prot · H30932 · 2015-11-24 00:00:00 — Jag upplever att svenska folket är väl insatt i vad de får för skattepengarna, och jag arbetar ständigt för att tydliggöra skillnaden mellan den förra regeringens skattesänkarpolitik och den här regeringens långsiktiga investeringar för fler jobb och en hållbar finansiering av välfärden. 76 (M): Till en början vill jag tacka finansministern för svaret, även om vi naturligtvis inte är helt överens i den här frågan liksom vi inte var det i den förra. När man hör skulle man nästan kunna tro att Socialdemokraterna inte var med på skattesänkningarna, men så har det ju inte varit. Först har man gått emot, men sedan har man accepterat varje led av skattesänkningarna, och det av goda skäl. Skattesänkningarna har ju fått de efterfrågade effekterna. Jobbskatteavdragen bidrar till fler arbetade timmar och därmed högre skatteintäkter. Jag tror att finansministern är ganska ensam om uppfattningen att hon tydliggör skillnaden mellan Socialdemokraternas och Alliansens politik i denna fråga. Om de skuggbudgetar som S lade dessutom hade gått igenom hade statsskuld varit högre och utgångsläge därmed väsentligt sämre än det var när Socialdemokraterna och tog över efter Alliansen. Vad gäller skatteintäkter har de ökat under Alliansens tid, förutom i direkt anslutning till finanskrisen. Kommuner, regioner, landsting och staten drog in ca i skatteintäkter 2013. Jag brukar fråga människor jag träffar om de vet vad de betalar för sjukvården. De som är politiskt aktiva brukar kunna svara på det – det är ungefär en tredjedel av den kommunalskatt alla betalar – men ingen annan. Maxtaxor på förskolorna gör att ingen längre har ett hum om vad en förskoleplats kostar. Så nej – svenska folket vet kanske delvis vad skattepengarna går till, men de flesta har ingen aning om detaljer eller proportioner. När vi politiker pratar om att det behövs skatteintäkter för skolan, sjukvården och äldreomsorgen är de allra flesta införstådda med det. Det är till och med så att människor i olika undersökningar hävdar att de är beredda att betala mer skatt om den går till barn, äldre eller sjuka. Men när människor inte vet vad saker och ting kostar eller hur stor del av skatterna som går till ett specifikt område blir det svårt att föra diskussioner om prioriteringar. Och det behöver vi göra eftersom det alltid kommer att efterfrågas mer skattefinansierad verksamhet än vad som är möjligt att leverera. Av de som det offentliga, det vill säga staten, de sociala trygghetsfonderna, kommunerna och landstingen har tillsammans i utgifter, är det cirka en tredjedel som går till skolan, sjukvården och äldreomsorgen. Visst är det en relativt stor del av utgifterna, men det är inte i närheten av att vara det enda som skattepengarna går till. Försvaret står för , den allmänna offentliga förvaltningen som inkluderar bland annat bistånd, EU-avgift och grundforskning för , polis, räddningstjänst, domstolsväsen och liknande utgör och näringslivsfrågor , varav merparten gäller transporter. Men hur många vet att det är det sociala skyddet som är den överlägset största posten? Det omfattar av de offentliga utgifterna, alltså 800 miljarder , vilket var de senaste siffrorna jag fick tag på. Det sociala skyddet omfattar utgifter gällande ålderdom, funktionshinder, föräldraledighet, arbetslöshet, barnbidrag och individ- och familjeomsorg. Jag undrar om finansministern tänker fortsätta låtsas som om Socialdemokraterna inte stött alla Alliansens skatteavdrag. när S och MP lägger fram en budget som ger färre jobb, kommer man då att vara tydlig mot sina väljare med att det medför lägre skatteintäkter och därmed mindre resurser inte enbart till skola, sjukvård och äldreomsorg utan även till trygghetssystemen? 