prot · H20996 · 2015-05-06 00:00:00 — Men avsaknaden av svar är kanske naturlig, för även om det är regeringens agerande som har satt oss i denna svåra situation verkar den vara totalt oförberedd på konsekvenserna. Först ropar de rödgröna på blocköverskridande samtal, sedan fattar de ensidigt och i all hast en rad beslut som får stora negativa konsekvenser för försörjningstrygghet och konkurrenskraft. Man dubblar kärnavfallsavgiften, höjer skatten på termisk energi , aviserar ytterligare höjda säkerhetskrav på kärnkraften och väljer att höja subventionerna för förnybar el. Det förväntade resultatet av dessa beslut samlat är på kort sikt låga elpriser när det blåser och minskade möjligheter för annan elproduktion att konkurrera. Energiminister har påstått att snabbstängningen av reaktorer 1 och 2 inte har något med regeringens agerande att göra. Det är naivt och inte så lite fördummande att påstå detta. Även vd säger att beslutet om att stänga påverkades av skattehöjningen och regeringens samlade energipolitik. I denna kammare förstår jag att i alla fall ett av regeringspartierna är nöjt och visst fattar att dess politik påverkar. Även om prioriteringar är annat än tillväxt och jobb borde man i det andra partiet, Socialdemokraterna, vara mycket orolig för hur deras agerande kommer att påverka konkurrenskraften och jobben. Hur ska regeringen nu garantera leveranssäkerheten? Energiminister säger att förnybar volatil kraft, i första hand vind, ska ersätta de som beräknas försvinna från kärnkraften. Har energiministern glömt bort, eller väljer han att bortse från att vindkraft bara levererar av den installerade kraften? blir då 0,3 tillgängliga terawattimmar. Är detta det enda svaret den rödgröna regeringen har? Då är illa ute! Baylans uttalande om de 5 nya terawattimmarna intermittent elproduktion som ska rädda sätter även det nya höga krav på elnäten: Vem ska bygga och betala den nödvändiga nätutbyggnaden? Har regeringen en plan för hur elen ska komma dit den behövs när den behövs? Jag är inte motståndare till förnybart. Jag tror att framtiden ligger i förnybara, hållbara energikällor. Men jag blir mycket orolig när vissa partiers mål ligger i själva energikällan och inte i de resultat som energikällan ska medverka till. Vi behöver en säker elförsörjning för att ska fortsätta utvecklas och vara attraktivt för industrin att investera i. Det senaste halvårets agerande från regeringen har inte medverkat till att skapa de nödvändiga förutsättningarna. Med de rödgrönas politik förlorar vi elproduktion i de delar av som redan har det svårt . Bland dagens motionärer finns flera, från alla partifärger, som tar upp det orättvisa i att dela upp i elområden. Svaret från politiken, även från alliansregeringen, har varit att prisskillnaderna sällan uppstår. när kärnkraftens uppgraderingar är gjorda så producerar den stabilt, och Sydvästlänken är snart klar. Fast nu ändras förutsättningarna. Vad händer när kapaciteten inte räcker till, priserna går upp och industrin väljer att flytta? Vad har regeringen att säga till invånarna och industrin i ? räcker det inte för energiminister och de rödgröna att svara: . Problemet har uppstått på grund av att de rödgröna inte lever som de lär. Efter att de och en hel valrörelse har ropat efter blocköverskridande energiöverenskommelser gör de tvärtom så snart de får möjlighet. I stället för att söka en bred enighet i fattar de ensidiga beslut som vi nu ser konsekvenserna av. Regeringens skapade problem måste lösas nu och inte efter 2025. Då har industrin redan flyttat någon annanstans. Då är jobben redan förlorade. behöver en regering som tar ansvar , inte en regering som först skapar problem och sedan lämnar över till en kommission att lösa dem. I detta anförande instämde (M). 