prot · H209120 · 2015-06-23 00:00:00 — I ett internationellt perspektiv har ett lågt kvinnligt företagande. av den yrkesverksamma kvinnliga befolkningen här är företagare, hälften så många som i . Bara var fjärde företagare i är kvinna. Bland 38 jämförda europeiska länder är det enligt bara tre som har större manlig dominans bland sina företagare än – , och . Med införandet av RUT-reformen har vi nu sett en förändring där kvinnors företagande kraftigt har ökat fram till dess att förändringen i reformen aviserades av den rödgröna regeringen. RUT-reformen innebär att många kvinnor känner att de har kunskap, kompetens och erfarenhet, vilket är tre viktiga kriterier för att man faktiskt ska våga starta ett företag. Det är en bransch som har gjort att många kvinnor också har fått ett första jobb att gå till. Därför undrar jag om man kan kalla sig en feministisk regering när man sätter käppar i hjulet för både kvinnligt företagande och arbetstagande. Vilka analyser har regeringen gjort av hur förslagets effekter slår för kvinnor och män? Är inte detta i allra högsta grad relevant? 38 Finansminister (S): RUT-förändringen i form av det sänkta taket bedöms ha mycket liten effekt på företag, företagande och kvinnors företagande. Den berör en oerhört liten del av dem som använder sig av RUT-avdraget. Bedömningen är att av RUT-användarna kommer att påverkas av det här förslaget, så det är en väldigt liten effekt. Om inte har någon starkare kritik än så mot regeringens jämställdhetspolitik kanske det finns annat som ger större huvudvärk. Annars borde inte ha så mycket huvudvärk alls. Om man tittar på regeringens samlade politik görs det en jämställdhetsanalys i budgetpropositionen, och det är tydligt att den ekonomiska politiken gynnar kvinnor. Kvinnorna kommer att bli ekonomiskt stärkta genom de förslag som regeringen lägger fram i sin budget. I regeringens politik ingår en rad reformer som är bra för kvinnor. Det handlar till exempel om den sänkta pensionsskatten, som ju tyvärr parti stoppade. Det hade varit väldigt bra för många kvinnor med låga pensioner. Det handlar också om vårdnadsbidraget för ensamstående föräldrar. Det är många kvinnor som har det oerhört tufft ekonomiskt som ensamstående föräldrar. De får nu en förbättring. Vi gör också en satsning på förlossningsvården som tyvärr röstade emot. Vi hade också en rad andra förslag. Därutöver har vi ett unikt projekt nu när vi jämställdhetsintegrerar hela budgeten och jobbar med genusbudgetering. Det är ett projekt som redan har väckt viss internationell uppmärksamhet. 39 (M): Jag har faktiskt huvudvärk, för jag tror att detta är ett otroligt stort slag mot kvinnors möjlighet att få tillgång till både kapital och företagande. Jag önskar inte finansministern någon huvudvärk, men det här borde kanske uppröra henne mer. Vi kan tycka vad vi vill, men sanningen är den att det är inom välfärden i någon form som kvinnor startar företag. Innan alliansregeringen tillträdde var möjligheterna att starta företag som erbjuder utbildnings- och välfärdstjänster starkt begränsade. Alliansregeringen ändrade på detta, vilket också har lett till ett ökat kvinnligt företagande. Över hälften av företagarna inom vård, omsorg och utbildning är kvinnor, enligt SCB. Det kan jämföras med att av företagarna inom byggsektorn är kvinnor. Det är också inom välfärden som kvinnor arbetar – tre fjärdedelar är kvinnor. Det är kvinnor, som likt män, vill kunna byta arbetsgivare, göra karriär och få upp sina löner. Den arbetsmarknaden vill nu den rödgröna regeringen slå sönder genom de förslag om vinstförbud i välfärden och krav på särskilda driftsformer som såväl som Socialdemokraterna och har pratat om. Jag tror att kallar det för att avkommersialisera välfärden. För mig är signalen tydlig, fru talman. Den rödgröna så kallade feministiska regeringen gillar helt enkelt inte företagande inom kvinnodominerande branscher, särskilt inte om ambitionen är att företaget ska gå bra, utvecklas, expandera