prot · H20973 · 2015-03-17 00:00:00 — Jag vill alltså ha några reflexioner från justitieministern kring hur han ser på detta och om han tänker ta tag i stalkningslagstiftningen, som ändå har funnits på plats ett tag. Det är ju ofta så, herr talman, att vi tar i i underkant. Vi har en lagstiftning på plats, vi ser att den funkar, och så märker vi i praktiken att vi borde ha skruvat lite hårdare när tillämpningen blir för svag och inte hjälper mot de problem som lagstiftningen är satt att lösa eller motverka. berörde något som också är viktigt för , och det är synen på den som är dömd för detta eller har begått ett brott. Vi ser gärna att man skärper kraven på eftervård. Personer som är dömda för den här typen av brott, för kvinnofridskränkningar och/eller sexualbrott, bör, menar vi, få en senare frigivning om de inte deltar i behandlingsprogram på anstalt. Det har ju aldrig heller getts så mycket resurser till våra kriminalvårdsenheter och anstalter som vad gäller behandling, arbete och utbildning. Det är nog lika glad för som jag, och det är viktigt. Kriminalvården ska vara en vändpunkt och inte en ändpunkt, och vi vet att det är många personer som aktivt försöker förändra sitt liv. Då är det viktigt att man ger dem en chans, men om en person inte deltar i behandling menar jag och att man bör fundera på om personen i fråga ska sitta inlåst längre. Jag vill gärna ha reflexioner även kring detta. 23 (S): Det är rätt som justitieministern säger, att vi måste ha pengar till det här. Allting kostar, men det är klart att detta är en prioriterad fråga. Därför hoppas jag verkligen att vi kan få fram nödvändiga resurser och att vår budget går igenom. När det gäller elektronisk fotboja och integriteten kopplat till det så är det betydligt mindre integritetskränkande än ett fängelsestraff. Man har också alltmer testat möjligheterna att ersätta en del av eller till och med hela fängelsetiden med elektronisk fotboja. Då har man restriktioner på sig att man måste vara hemma vid , man får inte ta droger eller dricka alkohol och man övervakas av frivården. Många upplever ju detta som ett mycket bättre alternativ än fängelse. Vid kontaktförbud blir det inte tal om att vara hemma vid eller något sådant. Däremot handlar det om att inte överträda en viss gräns, och det är ofta inom det område där kvinnan vistas. Det kan vara hennes bostad, det kan vara hennes arbetsplats, det kan vara förskolan där barnen är. Det är lite olika beroende på kvinnans skyddsbehov. Om ett sådant förbud överträds tjuter det hos polisen. Jag kan tycka att den integritetskränkningen inte är så stor om vi jämför med integritetskränkningen för kvinnan och barnen, om det är barn inblandade, som det innebär att ständigt vara rädd, ständigt på flykt och att aldrig veta när mannen dyker upp. Jag tror att det är viktigt att man tittar på hur regelverket tillämpas när man nu äntligen börjar använda det, och jag tror också att en utredning verkligen behövs. Det aviseras ju också, så jag tror att vi kan vara eniga om att det är positivt, och jag ser fram emot det. 24 Justitie- och migrationsminister (S): Jag tror att vi är eniga om det som interpellationen handlar om när det gäller fotboja och att försöka få till ett större användande av fotboja i de här situationerna. Sedan finns det olika tekniker som man kan använda. Det är det som sägs i interpellationssvaret: ”Ett sådant utredningsarbete kommer att ha en generell inriktning med syfte att kontaktförbuden ska tillgodose ett gott skydd i alla situationer där det finns risk för att någon kommer att begå brott mot, förfölja eller på annat sätt allvarligt trakassera en annan person.” Det handlar alltså om en generell inriktning, och då får man titta på och diskutera de frågeställningar som tar upp ur olika perspektiv, både var gränsen går för att man ska kunna få fotboja och områdesfrågan. Stalkningen återkommer jag gärna till. Jag ska inte lova för mycket, särskilt inte nu när utredningsbudgeten som sagt är nedskuren till följd