40 (SD): Vi debatterar näringsutskottets betänkande 12, Redovisning av elnätsverksamhet. Det är svårt att undvika att beröra förra veckans besked från om att man ändrar inriktningen för driftstiden för och avser att avveckla dessa anläggningar . Det är ett beklagligt besked som äventyrar och utmanar driftssäkerheten i de svenska elnäten när man tar baskraft ur drift och sedan politiskt avser att ersätta den med nyckfulla, väderberoende kraftslag. Det handlar om nästan som man kommer att förlora och som går över effektbalansen och den kraftbalans som finns i det svenska systemet. Redan med dagens rådande förutsättningar och beskedet från beaktat kommer man under en tioårsvinter att ha svårt att uppnå positiva värden i kraftbalansen. Där har vi en utmaning vad gäller förutsättningarna under de kallaste vintrarna när dessa anläggningar har tagits ur drift. Men det är på intet sätt förvånande. Varningsklockorna har ringt, vilket kan ses av de otaliga remissvar där man har varnat för de energipolitiska konsekvenserna av den ekonomiska politik som regeringen vill föra. I det avseendet har regeringen valt att inte lyssna över huvud taget. Nyckelfrågan framöver kommer att vara hur man ska klara av att garantera att det alltid finns effekt i systemet. Om drygt en månad kommer vi i denna kammare att debattera ett betänkande gällande elcertifikatssystemet. Men det är någonting som ingår också i dagens betänkande. Där återfinns motioner om elcertifikatssystemet från den allmänna motionsperioden. utgångspunkt gällande dagens system är att det bör fasas ut genom att man inte tilldelar ytterligare anläggningar elcertifikat. Merparten av de så kallade förnybara energislagen, som uppmuntras via elcertifikaten, har vidare till sin natur brister som gör att de inte kan betraktas som substitut till den för svensk industri så viktiga baskraften. De är nämligen väderberoende, och det är mer troligt att de inte levererar än tvärtom de dagar som vi behöver effekten som allra mest. Detta stödsystem för subventioner har lett till en självkvävande marknad där man har svårt att få lönsamhet i investeringar och renoveringar av befintliga produktionsanläggningar. Även det så kallade förnybara drabbas av detta då subventionerna är tillräckliga. Vår uppfattning är således att man har nått en slutpunkt med det system som råder . Det befintliga systemet med elcertifikat bör överges i sin nuvarande form då det inte beaktar de behov som vi framöver har på den svenska elmarknaden. Där måste vi ha ett system som även premierar anläggningar som har förmågan att leverera elenergi med jämn kapacitet oberoende av vilka väderförutsättningar som finns för att fortsatt kunna hålla leveranssäkerheten uppe. lanserade förslaget om en energiunion, en union för energisystemet i som behöver en tilltagande grad av säker, hållbar och konkurrenskraftig energi till rimliga priser för alla invånare. För att uppnå dessa mål är energiunionen inriktad på en trygg energiförsörjning, solidaritet och förtroende, den inre marknaden för energi, energieffektivitet, utfasning av fossila bränslen samt forskning, innovation och konkurrenskraft. Jag och håller givetvis med om visionen om ett konkurrenskraftigt genom ett starkt energisystem, men därefter går åsikterna och den faktiska verkligheten isär i fråga om hur detta ska uppnås och finansieras. För att just klara de bitar som energiunionens energivision målar upp gör vissa ekonomiska beräkningar. Gällande överföringskapacitet mellan länderna är målet att nå en sammanlänkning för varje enskilt medlemsland om , vilket enligt kommissionens beräkningar kommer att kräva investeringar på uppemot 2 000 miljarder . Det krävs för att man ska kunna nå detta, men marknaden kan endast skjuta till ungefär hälften av det beloppet. Enligt kommissionens pressrelease kommer man även att behöva investera mer än 10 000 miljarder i energisektorn . Dessa astronomiska summor är inte finansierade, vilket kommer att resultera i att kommissionen vill lägga ytterligare tryck på marknaden, nätanvändarna, de europeiska fonderna, nationell skattefinansiering och även framtida EU-energiskatter. Vi sverigedemokrater anser att frågeställningen är rimlig gällande vem som ska bekosta