eller varför inte anställa fler. Med den sittande regeringens politik upplever många kvinnor ett stort motstånd och osäkra villkor. Jag är övertygad om att det i en sådan politisk värld blir färre kvinnor som vill starta företag, vilket inte är bra för oss kvinnor men heller inte för hela ekonomi. Inom en regering som kallar sig feministisk borde dessa signaler vara oerhört kontroversiella, men de ses tydligen som helt oproblematiska och ger verkligen ingen huvudvärk. Den rödgröna regeringen säger sig vilja ha ökad jämställdhet, fast inte i form av fler kvinnor som äger och driver företag, företag som till stor del anställer andra kvinnor. Är det rätt uppfattat, finansministern, att jämställdhet mellan kvinnor och män är bra men att det inte gäller när det kommer till att fler kvinnor ska kunna driva egna företag? 40 Finansminister (S): Vad svarar man på den frågan? Självklart tycker jag att det är viktigt att både män och kvinnor driver företag, att det finns företagande för både män och kvinnor. Jag hoppas att fler kvinnor driver företag inte bara inom välfärdsbranschen utan också inom finansbranschen och byggbranschen. Jag vill ha en jämställdhet som innebär att vi har män och kvinnor som driver företag i alla branscher. Det är jämställdhet för mig. Däremot tycker jag att det är rimligt att våra skattepengar, som vi alla betalat in och som vi avsatt för att få bra kvalitet för våra barn i skolan och för en trygg äldreomsorg, vilket är väldigt viktigt för kvinnor som arbetar och driver företag, ska gå till dessa verksamheter, inte till vinster som uppstår genom att man sänker kvaliteten. Det tycker jag är fel. Oavsett om det är kvinnor eller män som driver företag som sänker kvaliteten och tjänar stora pengar tycker jag inte att det är okej. Därför har vi tillsatt en utredning med uppgift att säkerställa att de pengarna, våra gemensamma resurser som är avsatta för våra gemensamma välfärdsverksamheter, också går dit. Dessutom vet vi att det finns en hel del stora riskkapitalbolag som driver dessa verksamheter just för att tjäna stora pengar. De kan komma att påverkas av förslaget, men de som äger riskkapitalbolagen är i väldigt liten utsträckning kvinnor. Däremot driver kvinnor ofta mindre bolag i dessa verksamheter, och de kommer naturligtvis i den relationen att gynnas av det som kan komma ut av utredningen. 41 (M): Det var ju trivsamt att höra att finansministern tycker att det är viktigt att både män och kvinnor kan utveckla sina företag. Tyvärr ligger politiken inte riktigt i den linjen. Under ett yrkesliv tjänar den genomsnittliga kvinnan mindre än hennes manliga motsvarighet. Kvinnor lägger mer än män på städning och tvätt. Det är vanligare att heta och vara vd i ett börsnoterat företag än att vara kvinna och vd. Det finns svart på vitt att , som ses som ett föregångsland i jämställdhetsfrågor, i detta avseende har en lång väg att gå. De länder som har lägst andel kvinnliga vd:ar är också bland dem som präglas av stora offentliga monopol i välfärden. Det är precis i den riktning som den rödgröna regeringen nu vill gå. Under Alliansens tid har reformer som och konkurrens i välfärden bidragit till positiva förändringar. har inte bara bidragit till fler kvinnliga företagare, utan fler kvinnor får sitt första jobb. Det har också lett till att både män och kvinnor fått tiden att räcka till för familj, barn och karriär. I den nyutgivna rapporten ? kan man se hur arbetstiden ökade bland dem som redan arbetade under Alliansens tid. Ökningen motsvarar 13 000 helårsarbeten för kvinnor jämfört med 5 000 för män. Frågan om fler kvinnor i börsnoterade företags styrelser debatteras ofta, men det är inte där slaget står. Slaget står vid hur vägen dit ser ut. Det handlar om lika förutsättningar för företagande, möjligheter till att kombinera karriär och familj, möjligheter till ett första jobb, möjligheter till alternativa arbetsgivare, möjligheter till lönekarriär. Varför vill finansministern förhindra och försvåra just detta för kvinnor? 