av hur riksdagsmajoriteten röstade . Det gör att vi har ett begränsat utrymme för utredningar, men jag ska gärna titta närmare på den frågeställningen också, även om jag inte kan lova för mycket . Vi är överens om det mesta, men en sak som vi inte är överens om gäller en av de viktigaste frågorna för de kvinnor som utsätts för våld och hot av sina män, nämligen att de får ett bra och rimligt skydd i praktiken. Det ska finnas en kvinnojour som kan hjälpa till, ett skyddat boende som kan hjälpa till. Situationen underlättas inte precis av att borgerligheten tillsammans med röstade emot vår budget . Det innebar att ni drog in 100 miljoner och att ni därmed stoppade satsningar på till kvinnojourerna. När vi nu kan vara överens om att utvidga möjligheterna när det gäller fotboja skulle jag också vilja att säger två ord om hur han ser på kvinnojourernas verksamhet framöver. Där skulle vi verkligen behöva stöd i borgerligheten när vi vill genomföra satsningar på dem. 25 (FP): Den handsken kan jag ta upp . Det är väl klart att det är bara för att ringa. Om vi ser på de resurser som fanns för kvinnojourer 2006 och de som fanns 2014 har de ökat dramatiskt. Det handlar om de stöd och anslag som har getts via staten, via den tidigare regeringen, inte i strid mot några från Socialdemokraternas sida, vill jag understryka. Vi har alltså varit helt överens. Ökningen har varit enorm, och det har varit viktigt och rätt ur alla perspektiv. Det handlar också om att kommunerna har fått ett skärpt ansvar att tillgodose att stödet är på plats. Fler proaktiva kommuner med olika politisk färg ser till att detta också ges den prioritet och omsorg som behövs i det kommunala budgetarbetet. Man vet att det är en avgörande välfärdsfråga för utsatta människor. Jag nöjer mig med att konstatera att vi aldrig har haft ett mer omfattande stöd till kvinnojourer än 2014, men det kan bli ännu bättre. Återkom gärna med förslag till . Jag får återkomma i en skriftlig fråga om stalkning. Det är viktigt att vi belyser frågan och att den läggs på justitieministerns bord. Jag till tacka justitieministern för svaret på min interpellation, inte minst med tanke på att det finns en risk att det här är vår sista interpellationsdebatt. Jag får se till att få iväg några skriftliga frågor i slutet av min riksdagskarriär. Tack för gott samarbete , justitieministern! 26 Justitie- och migrationsminister (S): Jag betvivlar inte alls eller engagemang i själva frågan. Vi såg en utveckling när det gäller kvinnojourer under förra mandatperioden, men jag blev besviken när vi kunde konstatera att borgerligheten ihop med fällde vår budget . Det innebar att mer till kvinnojourerna blockerades. Det var det jag ville ta upp. Det vill vi inte vara med om igen. Det hade varit bra att kunna genomföra den satsningen . Men vi kommer säkert att kunna genomföra satsningen ändå . Då kommer vi att kunna satsa mer när vi förhoppningsvis har en ordning som gör att det går att få igenom budgeten i , men det var ett bakslag i arbetet. Vi är helt överens i frågan om fotboja. Regeringen kommer att föra den bollen vidare. Jag återkommer till stalkningen i ett frågesvar. Jag vill också passa på att säga några ord i vår sista debatt. Vi kom båda två in i 1998. Det har blivit , och jag har genom alla dessa år upplevt som en person med fötterna på jorden, pragmatisk och lätt att samarbeta med – dessutom mycket rolig. Det är ett problem att kommer att bli lite tråkigare när lämnar . Jag önskar dig lycka till i ditt nya arbete, och vi kommer säkert att stöta på varandra i andra sammanhang framöver. Överläggningen var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2014/15:329 om robustheten i det svenska telenätet 27 Statsrådet (MP): har frågat mig vad jag avser att göra för att såväl det fasta som det mobila telenätet ska bli mer robusta så att vi kan undvika olyckliga situationer som den som uppstod . Enligt ansvarsprincipen är det i första hand teleoperatörerna som ansvarar för funktions- och driftsäkerhet