77 Finansminister (S): När man lyssnar till inledning får man nästan intrycket av att det blir mer skattepengar om man sänker skatten. Då undrar jag naturligtvis varför inte gick till val på ytterligare skattesänkningar. Det är naturligtvis så att våra skattemedel går till olika saker, och det är säkert så att medborgare i allmänhet inte vet exakt hur många procent som går till det ena och det andra. Däremot, och det tror jag är viktigt, finns det en mycket stark förankring hos svenska folket när det handlar om att bidra över skattsedeln och på så sätt stötta varandra i livets olika skeden. En del av pengarna går till att stötta varandra när vi av olika anledningar blir sjuka eller arbetslösa, när vi blir äldre, om vi råkar drabbas av handikapp eller föds handikappad. En del av skatteintäkterna går till välfärdens verksamheter i form av skola, sjukvård och äldreomsorg. Annat går, precis som säger, till polis och försvar. Min bild är att svenska folket har ganska goda kunskaper om vad skattepengarna går till. Självklart är det viktigt som politiker att kunna prioritera mellan dessa olika utgifter för att se till att vi använder våra skattepengar på ett väl avvägt och bra sätt. Det har regeringen också gjort i de förslag vi har lagt fram, bland annat genom att försöka ta ett samlat ansvar för de offentliga finanserna och stoppa de fortsatt ökande underskotten som den borgerliga regeringen lämnade efter sig. I stället vänder vi den utvecklingen och tar ett ansvar för den offentliga ekonomin. På så sätt säkerställer vi också långsiktigt att vi kan upprätthålla hög kvalitet i våra välfärdssystem. 78 (M): När det gäller jobbskatteavdragen behöver de finansieras i statsbudgeten, men som finansministern väl vet bidrar de till fler jobb och därmed skatteintäkter till i första hand kommuner och landsting, vilket gör att den totala summan av skatteintäkterna blir större. Men visst, för att kunna föreslå det måste man kunna finansiera det i statsbudgeten. Vi har i valt att ha en väl utbyggd välfärd som omfattar många olika delar. För att finansiera detta tas det ut en relativt hög skatt. Det kommer i sin tur bara att accepteras om invånarna känner att de eller människor nära dem får något för det. Detta något kan vara konkreta välfärdstjänster, men det kan också vara känslan av trygghet. Det är som med en försäkring. Man betalar för att skyddet ska finnas där när det behövs. Det här betyder att vi som politiker har ett mycket stort ansvar. Vi förvaltar över hälften av människors inkomster. ställs vi och våra kollegor i kommuner och landsting till svars för vad vi har gjort och vad vi gärna vill göra. Därför måste vi vara tydliga med det, liksom invånarna har ett visst ansvar att informera sig. Vi kan göra det svårare eller lättare för dem att göra det, och därför behövs mer transparens och öppenhet. Exempelvis arbetar många kommuner med tjänstegarantier som gör att man är tydlig med vad invånarna kan förvänta sig från kommunen. Det är bra. Det är tydligt för invånarna vad man kan räkna med att kommunens åtagande är och lika tydligt vad man eventuellt behöver säkra upp själv. Det är ett faktum att det sociala skyddet utgör av utgifterna. Det behöver människor veta. De behöver också veta att när man ökar utgifterna i det sociala skyddet, som exempelvis S och MP gör med borttagandet av den bortre parentesen i sjukförsäkringen i när sjukfrånvaron ökar dramatiskt, då kommer det att få konsekvenser på andra områden. Befolkningsutvecklingen medför att vi står inför många utmaningar. börjar 60-talisterna gå i pension. 40-talisterna börjar då bli så kallade äldre äldre, och vi lever allt längre. Det är positivt, men de som är i arbetsför ålder kommer att behöva försörja allt fler. Det finns många möjliga åtgärder, av vilka till exempel ny teknik och fler arbetade timmar är de mer okontroversiella förslagen. Men då är det problematiskt att, som S och MP gör, lägga fram en budget som redan i sig själv och enligt externa bedömare kommer att bidra till färre jobb och därmed färre arbetade timmar. Genereras lägre skatteintäkter får det kompenseras med annat. Då får man till exempel vara öppen med att man får ta bort något som görs av det offentliga med skattemedel men som i stället kommer att få finansieras av den enskilda. Om människor själva får betala alltmer av sådant de anser borde omfattas av skatten kommer skattesystemets legitimitet att ifrågasättas, för varför ska man betala skatt om man sedan inte upplever att man får det man anser sig betala för? Hur anser finansministern att transparensen hos det offentliga kan öka? Hur kan vi bli tydligare med vad människor kan förvänta sig och vad de kommer att behöva betala själva? Hur kan vi bevara skattesystemets legitimitet? 