prot · H209122 · 2015-09-03 00:00:00 — Vill vi skapa utrymme för ökad cykling och ökad kollektivtrafik i våra städer som vi ser att bilen har en naturlig roll att spela i vårt transportsystem måste vi säkerställa att biltrafiken kan ledas runt våra städer. Det hela hänger nämligen ihop. ser vi att är hårt drabbad av ett stort trafiktryck och att miljökvalitetsnormer här och var överskrids. Den täta trafiken innebär att bussar ibland har svårt att ta sig fram. är tillväxtmotor på många sätt. Om inte huvudstadens ekonomi funkar så funkar inte heller övriga . Det är viktigt att vi säkerställer att inte drabbas av en trafikpropp. Vi kan konstatera att flera undersökningar har gjorts kring vinsterna med en östlig förbindelse, en ringled runt . Undersökningar från handelskammaren visar att vi kan minska trafiken i . Vad det skulle göra för livsmiljö, stadsmiljö och luftkvalitet säger sig självt. Undersökningar visar också att sju av tio stockholmare är positiva till en östlig förbindelse. Jag noterar att statsrådet glider en aning i frågan. Jag förstår att det finns en del aspekter. Man vill avvakta i planeringsarbetet. Men jag efterlyser ändå en viljeinriktning. Vi kan nämligen konstatera att numera i princip är den enda huvudstad i som inte har en fungerande ringled. Och eftersom vi har diskuterat det här kanske det kan vara dags att åtminstone ge en fingervisning om vart man vill någonstans. Jag kan väl fråga statsrådet om hon utan att utlova någon exakt investeringsplan kan säga något. Ser statsrådet ett behov av en ringled runt ? Eller är det någonting som man inte ser att huvudstadsregionen behöver? Är det rimligt att ska fortsätta vara det enda landet i utan en fungerande ringled runt sin huvudstad? Vad är inriktningen? Vad är statsrådets vision? I detta anförande instämde (M). 134 Statsrådet (S): Låt mig börja med att konstatera att det fattades beslut om den senaste nationella planen så sent som , . Såvitt jag vet beslutades den av den dåvarande regeringen med som största parti. I den nationella planen finns det inte några pengar avsatta för att genomföra en östlig förbindelse. Det som finns är ett uppdrag till Sverigeförhandlingen att utreda finansieringsmöjligheter för en sådan förbindelse. Där finns det ingen annan uppfattning hos den nuvarande regeringen, utan det uppdraget ligger kvar. Att peka ut behov på infrastrukturområdet, i synnerhet av borgerligt regeringsinnehav, är inte alls svårt. Jag har varit runt ganska mycket i och kommer att fortsätta att resa runt mycket i . Det är nästan löjligt enkelt att hitta massvis av behov av ny infrastruktur. I stort sett överallt dit jag kommer pekar näringslivet – både enskilda företag och handelskammare – och den lokala och regionala politiken på vikten av fungerande transportinfrastruktur för att kunna öka arbetsmarknadsregioner och därmed öka antalet arbetstillfällen, minska arbetslösheten och få igång tillväxten men också för enskilda företag att kunna få ut sina varor och få in de råvaror de behöver för att framställa saker. Det är förvisso sant att är tillväxtmotor, men det finns andra motorer i som också behöver fungera. Utan vår basindustri och de exportinkomster som den genererar står sig väldigt slätt. Detta innebär att det inte är svårt att prioritera infrastrukturprojekt, utan det som kommer att bli väldigt svårt är att prioritera bort. Vi måste börja i den andra ändan. Vi kan inte börja med att peka ut enskilda objekt och sedan försöka lägga hela pusslet. Det vi har gjort nu är att be ta fram ett underlag där de pekar ut hur behoven ser ut, vad vi behöver göra totalt sett som nation för att de pengar som vi lägger på att utveckla transportinfrastrukturen i så hög grad som möjligt också bidrar till ekonomisk utveckling och minskad klimatpåverkan. Därefter får vi peka ut de allra mest prioriterade objekten så att vi vet att vi gör rätt saker med pengarna, och därför är det alldeles för tidigt att peka ut ett enskilt objekt som prioriterat. 135 (M): Det är sant att en östlig förbindelse inte ingick i den nuvarande nationella transportplanen. Däremot i den så kallade Sverigeförhandlingen, eller Sverigebygget, som alliansregeringen tillsatte är just första steget en utredning av hur vi går vidare med en östlig förbindelse. Där har redan lämnat en delrapport, så nog kan jag konstatera att alliansregeringen åtminstone tryckte på startknappen för projektet. Man kan ställa sig frågan varför jag tar upp ett enskilt vägprojekt. Varför litar jag inte på att regeringen någonstans ska landa i en rimlig ordning även kring en ringled runt ? Det är inte så konstigt givet de debatter vi har haft här i kammaren . Det är inte så konstigt om man beaktar att och hennes parti ju samarbetar i regeringen med ett annat parti som har ett fundamentalt vägmotstånd i allt man gör. Det har naturligtvis kommit till uttryck i stoppet av Förbifart . Det kan man skratta åt så här i efterhand, men där och då var det inte speciellt roligt att ser hur vallöften från Socialdemokraterna bröts och