hos de elektroniska kommunikationerna. Den som tillhandahåller ett allmänt kommunikationsnät ska enligt lagen om elektronisk kommunikation (LEK) vidta de åtgärder som är nödvändiga för att upprätthålla denna säkerhet i nätet. De åtgärder som vidtas ska vara ägnade att skapa en säkerhetsnivå som, med beaktande av tillgänglig teknik och kostnaderna för att genomföra åtgärderna, är anpassad till risken för störningar och avbrott. Operatörerna ska också bedriva ett kontinuerligt och systematiskt säkerhetsarbete för att uppnå säkrare elektroniska kommunikationer. För att upprätthålla driftsäkerhet, tillförlitlighet och tillgänglighet sker ett omfattande arbete både med förebyggande åtgärder och med att förbättra rutiner och system för att hantera avbrott och allvarliga störningar i de elektroniska kommunikationerna. Arbetet är långsiktigt, men behöver också vara anpassat mot komplexiteten och den snabba tekniska utveckling som sker på området. I egenskap av tillsynsmyndighet genomför () en risk- och sårbarhetsanalys avseende de elektroniska kommunikationerna. Utifrån denna arbetar PTS med förebyggande åtgärder i samarbete med operatörerna, till exempel genom att öka robustheten och redundansen i näten samt skalskydda installationer, reservkraftverk, mobila basstationer etcetera. För att öka samverkan har PTS medverkat i utvecklingen av olika system där operatörerna kan utbyta detaljerad drifts- och lägesinformation på ett standardiserat sätt, inklusive status och prognos för pågående störningar. De större teleoperatörerna medverkar genom att publicera störningsinformation via internet och genom att informera SOS Alarm beträffande störningar som påverkar nödnumret 112. Systemen utnyttjas av operatörerna i arbetet med att återställa kapaciteten och minska konsekvenserna av störningar. Vid riktigt allvarliga händelser sammankallar PTS Nationella telesamverkansgruppen, där de stora teleoperatörerna ingår. genomförs också en större krisberedskapsövning. PTS följer upp den aktuella händelsen via operatörernas incidentrapportering. De kommer därefter att ta ställning till om en fördjupad granskning ska inledas. I rapporteringen ska operatören svara på frågor om bland annat hur många som drabbats, hur länge störningarna varat, hur nödnumret 112 påverkats och vad man ska göra för att något liknande inte ska hända igen. Regeringen följer noga allvarliga störningar och avbrott som uppkommer i de elektroniska kommunikationerna via rapportering från PTS och andra berörda myndigheter. 28 (M): Jag vill tacka statsrådet för svaret på interpellationen, även om svaret var en redogörelse för vad svenska myndigheter gör och inte så mycket om vad statsrådet själv är villig att vidta för åtgärder. Det är bra att statsrådet är stolt över den myndighetsstruktur som fanns på plats när alliansregeringen lämnade över makten och de åtgärder som redan är införda. Min fråga gällde vad statsrådet själv kan tänka sig att vidta för åtgärder. Vi är alla förtrogna med hur man jobbar med dessa frågor på , men uppenbarligen uppstår fortfarande en hel del störningar, och vissa är mer allvarliga än andra. kan det inträffa, som skedde det datum som interpellationen avsåg, att störningar på kan påverka hur lätt det är att använda nödnumret 112. Det kan självfallet bli livsfarligt för personer. Statsrådets interpellationssvar visade att det inte finns en politisk ambition för hur frågan ska mötas. Jag skulle vilja ge statsrådet ytterligare en chans att beskriva för mig och för kammaren vad han avser att göra från politiskt håll för att ge bättre verktyg till myndigheterna eller till telefon- och internetentreprenörerna att skapa en bättre robusthet i det svenska telenätet. Det här är inte bara en fråga om huruvida man har möjlighet att spela Wordfeud med folk över internet, utan det är en fråga som kan handla om människors personliga säkerhet – och statsrådet har fortfarande inte angett någon ambition för hur regeringens arbete med frågan kommer att fortskrida, mer än att man ska observera hur saker och ting utvecklas. 