79 Finansminister (S): Jag delar bedömning att det är viktigt att människor känner till vad de får för sina skattepengar. Jag tycker också att det är viktigt att vi politiker är tydliga med vilka avvägningar och tuffa prioriteringar vi behöver göra, inte minst i det läge som den här regeringen befann sig när vi ärvde ett underskott på av bnp. Det var uppenbart att det inte var en väg som vi kunde fortsätta på, utan vi var tvungna att lägga om finanspolitiken. Det är klart att det krävde en ganska stor pedagogisk insats att förklara för svenska folket att den tid som hade varit när man hade genomfört stora ofinansierade reformer var över. handlar det om att ta ansvar för statsfinanserna och genomföra reformer som är finansierade. Det har den här regeringen gjort i de budgetar vi har lagt fram. Det gjorde inte den borgerliga regeringen under de år man satt vid makten. Det är klart att det kräver mycket diskussion och pedagogisk verksamhet att förklara vad som görs och varför det är viktigt. Men i grunden är det helt centralt för att på säkerställa en god kvalitet och att det går att långsiktigt finansiera vårt gemensamma åtagande. Vi har olika synsätt på den bortre parentesen. Min uppfattning är att det är orimligt att man efter att ha drabbats av ett allvarligt sjukdomsbesked och den första chocken har lagt sig ska utsättas för en malande oro för om man i längden kan försörja sig eller kommer att bli utkastad ur sjukförsäkringen. En reform som skapar en trygghet är väl värd att genomföra. Självklart kostar det resurser, och därför har vi finansierat den i budgeten. Många bedömare har räknat på jobbskatteavdragen. Det går inte att säga att jobbskatteavdragen finansierar sig själva, utan de är en kostnad för det offentliga. Det är viktigt att vara tydlig med detta när man ska förklara dem. Jobbskatteavdrag kostar, och ni har tyckt att det har varit viktigare att genomföra dem än att genomföra andra reformer eller se till att ha lite mer ordning och reda i de offentliga finanserna. 80 (M): Jobbskatteavdragen kostar för staten, men de bidrar med mer i skatteintäkter till kommuner och landsting. Den totala summan av skatteintäkterna är högre. Jag vet att finansministern vet det, så det är lite dumt att tjata om det. Det är ingen hemlighet att vi från moderat håll anser att S-MP-regeringens budget är problematisk av många skäl. Vi behöver prata mer om de långsiktiga konsekvenserna budgeten får. Att lägga en budget som minskar antalet jobb får negativa konsekvenser på både kort och lång sikt, inte minst med integrationsutmaningen vi står inför. Att i ett läge med stigande sjukfrånvaro avskaffa den bortre sjukskrivningsgränsen är ogenomtänkt. Det kommer att drabba de svaga i samhället. Vi pratar för lite om vad som finansieras med hjälp av skatterna. I motsats till finansministern är min uppfattning att det inte är många som vet hur relativt liten del av skatterna det är som går till det man uppfattar vara det offentligas kärnverksamheter, det vill säga sjukvården, skolan och äldreomsorgen. Det betyder att man inte vet vad skattepengarna används till eller kan ställa rätt krav på politikerna. Ur en demokratisynpunkt är det problematiskt eftersom man måste vara informerad för att kunna välja. Det kommer att bli ett allt större pedagogiskt problem för politiker när det ska prioriteras. Jag hör till dem som vill se mer öppenhet inom offentlig sektor. Det vore att föredra att människor vet vad en barnomsorgsplats eller ett besök hos läkaren kostar i stället för att alla kostnader döljs och det sägs att det ena eller andra är gratis. Därför borde det inte enbart informeras tydligare om hur mycket skatt man betalar, utan även kostnaderna för det man får för skattepengarna borde redovisas. Jag vill tacka finansministern för debatterna. 