de här enorma investeringarna på tiotusentals miljarder. Hur kommer dessa kostnader att fördelas? Ska det vara på skattebetalare? Ska det vara på industri? Ska det vara på elanvändare? Hur kommer det att påverka priset till slutkonsumenterna? Hur kommer det att påverka europeisk industriell konkurrenskraft? Och hur kommer det att påverka det globala koldioxidläckaget? Den sista frågeställningen är om med sin näst intill koldioxidfria och stabila elproduktion till konkurrenskraftiga priser samt fullgott sammanlänkningsmål ska följa och vision. Ska följa en vision som har skapat elfattigdom? Vän av ordning kan fråga sig om det inte borde vara precis tvärtom. ser det som orimligt att man skapar en europeisk energivision som inte är finansierad och som kommer att drabba skattebetalarna med enorma subventioner till förnybara investeringar och därmed lägga en blöt filt över den europeiska industrins konkurrenskraft och klimatmål. Politiska styrmedel såsom subventioner eller skattesanktioner får aldrig utformas på ett sådant sätt att konkurrenskraften för vår industri försämras gentemot vår omvärld. Tillgången till energi är en grundförutsättning för att vi ska kunna behålla och utveckla vårt välstånd. Näringslivets konkurrenskraft får inte försämras till följd av en osäker inhemsk energisituation där vi äventyrar vår goda leveranssäkerhet och vår goda driftssäkerhet. Jag vill med detta yrka bifall till reservationer 1 och 4 i detta betänkande. 41 (C): Jag skulle vilja börja med att yrka bifall till reservationerna 2 och 5 och göra lyssnare och andra uppmärksamma på att också har ett särskilt yttrande i det här betänkandet. har unika förutsättningar för förnybar energi. Det är ett avlångt land, där samvariationen när det gäller vind i norr och i söder, om det blåser eller inte, är ganska liten, vilket gör att det ofta blåser någonstans. Vi har vatten som gör att vi kan balansera vår kraft. Vi har faktiskt också ganska bra tillgång till sol. skulle kunna vara gröna batteri. Det kom en Swecorapport som visar att det mest samhällsekonomiskt lönsamma för oss i är att bygga ut den förnybara energin och bygga ut överföringskapaciteten till andra länder. Det handlar inte bara om att skapa bra förutsättningar hos oss i . Genom att bygga ut överföringskapaciteten, både inom , från norr till söder, och till andra länder kan vi föra över elen till ställen där den behövs bäst och där den gör allra störst klimatnytta. Vi i kan med vår rena energi och vår balanskraft hjälpa andra länder. Vi kan se till att man får mindre problem med , att de baltiska staterna kan förlita sig på svensk energi i stället för på rysk energi och att stora delar av EU faktiskt kan satsa mer på det förnybara trots att de inte har den fantastiska vattenkraften i samma utsträckning som vi har. Men det kräver ganska mycket av oss. Det kräver att vi har ett stomnät och ett bra elnät som fungerar , och, framför allt, från norr till söder. Här finns det fortfarande mycket att göra. upplevs som både slutet och ganska buffligt. Här behövs det mer transparens. Det behövs en granskning av den faktiska samhällsekonomiska nyttan tillsammans med driv på teknikutveckling. Det behövs samordning av projekt för att man ska ta mindre markresurser i anspråk och inte behöva använda lika mycket av den värdefulla skogsmark och som vi har i och som vi ska använda till att faktiskt skapa både mat och förnybar energi. Vi måste våga tänka längre än till vad som kostar minst i antal kronor när det gäller att dra stora kraftledningar. På lång sikt kan det faktiskt vara billigare att göra på ett annat sätt. Men då krävs det ett politiskt mod. Det krävs också politiska förutsättningar för att ska göra det här. Där tycker vi att det är viktigt att riksdag och regering går i bräschen. Det måste också bli enklare att ansluta den förnybara energin till nätet. Alliansregeringen minskade tröskeleffekterna ganska kraftigt när det gäller anslutningen för landbaserad vindkraft, men för den