29 Statsrådet (MP): Tack, , för frågan! är det så väl ordnat att en nytillträdd regering inte behöver ta avstånd från det som har gjorts tidigare. Det är rätt bra att det faktiskt har gjorts saker på det här området. Det hade varit väldigt illa om det inte hade gjorts någonting under föregående mandatperioder. I grunden handlar det om två saker. Den ena är att robusthet och driftsäkerhet är en högt prioriterad fråga, både för den tidigare regeringen och för regeringar före den borgerliga. Ansvaret ligger i första hand på operatörerna. Det har även mina företrädare gett uttryck för. Det borde naturligtvis känna till. är den expertmyndighet som har till ansvar att följa upp detta, vilket man även i det här fallet har gjort. Myndigheten genomför därutöver en rad åtgärder för att stärka operatörernas förmåga att klara påfrestningar. Det gäller även i extraordinära situationer. Det vore fel av varje it-minister att gå in i enskilda ärenden och försöka åstadkomma saker i en situation när man inte vet varför situationen har uppkommit och utan att ta reda på fakta. I det här fallet har jag redan nämnt en del av dessa frågor i mitt svar. Det handlar om föreskrifter och tillsyn men också om samverkan med operatörerna om förebyggande åtgärder och krishanteringsförmåga. Utöver detta vill jag nämna att PTS lämnar allmänna råd som förtydligar kraven på driftsäkerhet. Vi har alltså en situation där statsråd jobbar genom myndigheter. Vi lämnar ett regleringsbrev, och myndigheterna lever upp till de målen. Om vi upplever att en myndighet inte har levt upp till de mål vi har satt upp får vi ta det i vanlig ordning. Enligt vad jag har erfarit kommer man att ersätta dessa krav på driftsäkerhet med en myndighetsföreskrift under det här året. Det är inte regeringen eller jag som statsråd som gör det, utan det är den oberoende myndigheten som gör det. I föreskriften kommer det, som jag har förstått det, mer specificerade krav avseende bland annat redundans och reservkraft. Förslaget till ny föreskrift har remissbehandlats, och svaren analyseras . Att jag står bakom den digitaliseringsidé som är grunden för att vi ska kunna ha en utveckling på området som är långsiktigt hållbar är någonting självklart. Det har jag gett uttryck för när jag har besökt utskottet. Men i det här fallet var det en störning som drabbade de aktuella operatörerna, och PTS har varit det hela på spåret. Att jag som statsråd skulle gå in då vore inte lämpligt. Jag skulle till och med avråda från att ett statsråd går in i den typen av frågor. Däremot är vår vision på området klar. När det gäller störningar med avbrutna, misslyckade uppkopplingar är det viktigt att det finns en grund att luta sig tillbaka på när det gäller vilka typer av uppdrag som myndigheterna har fått. I det här fallet litar jag helt och fullt på PTS expertkunnande på området, och jag hoppas att tittar på det nya direktiv som kommer att komma på plats. Det kommer att innebära en annan typ av tänk, som jag hoppas att tidigare statsråd hade tänkt igenom noga när uppdraget gavs. Det är också därför vi kommer att se det införas under det här året. 30 (M): Jag är väl förtrogen med de svenska lagarna vad gäller ministerstyre. Statsrådet ska i sin egenskap av statsråd självfallet inte gå in i enskilda fall – det har jag heller inte bett honom att göra. Det jag efterlyser är en politisk ambition. Var vill statsrådet se ? Ambitioner stakas ut av politiker – det är det som är vår roll. Och precis som statsrådet lämnar en väldigt föredömlig redogörelse för är det genom politisk styrning som våra myndigheter får sina uppdrag. Svaret på min fråga är fortfarande inte givet. Statsrådet kan fortsätta att redogöra för hur myndigheterna arbetar, men jag är ute efter vad statsrådet har för politisk ambition för detta. Är han om det kommer fler sådana här avbrott beredd att ge ytterligare möjligheter, befogenheter och uppdrag till våra myndigheter och möjligen också till