81 Finansminister (S): Jobbskatteavdragen, , är inte självfinansierande. Man har räknat på detta, och de är inte självfinansierande. Bara det faktum att inte gick till val på ytterligare jobbskatteavdrag visar detta. Om de hade gett så mycket extra skatteintäkter i kommunerna hade man kunnat göra motsvarande justeringar av statsbidragen. Ett borttagande av den bortre parentesen är inte ogenomtänkt. Däremot har vi olika uppfattningar, och det beror i grunden på våra olika ideologier som påverkar hur vi ser på människor. Jag delar uppfattning att det är viktigt att det finns en tydlig transparens och att människor vet vad skattepengarna går till. Det är ett viktigt upplysningsarbete som alla vi politiskt aktiva delar tillsammans. Där hoppas jag att vi kan ha ett gott samarbete. Överläggningen var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2015/16:139 om finansministerns bristande kontroll över offentliga finanser 82 Finansminister (S): har frågat mig om jag är öppen för att senarelägga satsningar i budgetpropositionen , om jag framgent kommer att genomföra partipolitiskt laddade reformer med anledning av min kommentar i medierna om principen om krona för krona och slutligen hur mycket större underskott jag beräknar att staten kommer att göra sedan budgeten presenterades. Sedan regeringens tillträde har vi lagt fram ekonomiska propositioner som har bidragit till att underskotten har halverats som det strukturella sparandet har förbättrats. Vi har tagit ansvar för ekonomi. Detta är något som vi avser att göra även . Därför är det naturligt att har beredskap för att se över utgifter och inkomster. Med anledning av att presenterat en prognos där de förutser stora utgiftsökningar har uppmanat alla departement att inventera möjliga utgiftsminskningar samt olika sätt att dämpa kostnadsökningar. Därefter sker en politisk prioritering. Detta är en del av ordinarie arbetsuppgifter. Till följd av det ökade antalet personer som söker asyl i har regeringen gjort bedömningen att det finns särskilda skäl till att lämna förslag till ytterligare ändringar i statens budget utöver de förslag som lämnats i höständringsbudgeten . Dessa förslag innebär sammantaget att de takbegränsade utgifterna ökar med 2015 och att budgeteringsmarginalen minskar med motsvarande belopp. Eftersom den offentliga sektorns finansiella sparande beräknas i periodiserade termer bedöms effekten på det finansiella sparandet till största del ske . 83 (M): Det är i kriser som det politiska ledarskapet verkligen testas. När vi hade en alliansregering som fick hantera en av de största globala ekonomiska kriserna sedan prövades ledarskap som finansminister. –2008 kom det ständiga propåer från Socialdemokraterna om att regeringen måste spendera och satsa mer, men höll tillbaka. Tack vare att han visade det ledarskapet kunde regeringen tackla finanskrisen på ett bra sätt. Vi sparade i goda tider för att kunna hantera dåliga tider. prövas politiska ledarskap. Det är inte en finanskris. Tvärtom ser svensk ekonomi ut att gå allt bättre. Däremot råder det en flyktingkris. Den kommer att kosta mycket pengar, och den kommer att belasta samhällets olika system på många olika sätt – särskilt på välfärdsområdet. Den kommer också att innebära ökade utgifter för staten. Kommer att kunna hantera situationen? Kommer att kunna hålla i de offentliga finanserna så att det när det kommer en ekonomisk kris, en ekonomisk lågkonjunktur, kommer att finnas resurser att tackla den situationen? Låt oss konstatera framför allt två saker. Den första är att regeringen inte har klarat av att hantera kärnan i flyktingkrisen. Man har inte förmått att agera kraftfullt politiskt för att bromsa de stora