havsbaserade har vi fortfarande ganska stora utmaningar kvar. Där går vi i i bräschen för att slopa anslutningsavgifterna för havsbaserad vindkraft. Vi hoppas att regeringen kan följa efter. har fantastiska förutsättningar för att bli det gröna batteriet i , som vi också tycker att ska bli. Vi har den förnybara elen. Vi har balanskraften. Men kom ihåg att det här också kan minska importberoendet i EU. importerar vi bränsle till EU för . Det är som i stället för att gå till , till och till andra diktaturer, skurkstater och länder som tummar på mänskliga rättigheter skulle kunna gå till svensk landsbygd och till jobb och företagande här i . Det skulle kunna gå till det som skapar jobb här, som skapar förutsättningar att bo och leva i hela landet och som framför allt skapar förutsättningar för ett bra klimat. Det kräver dock att man inte gör som regeringen, det vill säga lägger skatt på det förnybara – lägger skatt på sol och vind. Det kräver att man går före och faktiskt vågar satsa. Det kräver att man ger besked när det gäller de stora havsbaserade vindkraftsparker regeringen nu har på sitt bord. Det kräver att man ger besked om dem för att de, som dessutom ligger i , ska kunna täcka upp för de orosmoment i form av nedläggningar av kärnkraft vi har hört tidigare talare ta upp. Det handlar om att vi måste främja det förnybara, bygga ut elcertifikatssystemet och uppmuntra dem som vill ta ansvar för sin egen energiförsörjning. Det kräver regelförenklingar så att man kan flytta den el man har även inom sin bostadsfastighet. Det kräver framsynthet, och det kräver engagemang och mod. Det kommer att svida. Det kommer att svida för de stora kraftbolagen när småskaligheten tar över. Tänk själva: fanns det några stora jättar för tillverkning av filmrullar. Vissa av dem valde att tycka att den digitala tekniken var något vi inte skulle syssla med. De är mer eller mindre utdöda. Den digitala tekniken används överallt och har förändrat landskapet totalt, och vi ser att de som faktiskt överlevde var de som omfamnade den nya tekniken. På samma sätt är det med energibolagen . De stora energibolagen går på knäna. De vädjar om stöd till olika saker för att kunna överleva och få sina affärer att gå ihop. Men det är inte dem vi politiker ska stötta, utan vi ska stötta teknikutvecklingen och att människor själva vill ta ansvar och producera sin egen energi. Den fajten kommer vi i att ta, precis som vi alltid har gjort. grundades nämligen i tanken att människor vill själva. Människor kan själva, och människor har egna idéer om att vara mindre beroende av andra. Jag har en tvåårig son hemma, och en av de saker han säger oftast är ”kan!”. Han vill göra saker och ting själv, för han tycker att han klarar av det. I det vår rödgröna regering nu skapar är det inte ”kan!”, utan det är ”Staten kan!”. Staten kan ordna energiförsörjningen, staten kan ta in skatt och staten kan tänka åt dig. Men med staten som överrock kommer också det glada utropet ”kunde!”, som kommer när han faktiskt klarar det han vill själv, att försvinna – till förmån för ett passivt barn utan engagemang, utan nyfikenhet och utan drivkraft. Entreprenörer, teknikutveckling och teknikpionjärer som vill gå före göre sig icke besvär i dagens rödgröna samhälle. Staten ändrar nämligen reglerna till förmån för de kollektiva lösningarna, där storbolagen gnuggar händerna och cashar in. Det kommer jag som centerpartist och pappa aldrig att acceptera. Jag vill ha ett som drivs av människors idéer, inte politiska regler. Jag vill ha en värld där vi släpper ut mindre klimatgaser. Därför är visionen om gröna batteri rätt. Därför är visionen om att människor ska få chansen att påverka sin egen vardag lite mer rätt. Därför måste också människor få chansen att bli lite mer oberoende av både elnätsbolag och stora energibolag. Vi kan göra skillnad, men då krävs det också politiskt mod att inte bara göra det som är enkelt och som lobbyisterna lägger framför oss. Då krävs det att vi har modet att stå upp för det vi innerst inne vet är rätt. Därför, herr ålderspresident, tycker jag att man ska rösta för reservationerna 2 och 5 i detta betänkande och dessutom ta tydlig ställning mot regeringens föreslagna solskatt. 