42 Finansminister (S): Det vill jag inte, och därför driver jag en politik som innebär precis det motsatta, en politik som underlättar för kvinnor att delta i arbetslivet. Det handlar till exempel om de satsningar vi gör på barngrupperna och om ytterligare resurser till fritis. Det handlar om de satsningar vi gör på en bättre skola och en bättre äldreomsorg. Vi vet att en väl fungerande äldreomsorg är oerhört viktig för att kvinnor i vår ålder ska ha möjlighet att arbeta heltid, inte behöva gå ned i arbetstid för att ta hand om äldre anhöriga. Det är tyvärr emot. Sedan tycker jag att det är märkligt att och försvarar stora riskkapitalbolags uttag av stora vinster från vår välfärdssektor med motivet att man vill värna om kvinnligt företagande. Det tycker jag är svagt. Det är viktigt att vi skapar ordning och reda i den här branschen, att vi ser till att våra skattepengar, som vi avsatt för en bra äldreomsorg, för en god sjukvård, för att våra barn ska ha en trygg uppväxt, också går dit och inte till riskkapitalister som ska tjäna stora pengar på det. Men det försvarar med motivet att de värnar om kvinnligt företagande. Jag tycker att det är ett svagt argument. Regeringen driver en feministisk ekonomisk politik. Vi driver en feministisk utrikespolitik. Vi driver en feministisk politik som vi visar med de förslag som vi lagt fram i vår budget och med de övriga förslag som vi lägger på bord. Målet för regeringen är att vi ska ha ett jämställt samhälle där kvinnor och män driver företag, delar på ansvaret för hem och barn och har möjlighet att förverkliga sina drömmar. Överläggningen var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2014/15:553 om utjämningssystem för kostnader för säkerhetspersonal på flygplatser 43 Statsrådet (S): har frågat mig vilka initiativ jag är beredd att ta med anledning av de kostnadsökningar för de mindre flygplatserna som kan bli följden av att kostnaderna för säkerhetsvakter på plattan inte ingår i det så kallade utjämningssystemet. Systemet för avgiftsutjämning för skyddskostnader har tillkommit för att jämnt kunna fördela kostnaderna för säkerhetskontroll vid våra flygplatser. Utan detta system skulle de mindre flygplatserna drabbas av orimligt höga kostnader för säkerhetskontrollen. betalar passageraren samma avgift oavsett vilken flygplats han eller hon avreser från. För att systemet ska fungera på ett rättvist sätt och ge rimliga konsekvenser för de inblandade aktörerna är det viktigt att det är tydligt avgränsat. Detta har skett i lagen om luftfartsskydd där det framgår att det är flygplatshavarnas skäliga kostnader för säkerhetskontroll av passagerare och deras bagage som ska täckas av avgiftsutjämningssystemet. Andra aktiviteter för luftfartsskydd, exempelvis tillträdesskydd och övervakning på flygplatsen, omfattas inte. Därmed är uppkomna kostnader för sådana aktiviteter inte berättigade till ersättning enligt lagen. När det gäller just övervakningspersonal har det från Transportstyrelsens sida inte uttalats några krav på att det ska vara en person särskilt avdelad endast för övervakningsuppgiften. Det finns inte någon ändrad kravbild vad gäller övervakning av behörighetsområdet, och därmed bör inte heller några ökade kostnader uppstå som är relaterade till en ändrad kravbild för luftfartsskyddet. Enligt uppgift från Transportstyrelsen föreligger det sannolikt ett missförstånd här, och styrelsen har rekommenderat aktuell flygplats att ta kontakt med myndigheten för ett klargörande. Mot denna bakgrund är jag inte beredd att nu ta några särskilda initiativ i den här frågan. 