flyktingströmmar vi nu ser. presenterade regeringen nya förslag till åtgärder för att bromsa flyktingkrisen. De förslagen kommer inte att räcka. Det kommer även i fortsättningen att vara ett stort inflöde av flyktingar i en kraftigt ansträngd situation för mottagningssystemet. Den andra saken är att finansministern har tappat kontrollen över de offentliga finanserna. Om prognoser slår in kommer det att kosta staten 100 miljarder mer . Prognoserna kommer, men vi har inte fått något svar över huvud taget från finansministern om vad hon vill. har kallat in finansministern för att redovisa vad prognoserna får för effekt på de offentliga finanserna. Hon kommer dit och ger en allmän utläggning om att flyktingkrisen kommer att innebära tuffa ansträngningar. Det finns inget tydligt ledarskap som visar om finansministern vill att överskottsmålet ska nås, som enligt lag ska följas. Hon kan inte ge besked om hon vill nå ett balansmål och vilket år det målet ska inträffa. Finansministern har inte gett några som helst prognoser om vart hon vill eller hur hon ska ta sig dit. Jag har i den här interpellationen ställt ett par frågor till finansministern som hon inte har svarat på. Är hon beredd att senarelägga reformer i budgeten till framtiden? Det har hon inte svarat på. Kommer hon att föreslå skattehöjningar för att hantera situationen? Det svaret har jag inte heller fått. Vi har fått ett allmänt vagt svar om att man tittar på besparingar. 100 miljarder är mycket pengar. Det är den största besparingen sedan 90-talskrisen. Det finns inget ledarskap, och det ges ingen tydlig signal. Finansministern har uppenbarligen tappat kontrollen över de offentliga finanserna. 84 Finansminister (S): presenterade regeringen en rad förslag på väldigt kraftfulla åtgärder för att dämpa inflödet av asylsökande till . Men vet redan att detta inte kommer att ha någon som helst effekt, trots att ännu inte haft möte med regeringen och inte kunnat analysera förslagen. I den situation som befinner sig i, , ett ganska akut krisläge, tycker jag inte att det är en seriös ton i debatten. Jag är i och för sig inte förvånad. säger att jag har tappat kontrollen över de offentliga finanserna. Då vill jag bara påpeka för att jag sedan jag tillträdde har halverat underskottet i de offentliga finanserna. Och enligt de prognoser som ESV kom med i går kommer jag inte att komma i närheten av de underskott som parti lämnade efter sig när man själv innehade regeringsmakten. Det var väl bristande kontroll! Det är inte heller ett seriöst sätt att debattera, . 85 (M): Apropå seriositet står finansministern här och slår sig för bröstet och säger: Jag har halverat underskottet i de offentliga finanserna. Då kanske jag ska påminna finansministern om att hennes budget alltså inte gick igenom. Finansministerns egen politik har börjat gälla först delvis . Finansministern har ännu inte fått igenom en budget i den här . Finansministern har inte halverat något budgetunderskott, utan det gjorde Alliansens politik. Sedan är det lite märkligt, om man jämför Alliansens budget som blev antagen med Socialdemokraternas och regeringens budget, att regeringen vill ha ett större budgetunderskott. Det är ett väldigt oseriöst och märkligt sätt att argumentera av finansministern. Har hon redan glömt bort den kris som vi hade i svensk politik , när hon inte fick igenom sin budget? Det är väldigt märkligt. Kommer regeringens föreslagna åtgärder för att hantera flyktingkrisen att ha effekt? Ja, absolut kommer de att ha effekt, men de kommer inte att ha tillräcklig effekt. För att vi verkligen ska se till att vi tar, för att använda statsministerns ord, en flyktingpaus behöver vi verkligen tillämpa och säga att de människor som passerar den svenska gränsen från annat EU-land ska återvända till det första EU-land som de kom till, för det är där de ska söka asyl. Det är vad som krävs för att vi på allvar ska stoppa det här flödet. Oavsett vad kvarstår det faktum att vi har ett utsatt läge. Det stora mottagande