42 (V): Det blev mycket om lite av varje i det här betänkandet, hör jag. när vi debatterar redovisning av elnätsverksamhet och betänkandet om just detta kan man konstatera att det kommer att beröra ett brett spektrum av frågor som berör el. Det har vi märkt. Av några talare att döma har regeringen också gjort någonting rätt. I budgetpropositionen , utgiftsområde 21, framgår det att målet för elmarknadspolitiken är att åstadkomma en effektiv elmarknad med väl fungerande konkurrens som ger en säker tillgång till el till internationellt konkurrenskraftiga priser. hoppas givetvis att den nytillsatta kommer fram till en bred uppgörelse om energipolitiken som ger stabila förutsättningar för framtiden och att kommande generationer med stolthet kan titta på historien när vi tog de avgörande besluten för deras vidkommande. Målet innebär en strävan mot en väl fungerande marknad med ett effektivt utnyttjande av resurser och en effektiv prisbildning. Detta omfattar en vidareutveckling av den gemensamma elmarknaden i framför allt , genom en fortsatt satsning på harmonisering av regler och ett utökat samarbete mellan de nordiska länderna. Den satsning som sker på förnybar el inom elcertifikatssystemet måste också utökas. välkomnar regeringens förslag om att utöka kvoten inom elcertifikatssystemet och den lagändring som propositionen föreslår. I propositionen finns det några delar kommer att ha synpunkter på, men det gäller inte utökningen. I granskning av statens roll på elmarknaden slogs det fast att Svenska kraftnäts investeringsplanering har haft brister och kännetecknas av låg transparens men att förbättringsåtgärder kan skönjas. godkände en investeringsplan om drygt 5 ½ miljard kronor. Investeringarna i stamnätet blev dock mindre än planerat, och avvikelserna har enligt vad som anges i Svenska kraftnäts årsredovisning haft tre huvudorsaker:  Entreprenörer har helt enkelt inte klarat av att leverera enligt sina åtaganden.  Elpriset har varit lågt, vilket har gjort att externa parter inte har haft tillräcklig lönsamhet för att kunna fullfölja sina åtaganden inom investeringarna.  Projekt har startats senare än beräknat. Därutöver förklarades avvikelserna av förseningar med anledning av omfattande tillståndsprocesser. överlämnade sin investeringsplan –2018 till regeringen. investeringar beräknas uppgå till 11 ½ miljard kronor . Utbyggnaden av stamnätet för el i är kraftigt eftersatt, och stora delar av det existerande nätet behöver förnyas. Tillkomsten av ny förnybar elproduktion skapar nya flaskhalsar i överföringen, inte minst i där stamnätskapaciteten har begränsningar. Det är uppenbart att nätkapaciteten måste byggas ut, bland annat för att öka möjligheterna att på ett effektivt sätt överföra el från produktionsplatserna – som ofta ligger i de norra delarna av landet – till de södra delar där en stor del av elkonsumtionen sker. Ett viktigt led i att få fart på stamnätsutbyggnaden vore att effektivisera tillståndsprocessen för stamnätskoncessioner. tar denna process orimligt , vilket även har påpekat. Därför driver frågan om att regeringen bör ge ansvariga myndigheter i uppdrag att utreda möjligheterna till en snabbare tillståndsprocess för stamnätskoncessioner. Med detta sagt, herr ålderspresident, yrkar jag bifall till reservation 6 under beslutspunkt 6 i näringsutskottets betänkande 12 om redovisning av elnätsverksamhet. 