44 (M): Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Fungerande flygförbindelser i hela är nödvändiga för jobb, företagande och tillväxt. Det är de mindre regionala flygplatserna som har till uppgift att se till att hela transportinfrastruktursystemet med flyg fungerar, det vill säga att man når ut till alla delar av landet. Det är ofta små flygplatser med små ekonomiska marginaler som ska bära detta. Små kostnadsökningar kan göra att kommuner funderar över flygplatsernas framtid. Just därför har jag ett stort engagemang för de mindre flygplatserna runt om i hela . Den frågeställning som interpellationen gäller dök upp på Airport med anledning av det som skulle kunna hända på grund av det man menade var förändrade regeltolkningar. Jag dristar mig till att läsa upp en del av ministerns interpellationssvar. Hon sa att ”det från Transportstyrelsens sida inte uttalats några krav på att det ska vara en person särskilt avdelad endast för övervakningsuppgiften. Det finns inte någon ändrad kravbild vad gäller övervakning av behörighetsområdet” – det vill säga det område som finns utanför terminalbyggnaderna ute på flygplatsen, också kallat plattan. Mot slutet av interpellationssvaret sa ministern: ”Enligt uppgift från Transportstyrelsen föreligger det sannolikt ett missförstånd här, och styrelsen har rekommenderat aktuell flygplats att ta kontakt med myndigheten för ett klargörande.” Jag blev väldigt glad när jag läste dessa rader och tänkte: Då har det löst sig! Men trots att jag tänkte att det kunde bli en kort och trevlig debatt där vi redan löst frågan gjorde jag ändå som så att jag ringde upp vd och verksamhetsansvarig på Airport – vilket säkert ministern också gjort – och frågade om detta verkligen stämmer. Denne ställde sig väldigt frågande när jag läste upp valda delar av det skriftliga svar som ministern gett till mig och som hon nu läst upp här i kammaren. Han kände inte alls igen sig i svaret. Han hade blivit uppkallad till Transportstyrelsen och fått träffa väldigt mycket myndighetsfolk som förklarade hur man skulle gå till väga. Dessutom var han väldigt tydlig med att myndigheten ändrat sin tolkning av gällande lagstiftning. Man har gjort en ganska stor förändring i tolkningen av gällande lagstiftning. Min fråga till ministern är densamma som den jag ställde från början. Det blir ett nytt tryck på de mindre flygplatserna, där det är helt orimligt att bära de kostnader som skulle uppstå till följd av detta. Är ministern beredd att ta något initiativ i frågan för att underlätta för de små flygplatserna? Det ministern har svarat mig stämmer uppenbarligen inte, såvitt jag kan bedöma det hela. 45 Statsrådet (S): Den uppgift som Transportstyrelsen lämnar är att det inte har skett någon regelförändring och att det därmed inte heller bör ha uppstått några nya större kostnader för de mindre flygplatserna. Med det har jag låtit mig nöja. Men om det förekommer andra uppgifter får vi naturligtvis gå tillbaka och säkerställa att de uppgifter som Transportstyrelsen tidigare lämnat är korrekta. Den åtgärden kommer jag att vidta. Men med mindre än att det har skett regelförändringar eller planerade kostnadsökningar finns det som jag ser det inga skäl att gå vidare i sakfrågan. Det vi behöver göra är naturligtvis att säkerställa att det svar som lämnats stämmer överens med hur det här hanteras i verkligheten. Det är lite svårt att dra några slutsatser utifrån muntliga tredjehandsuppgifter och liknande. Ska man göra förändringar behöver man nog ett lite bättre underlag. Jag kommer naturligtvis efter den här interpellationsdebatten att säkerställa att Transportstyrelsen hanterar dessa frågor på ett sätt som inte försvårar onödigt mycket för de små flygplatserna. Jag kommer också självklart att ställa frågan om det har skett några förändringar, inte i regelverket men i tolkningen av detsamma, vilka i så fall skulle kunna betyda kostnadsökningar. Den uppgift Transportstyrelsen lämnat ger vid handen att så inte är fallet. Här finns det alltså lite olika uppfattningar. Det kanske är bra om flygplatserna och Transportstyrelsen reder ut vad som egentligen är sagt i den här frågan. 