som har sett kommer att få effekter på de offentliga finanserna. Och när vi kallar finansministern till finansutskottet kan hon inte svara på vad hon vill, vad hon kommer att vidta för åtgärder, vad hon har för plan för att nå överskott eller om hon helt har åsidosatt regelverket för överskottsmålet, om hon nu ens vill nå balans. Hon kan inte svara på frågan om hennes uttalande om att krona-för-krona-principen inte längre gäller och om hon med det syftar också på andra reformer än sådana som är kopplade till flyktingkrisen. Vi är ganska många som är oroliga över att finansministern har en plan att använda flyktingkrisen som orsak för att få sätta sprätt på väldigt mycket skattepengar. Det är ju inte första gången finansministern agerar tveksamt i det sammanhanget. Hon lovade före valet att inte avveckla överskottsmålet. Sedan dröjde förrän hon satt i tv-soffan och sa att nu skulle de avveckla överskottsmålet. Redan innan vi gick in i den här krisen rådde det brist på ledarskap och stor osäkerhet kring vad som gäller med de offentliga finanserna, och får vi inga besked alls. Det är ganska tydligt att inte kommer att klara av att hålla tag i de offentliga finanserna. Hon kommer inte att klara av att visa det politiska ledarskap som till exempel och visade i början av vår regeringsperiod, för två mandatperioder sedan. Det kommer att få väldigt negativa effekter. Frågan om offentliga finanser är inte bara någonting som vi politiker tycker är viktigt, utan det är avgörande för att i nästa kris ska kunna upprätthålla efterfrågan i ekonomin, att vi ska kunna betala ut a-kassa till dem som blir arbetslösa, att vi ska klara av att stimulera ekonomin och upprätthålla efterfrågan genom olika typer av satsningar. Och det kommer vi inte att klara om nu sjabblar bort de offentliga finanserna. 86 Finansminister (S): har tydligen en alldeles egen kristallkula och vet hur allting kommer att gestalta sig , för hans inlägg handlar ju i huvudsak om hur jag kommer att agera . Då har jag bara en fråga till : Om du vet hur allting kommer att bli, varför ställer du då frågor till mig ideligen? 87 (M): Det här löjliga, nästan barnsliga, sättet som finansministern argumenterar på visar hur jag träffar en öm tå här. Det är ingen som tror sig kunna se in . Vi är däremot många som är oroliga för framtid, att är på väg in på fel spår och att finansministern inte klarar av att tackla de antagligen ganska tuffa utmaningar som vi ser framför oss. Och varför är vi det? Jo, därför att först skrotar överskottsmålet, en ryggrad i det offentliga finansiella ramverket som ska se till att vi kan spara i goda tider för att kunna stimulera ekonomin i dåliga tider. Det raserar finansministern. När vi nu står inför en flyktingkris som sannolikt kommer att belasta offentliga finanser på ett svårt sätt kan inte finansministern visa något ledarskap och tala om vad det är hon vill. Vill hon att vi, nu i av relativt god ekonomi, ska strunta i att bygga upp en buffert för framtiden? Vill hon nå ett balansmål? Vill hon nå ett överskottsmål? Hur kommer det att ta innan man når det eventuella mål man uppställer? Vi får inga som helst svar. Den enda slutsats man kan dra av det är att finansministern har tappat kontrollen över de offentliga finanserna. Det är oroväckande, och det är ingen härinne i kammaren som tror sig veta precis hur det kommer att utspela sig. Men vi är oroliga för att finansministern inte kommer att klara av att hålla i rodret, och det finns väldigt mycket som tyder på det, inte minst oseriositeten i finansministerns agerande här i kammaren. 88 Finansminister (S): Precis innan kom in här i kammaren hade jag två mycket både bra och seriösa debatter med hans partikollegor. Jag skulle önska att du kunde ta lite intryck av dem när det gäller debattstil. När det handlar om att ha kontroll över de offentliga finanserna kan jag konstatera att enligt senaste prognos kommer vi inte att ha större underskott än de underskott som rådde när partikamrat satt i .