstminister som bara skulle ta ansvar för dem som redan bott länge här och en integrationsminister som skulle ha ansvar för socialtjänst för nyanlända? Jag tror att detta blir väldigt svårt, särskilt i det läge vi nu har, med väldigt stora utmaningar och enormt många, rekordmånga nyanlända som ska integreras i det svenska samhället. Jag tror att det blir svårt att tänka sig att det kan lyckas om inte den minister som har ansvar för sakområdet också har ansvar för de nyanlända. Om man till exempel skulle splittra ansvaret för skolan mellan en integrationsminister och en utbildningsminister har jag svårt att se att det skulle underlätta läget i den här situationen. 30 (M): Jag tackar statsrådet. Detta är en mycket angelägen diskussion, i och med att det rör sig om själva ledningskapaciteten hos den regering som styr landet. Statsrådet och regeringen tycks ha drabbats av allmänningens förbannelse, om uttrycket tillåts. Allas ansvar är ingens ansvar – det är syndromet. Integrationen är en angelägenhet inom varje politikområde och inom varje enskilt statsråds ansvarsområde, säger statsrådet. Torde inte detsamma gälla jämställdheten, om jag får ställa en motfråga? Varför har regeringen då en jämställdhetsminister? I så fall borde vi avveckla också den. Ledarskapskvalitet är enligt min och många andras uppfattning också förmågan att inse saker och ting och agera. Det har denna regering inte gjort. Jag vill påstå att i dagens allvarliga läge är statsministerns beslut att inte utse en minister med exklusivt ansvar och fokus på migrations- och integrationsfrågor ytterst olyckligt. Jag imponeras inte av regeringens migrations- och integrationspolitik. Jag går över till den annan mycket intressant frågeställning med anknytning till detta. Statsrådet har i medier i olika sammanhang uttalat målet att nyanlända ska vara i jobb . Det är ett realistiskt mål enligt statsrådet. Min fråga är: Står statsrådet fast vid att det är realistiskt att nå det målet? Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta, efter det att vi befinner oss där vi befinner oss, för att nå dit? 31 Arbetsmarknadsminister (S): Det är ett rimligt mål att människor ska vara i arbete eller utbildning i etableringsinsatser i . Det är rimligt att det ska vara normaltillståndet. Det finns naturligtvis individer som har särskilda svårigheter. Det finns individer som kanske har sjukdomar eller andra saker som förhindrar eller allvarligt försvårar inträde på arbetsmarknaden. Självklart är det så. Varje individ måste bemötas individuellt. Vi har sett alldeles för mycket av låg ambitionsnivå när det gäller nyanländas etablering på arbetsmarknaden. Vi har i sett det som naturligt att det ska ta oerhört innan människor kommer in på den svenska arbetsmarknaden eller kommer i utbildning. Jag vill ändra det synsättet. För väldigt många individer gäller: Vad är gott med att tiden går, år , innan de kommer in i arbete och utbildning? För väldigt många människor riskerar den kompetens, den initiativkraft och den vilja att agera och bidra i det svenska samhället som de har med sig att avmattas eller skadas av att de väldigt länge är utanför arbetsmarknaden och inte blir ianspråktagna. Tid är i normalfallet en skadlig faktor. Därför är det viktigt att ha fokus på att människor relativt snabbt ska komma i arbete och utbildning. Låt mig ta detta med utbildning som exempel. Jag fick frågan om vilka insatser som behöver göras. Av de personer som finns i etableringsuppdraget, som är ett tvåårigt uppdrag, är det som deltar i någon form av utbildning utöver sfi. Det är en förvånande låg siffra med tanke på att en ganska stor andel som kommer till som nyanlända har en relativt låg utbildningsnivå. Även de med högre utbildning behöver ofta någon typ av kompletterande utbildning. Regeringen satsar därför stort på möjligheter till utbildning för dem som behöver etablera sig på den svenska arbetsmarknaden. Vi gör också om stora delar av etableringsuppdraget i den meningen att vi ska göra det mycket mer individuellt anpassat. Vi har tagit bort den åtgärd som den gamla regeringen hade med etableringslots. Ett av problemen med det var att det var samma åtgärd för alla oavsett behov och oavsett förutsättningar. I stället försöker vi nu skräddarsy olika lösningar för olika individer och olika grupper. Det gör vi med snabbspår för att personer som har yrkeskompetens som efterfrågas i snabbt ska komma in i ett arbete. Det är ett exempel på detta. Vi kommer att gå vidare med flera förändringar för att möta individernas förutsättningar och behov så att de snabbare kan komma in på arbetsmarknaden. Vi har sett mycket av att nyanlända hamnar i vänteläge. De möter ett hinder, och sedan är det en väntan innan det kan lösas. Sedan är det ett hinder och en väntan, och ett hinder och en väntan. Det händer något negativt med människor när de inte blir ianspråktagna med de kompetenser de har. Tid är en viktig faktor. Jag inser självklart att det kommer att vara svårt och att det är en stor utmaning. Men jag ser inte att det är lättare efter tre eller . 32 (M): Tack, ministern! Jag utgår ifrån att ministern vet att hon mitt emot sig har en sådan produkt. Det gläder mig att ministern ser att det tar tid, är väldigt ansträngande och ibland väldigt plågsamt. Mot bakgrund av den erfarenhet jag besitter kan jag stå här framme och förklara att statsrådets uppdrag framöver inte kommer att bli lättare. Jag har tidigare talat om att man bör utse en ansvarig minister i integrations- och migrationsfrågan. Statsrådet talade om låg ambitionsnivå. Vem är det som har det? Med risk att låta polemisk i dessa kritiska stunder för ett land som står inför väldigt stora utmaningar vill jag och med respekt för stunden göra ett medskick. Regeringens beslut att inte ha en person som är fokuserad på dessa frågor är inte bra. Regeringens hårda arbete, som ministern har vittnat om, kommer att underlättas om alla frågor samlas under en hatt. Det kommer att göra att såväl statsrådet som regeringen inte kommer att påverkas av det som jag tidigare betecknade som allmänningens förbannelse: Allas ansvar är ingens ansvar. 33 Arbetsmarknadsminister (S): Jag håller med om att det inte kommer att bli lättare framöver. Vi står inför en väldigt stor utmaning. Den är akut nu i flyktingsituationen. Men när människor får uppehållstillstånd handlar det om att de ska integreras, få fotfäste i det svenska samhället och kunna försörja sig genom eget arbete. Jag delar helt uppfattningen att vi står inför mycket stora utmaningar. Om vi kunde lösa dem med en omorganisation av statsrådsposterna skulle det förstås vara bra.