46 (M): Ministern pratar om ”muntliga tredjehandsuppgifter”. Jag pratade med vd och verksamhetsansvarig för en av de berörda flygplatserna. Det skulle jag inte kalla muntliga tredjehandsuppgifter. Rimligen är uppfattningen på flygplatserna att Transportstyrelsen har gjort nya tolkningar av gällande lagstiftning avseende övervakning av området utanför terminalbyggnaden. Detta får väldigt betydande ekonomiska konsekvenser för de mindre flygplatserna. Som jag försökte beskriva bottnar mitt engagemang för de mindre flygplatserna i att jag har en stor förståelse för att de små flygplatserna behövs för att flyginfrastruktursystemet ska fungera på ett tillfredsställande sätt. De behövs för att mata trafik in till , men också för att möjliggöra jobb, företagande och tillväxt i hela . Mot den bakgrunden blir det givetvis väldigt viktigt att tillse att de här flygplatserna har ekonomiska villkor som gör att de kan överleva. sker det en förändring i och med att man tolkar om det gällande regelverket, och det är stora ekonomiska kostnader förknippade med detta. Men jag inser att det blir svårt att föra en debatt i kammaren om ministern har fått felaktiga uppgifter från myndigheter och tjänstemän. Då får vi väl lämna debatten därhän. Jag har dock en vädjan från vd och verksamhetsansvarig på Airport. Han ser gärna att ministern och han får möjlighet att prata om de stora ekonomiska konsekvenser som det här faktiskt innebär. Jag har egentligen inget mer att säga. Om vi har olika faktauppgifter blir det svårt att föra någon form av debatt här i kammaren. Vi får väl helt enkelt återkomma om detta. 47 Statsrådet (S): I det här fallet är det alldeles uppenbart att det finns olika uppgifter om vad som har hänt och vilka eventuella förändringar som har eller inte har skett. Det rimliga är att jag tar på mig att gå tillbaka och säkerställa att det svar jag fått stämmer överens med hur detta hanteras i verkligheten, som jag sa i mitt förra inlägg. Sannolikheten är ganska stor att det har skett någon form av missuppfattning i det här fallet. Vem som har missuppfattat vad återstår väl att ta reda på. Det utjämningssystem som finns för att små flygplatser inte ska belastas med hela den kostnad som uppstår för säkerhetskontrollen är naturligtvis ett väldigt viktigt sätt att se till att även små flygplatser kan upprätthålla den säkerhet som krävs för flygplatser i och EU utan att behöva betala den overheadkostnad som det innebär att vara en liten flygplats med ganska få passagerare. Systemet är utformat för att möjliggöra flygtrafik i alla delar av landet, även från flygplatser som inte har så stort passagerarantal. Det är naturligtvis rimligt att handhavandet av regelverken sker på ett sätt som inte försvårar trafiken, som det givetvis är alldeles oerhört viktigt att de säkerhetsföreskrifter, lagar och regler som styr luftfartsverksamheten såväl inom EU och internationellt som i efterlevs. Man får inte tulla på säkerhetskraven, inte heller på de små flygplatserna. Men här föreligger uppenbarligen någon form av missförstånd som jag skulle föreslå att vi reder ut. Vi kan väl ta en förnyad interpellationsdebatt om problemet kvarstår när vi tittat närmare på detta. 48 (M): Utan det här fördelningssystemet – GAS, som det kallas – skulle det vara helt omöjligt för de mindre flygplatserna att existera. Skillnaden i kostnad för säkerhetskontroll per passagerare är så pass stor mellan de små och stora flygplatserna att vi inte skulle ha kvar några små flygplatser utan det fördelningssystemet. Jag menar att ministern har fått felaktig information med sig inför debatten, vilket alltid är olyckligt men alltid kan hända. Men om det bekräftas att det är som jag säger, är ministern då beredd att ta några initiativ för att säkerställa att de mindre flygplatserna inte drabbas av orimligt höga kostnader för säkerhetskontroller? Det är egentligen den intressanta frågeställningen. Det som finns innanför terminalbyggnaden ingår i utjämningssystemet, GAS, där alla flygplatser betalar in en summa och får tillbaka för de faktiska kostnaderna. Skillnaden är att det i det här fallet handlar om att säkerställa säkerheten på plattan, det vill säga det som är utanför terminalbyggnaden. Tycker ministern att det finns någon avgörande skillnad mellan säkerheten på plattan och säkerheten inne i terminalbyggnaden, eller bör båda ingå i systemet? Det är en enkel fråga, alldeles oavsett vilka uppgifter ministern fått med sig. Är det rimligt att alla kostnader för säkerhet ingår i utjämningssystemet? 