43 (KD): Kan elnätsverksamhet verkligen vara något att tala om? Med tanke på beslutet om kan vi fråga oss hur mycket el vi egentligen har att distribuera framöver. När det handlar om att kunna bedriva en effektiv och säker eldistribution är det nog bland det viktigaste vi kan tala om i energiväg. Stamnätsutbyggnaden med Sydvästlänken berör många människor i de områden där länken ska byggas. Det finns en oro, inte minst för påverkan på hälsan. Vi kan tycka mycket om människors funderingar om teknikens påverkan och så vidare, men oron kan vara minst lika farlig för människor som om det de facto är så eller inte. Därför är det viktigt för att ha relevanta möten med berörda fastighetsägare och människor på bygden som funderar över om det är bäst att ha ledningarna i luften eller marken och så vidare. Det måste ändå finnas en samhällsekonomisk lönsamhetsbedömning för och givetvis för samhället i stort. Vi ska dock ha klart för oss att överföringskapaciteten har en direkt inverkan på den prisbild som konsumenten får. De elområden som har funnits har främst påverkat priserna i . Det beror på den begränsade överföringskapaciteten. Även om det inte är en jättestor skillnad så märks den, enligt och . När det gäller just överföringskapaciteten är det viktigt att vi har ett säkert system för dessa elnät och att människor blir behandlade lika över hela landet. Att vi ska ha ett land som fungerar likadant från norr till söder är verkligen på agendan just . Är det något vi tar för givet är det en eldistribution som fungerar. Det finns diskussioner i andra länder i om kostnader för el. Vi har hört begreppet energy poverty och att människor inte har råd att betala sina elräkningar. I det land som vi har turen att bo i har vi en annan tanke kring detta: Det ska vara en rättighet att ha en bra eldistribution så att vi kan tända våra lampor, laga mat på våra spisar och så vidare. Därför är det en viktig fråga. Vi kan också ta upp frågan om elcertifikaten, men det kommer vi till i en annan debatt . Vi kan givetvis också tala om och skatterna som regeringen tänker lägga på kärnkraften. Är att ta bort en del av vår baskraft den viktigaste miljöåtgärden man kan göra? Låt oss i så fall vidta andra åtgärder så att vi får fram fler energislag eller bygga vidare på dem vi har så att de utvecklas och ger större effekt. Det här är en viktig diskussion, men jag avvaktar med den tills den kommer upp i ett annat ärende. 44 (S): debatterar vi alltså näringsutskottets betänkande nr 12, 2014/15, som behandlar regeringens proposition Redovisning av elnätsverksamhet och 16 motioner med 23 olika yrkanden från den allmänna motionstiden i vad som här har kallats för elmarknadsrelaterade motioner. När det gäller regeringens proposition ställer sig ett enigt utskott bakom den. När det gäller samtliga motionsyrkanden yrkar jag avslag på dem. Jag yrkar alltså bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Betänkandet är lite spretigt när det gäller motioner från den allmänna motionstiden och handlar inte enbart, som rubriken antyder, om elnätsfrågor. Det handlar om allt från elmarknadens funktionssätt – fungerar den som en marknad eller inte – till teknikvalsfrågor om växelström eller likström. Det handlar om luftledningar eller markkabel liksom om spelregler för kommunala elnätsbolag. En sak visar detta på, och det är att det inom energipolitikens område finns en oerhörd mängd politiska och tekniska frågor att diskutera och debattera. Dessa frågor speglar också de utmaningar som vi ser på nordisk och europeisk elmarknad. De låga elpriser som uppkommit på grund av hög produktion och en effektivare elanvändning på konsumentsidan, inte minst inom näringslivet, innebär att konventionell baskraft har blivit mindre lönsam. Att en större andel av elproduktionen dessutom har blivit mer intermittent innebär också att effektfrågan och effektbalansen, det vill säga vår förmåga att i varje millisekund ha exakt rätt tillgång på el, utmanas. Ett litet och exportberoende land som , som är beroende av vår konkurrenskraft i näringslivet, måste klara dessa utmaningar och därför ta dem på stort allvar. Därför, herr ålderspresident, är jag glad över att regeringen har tillsatt den som just nu står i begrepp att inleda sitt arbete för att hantera dessa utmaningar. Det är utmaningar som vi socialdemokrater tar på största allvar och med en stor portion ödmjukhet.