teleoperatörerna, eller är han nöjd med situationen så som den ser ut – att det kan inträffa att man inte kan vara säker på att nå larmnumret? Detta är ett exempel, herr talman. Jag vill inte att statsrådet handfast går in och programmerar om i den digitala infrastrukturen. Jag är ganska tacksam över att varken jag eller statsrådet har tillgång till den formen av programmeringsutrustning. Då skulle det definitivt gå åt skogen – framför allt om jag fick tillgång till den. Det är alltså inte det jag ber statsrådet att göra, utan jag ber statsrådet att ha en politisk ambition. Någon sådan har ännu inte framkommit. Med ljus och lykta eftersökes en sådan. 31 Statsrådet (MP): Tack, , för följdfrågan! Den var egentligen en kopia av den första frågan, för uppfattade inte att jag svarade på hans grundläggande fråga. Jag tog med mig interpellationen hit. I den står det mycket tydligt vad frågan handlar om. Den handlar om robustheten i det svenska telenätet, och det är det som jag har redogjort för. Visionerna och ambitionerna på området är väldigt tydliga, men det är inte det vi diskuterar här. Dem har jag redogjort för i annat sammanhang, och jag kommer att redogöra för dem om ställer ytterligare en fråga om just det. Men i det här fallet handlar det om störningar i telenätet. Det handlar om ett datum – ett tydligt datum, – och om en myndighet som har det övergripande ansvaret. Jag kan inte med bästa och godaste vilja utvidga den fråga som har ställt till att gälla någonting annat än de här frågorna. 32 (M): Låt mig då läsa högt! ”Vad avser statsrådet att göra för att såväl det fasta som det mobila telenätet ska bli mer robusta så att vi kan undvika olyckliga situationer som den som uppstod ?” Det är alltså ett exempel. Jag har inte bett statsrådet att gå in på det speciella datumet, utan det är ett ”såsom”. Grundläggande svensk grammatik talar om för oss att det är ett exempel som jag tar för att visa ungefär vad den här frågan avser. Jag frågar vad statsrådet avser att vidta för åtgärder för att undvika sådana situationer. Det är inte en svår fråga. Vi kan diskutera vad som är politik och vad som är tjänstemannaansvar, men jag ställde en följdfråga: Vad är den politiska ambitionen på det här området? Hur vill statsrådet att det här ska utvecklas? Är han villig att ge ytterligare uppdrag och befogenheter, möjligen till våra myndigheter, för att se till att vi kan upprätthålla robustheten i telenätet för att undvika olyckliga situationer där robustheten sviktar? 33 Statsrådet (MP): Jag tycker att blev lite tydligare genom att läsa upp sin fråga och peka på den punkt som han anser rättfärdigar de tidigare frågeställningarna. Det som det här handlar om – alltså , vilket jag redogjorde för i mitt svar som går att läsa på hemsida och titta på – är att det finns en myndighet, en expertmyndighet, som följer den här frågan. Mitt uppdrag är att se till att den myndigheten gör det i enlighet med de mål som vi har satt upp. Arbetet med den nya föreskriften, vilket är det som kanske preciserades och förtydligades i senaste inlägg, har pågått under . Föreskriften beräknas bli klar till den här sommaren. Det är inte ett uppdrag som jag har gett, utan det har funnits . Jag bevakar så att det blir rätt. Föreskriften kommer förhoppningsvis att leda till att vi får tydlighet i denna fråga. Naturligtvis ska ingen behöva vara utan koppling till larmnumret. Här handlar det om människors säkerhet och om förmågan att svara upp mot den typen av larmutryckningar. I föreskriften finns det ett antal detaljer. Jag kan ta upp några av dem. En handlar om att operatörerna ges en ledtid för att uppfylla kraven. Det kommer alltså inte att vara krav som de kommer att ha svårt att leva upp till direkt. PTS beräknar att kostnaderna för operatörernas investeringar kommer att uppgå till uppåt . Det är alltså inga enkla frågor. Det finns också en del kritik från operatörernas sida, och det är någonting som analyserar. Att gå in i detta som lekmän är, precis som också sa, vare sig tillrådligt eller lämpligt. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2014/15:339 om fortsatta regelförenklingar inom bostadspolitiken 34 Statsrådet (MP): har frågat mig på vilket sätt, och inom vilka områden, jag kommer att fortsätta arbetet med regelförenklingar inom bostadspolitiken. Låt mig inledningsvis säga att jag delar uppfattningen att många av de regelförenklingar som genomfördes under förra mandatperioden inom plan- och byggområdet har varit angelägna. Flera utredningar som den tidigare regeringen tillsatte pågår fortfarande eller har redovisats relativt . Det är regeringens mening att arbetet med att förenkla och snabba upp byggprocesserna behöver fortsätta. Regeringen har mot bakgrund av det bland annat aviserat två propositioner inom PBL-området, plan- och byggområdet, som avser regelförenklingar. Det handlar dels om propositionen Nya steg för en effektivare plan- och bygglag och ökad rättssäkerhet för verksamhetsutövare vid omgivningsbuller, dels om propositionen En effektiv och rättssäker PBL-överprövning. Jag är övertygad om att det finns stora möjligheter att förenkla plan- och byggregelverket ytterligare, bland annat mot bakgrund av det arbete som pågår inom den parlamentariskt tillsatta och den så kallade . Därtill arbetar med flera olika uppdrag som syftar till att förenkla tillämpningen av regelverket. Det handlar bland annat om att undersöka om det går att minska kraven på bygglov. Det handlar också om att se över de så kallade avståndsreglerna för friggebodar och så kallade Attefallshus, men också om att bättre samordna regelverket kring avloppsanläggningar mellan och . Utöver det utredningsarbete som redan pågår kan det finnas behov av ytterligare regelförenklingar. Inte minst handlar det om att förenkla administrationen för byggnadsnämnderna. Här menar jag att det bör vara möjligt att förenkla byggnadsnämndernas arbete genom exempelvis smarta lösningar som bygger på informationsteknik. Avslutningsvis vill jag understryka att det bästa sättet för att åstadkomma ytterligare regelförenklingar är att lyssna på dem som tillämpar reglerna. Det handlar om bostadsbolag, byggföretag, kommuner och våra myndigheter. Det är också där som kunskapen finns om vilka regler som utgör de verkliga hindren. Jag är angelägen om att föra en kontinuerlig dialog med berörda aktörer i syfte att identifiera behov av ytterligare regelförenklingar. 35 (M): Jag har som framgått ställt en interpellation till bostadsminister mot bakgrund av de omfattande regelförändringar som den tidigare alliansregeringen genomförde. Det är en av de främsta anledningarna till att vi nu har det högsta bostadsbyggandet . , herr talman, är det ingen som kan vara nöjd med bara detta. Jag tror att det är viktigt att vi fortsätter den regelförenklingsresan om vi ska hantera nuvarande och framtida utmaningar på bostadsområdet. De partier som utgör regering, eller som utgör delar av det rödgröna regeringsunderlaget, motsatte sig samfällt eller var för sig nästan alla dessa regelförenklingar. Talartiden medger inte att jag går igenom alla dessa otaliga exempel. Men jag noterar att den nye bostadsministern numera påstår sig instämma i vikten av ett fortsatt regelförenklingsarbete när det gäller bostäder och byggande, även om det uttrycks i mycket otydliga ordalag. Eftersom konkreta förslag och besked från den nuvarande regeringen har lyst med sin frånvaro inom detta område, precis som när det gäller bostadspolitiken i stort, herr talman, har jag ställt frågan till bostadsministern: På vilket sätt, och inom vilka områden, kommer statsrådet att fortsätta arbetet med regelförenklingar inom bostadspolitiken? Jag får tacka bostadsministern för svaret. Jag vill också vara tydlig med att jag tycker att det är positivt att han numera säger sig ha kommit till insikt om vikten av regelförenklingar inom bostadspolitiken. Det är, som sagt var, avgörande att vi aldrig slår oss till ro i arbetet med att underlätta och stimulera bostadsbyggande i hela .