49 Statsrådet (S): Som jag sa kan vi börja med att ta reda på hur det ligger till. Det kan vara så att jag har fått felaktiga uppgifter. Det kan också vara så att har fått felaktiga uppgifter. Oavsett vilket stämmer de uppgifter som vi har fått från respektive håll inte överens med varandra. Att säkerställa kvaliteten i uppgifterna blir det som jag tänker göra till att börja med. Först därefter blir det aktuellt att ta ställning till om det behöver vidtas några ytterligare åtgärder med anledning av det svar som kommer. Den frågan får gärna ställa i en senare interpellationsdebatt när vi har rett ut sakförhållandena. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2014/15:660 om infrastrukturpropositionen 2016 50 Statsrådet (S): har frågat mig hur arbetet fortlöper med förberedelserna inför infrastrukturpropositionen 2016 på . har även frågat om jag tänker utforma infrastrukturpropositionen 2016 med kapacitetsutredningen som grund och om jag avser att ta hänsyn till några av de slutsatser som framkom i kapacitetsutredningen i framtagandet av infrastrukturpropositionen 2016. gav regeringen i uppdrag att ta fram inriktningsunderlag för infrastrukturplaneringen inför planperioden –2029. Regeringens syfte med uppdraget är att hämta in underlag för en proposition med förslag till inriktning för infrastrukturplaneringen och ekonomiska ramar för planperioden. När har slagit fast en inriktning följer åtgärdsplanering i syfte att ta fram en trafikslagsövergripande nationell plan samt länsplaner för transportinfrastrukturen. Fastställelse av planerna beräknas . inriktningsunderlag ska redovisas . har i sitt uppdrag i uppgift att ta fram ett aktuellt underlag för den kommande planperioden. Jag utgår från att genomför sitt uppdrag med hänsyn till tidigare underlag till regeringen, bland annat kapacitetsutredningen, i den mån det bedömer att de är relevanta och att i övrigt tillför ny kunskap och nya bedömningar. Hur regeringen hanterar sina underlag får jag återkomma till i samband med propositionen. 51 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Vi kan nu konstatera att det har kommit ett uppdrag till att ta fram det inriktningsunderlag som statsrådet beskriver. Det är väldigt bra att processen är igång. Det finns ett antal fastställda mål av riksdag för hur vårt transportsystem ska utformas. Ett sådant är att transportsystemet ska vara samhällsekonomiskt effektivt, och vi ska ha en hållbar transportförsörjning för medborgare och näringsliv i hela landet. Allt detta är viktiga ord: effektivt och hållbart, medborgare och näringsliv, hela landet. Det fordras en stor eftertanke i den infrastrukturproposition som regeringen avser att leverera . Det finns därmed en del viktiga frågor att svara på. I infrastrukturpropositionen ska riktningen pekas ut för vårt transportsystem framöver. Jag ställer mig frågan: Vilka viktiga besked kan vi vänta oss i infrastrukturpropositionen? Kommer det exempelvis att ges besked om framtid? Där vet vi att utredningen ska redovisas . Det har skapats en betydande osäkerhet i hela landet. Kan vi nu äntligen räkna med tydliga besked i infrastrukturpropositionen? Kommer vi att få besked om järnvägens organisation, som hela branschen och hela väntar på? Vi vet allihop att det inte räcker med att ösa pengar över järnvägen. Vi behöver också se till att järnvägens organisation fungerar. Kommer de beskeden i infrastrukturpropositionen? Framför allt vill jag ställa frågan: Vilka garantier kan statsrådet ge till alla de regioner runt om i landet som funderar på om de objekt som ligger i den nuvarande nationella planen fortfarande gäller?