hur stoppet kostade skattebetalarna . Statsrådet nämnde att det finns andra viktiga områden i , och det håller jag verkligen med om. Men det är också så att om man frågar många företagare runt om i hela , vilket jag har gjort från tid till annan, vilka som är de viktigaste infrastrukturprojekten som de ser behövs är det många som nämner just Förbifart , en östlig förbindelse och en ringled runt huvudstaden eftersom det påverkar så många i vårt land som ska ta sig förbi . Jag kan också konstatera att i den senaste budgetmotionen från i det här huset, innan man formellt sett blev regeringsunderlag, ville man flytta 10 miljarder från vägar. Om dessa 10 miljarder i väginvesteringar flyttas till järnväg skulle det i praktiken innebära att man inte kan påbörja särskilt många nya vägprojekt över huvud taget. Och det här var bara exklusive de medel som skulle gå till Förbifarten. Jag har alltså en viss oro, herr talman, för att man inte kan peka ut en ringled runt som en viktig infrastrukturinvestering. Om Socialdemokraterna till och med kunde bryta vallöften om Förbifarten, vad kan då inte hända i frågan om en östlig förbindelse? Sist men inte minst och bara för att belysa varför den här oron finns kan jag konstatera att , som ju är språkrör för och vice statsminister, har motionerat i den här kammaren om att avbryta all planering av en östlig förbindelse – i princip en form av tankeförbud. Därför vill jag ställa en fråga till statsrådet. Kommer det väldigt tydliga motståndet från ett av de två regeringspartierna mot vägar i allmänhet och ringleden och en östlig förbindelse i synnerhet att spela någon roll i regeringens beslut om en östlig förbindelse? I detta anförande instämde (M). 136 Statsrådet (S): Jag tror nog vid det här laget att det är ganska väl utrett och att även har ganska bra koll på att det som diskussionen kring Förbifarten handlade om inte alls var huruvida vägen skulle byggas, utan det var att ge de inblandade parterna i det projektet en möjlighet att omförhandla finansieringen. Det utrymmet gav regeringen. Det visade sig dock att det inte fanns någon vilja från en av parterna att komma fram till en ny uppgörelse, och därför ligger den gamla fast och bygget återupptogs. Det finns naturligtvis olika uppfattningar både inom partier och mellan partier om var tyngdpunkten ska ligga och vad man ska prioritera. Det är heller inte så att utgör en del av ett regeringsunderlag. utgör en del av regeringen, och regeringen har bland annat till uppgift att styra myndigheter och ge utredningsuppdrag. Det utredningsuppdrag som föreligger innehåller fortfarande ett uppdrag att utreda finansiering av en östlig förbindelse. Det är det som den tidigare regeringen har gjort och inte mer. Om man nu tyckte att det här var så viktigt och hade pengar till det hade man faktiskt kunnat välja att prioritera det i nationell plan när man ändå fattade det beslutet . Det gjorde man inte. Jag tror att det kommer att bli en väldigt intressant och väldigt utmanande och svår process att identifiera vilka av alla de angelägna och viktiga objekt runt om i landet, med sinsemellan helt olika funktion men i den lokala eller regionala kontexten oerhört viktiga infrastrukturprojekt, som vi ska prioritera . Jag tycker att det är viktigt att vi ser till helheten i första hand, att vi identifierar de objekt som man kan se bidrar till att vi får effektiva transportsystem, att vi utnyttjar skattepengarna maximalt effektivt och att vi ser till att transportsektorn minskar sin andel av miljö- och klimatpåverkan. För att kunna göra den bedömningen tror jag att vi först får ha ett underlag som visar hur helheten ser ut. Sedan kan vi diskutera enskilda objekt. 137 (M): handlar ju den här debatten inte om Förbifarten, men eftersom vi är inne på den kan jag ändå konstatera att det var väldigt tydligt från redan från början i den här processen att man inte var intresserade av att omförhandla något avtal, utan man såg tvärtom att behövde Förbifarten. Därmed kan man alltså konstatera att de på skattebetalarnas nota var helt i onödan. Jag ska dock inte grotta ned mig i detta, herr talman. Jag är väldigt glad för att Förbifarten nu byggs, och därmed kan jag också konstatera att det logiska steget härnäst förstås är att fullborda ringleden runt så att vi inte har byggt Förbifarten i onödan, om man säger så, utan faktiskt kan tillgodogöra oss hela den potential som finns i att kunna leda trafiken runt i alla delar så att vi slipper köer, dålig luftkvalitet, miljökvalitetsnormer som överskrids med mera. Jag är glad att tanke- och utredningsförbudet som motionerade om inte längre finns utan att alliansregeringens utredning kring en östlig förbindelse fortgår. Jag hoppas naturligtvis att den tas vidare också av en regering som delvis består av ett parti som tycks vara notoriska motståndare till vägar i allmänhet. Jag hoppas att vi kan se en ringled kring , för jag tror och hoppas att också statsrådet delar bilden att trafiksituationen på många sätt är ohållbar i vår huvudstadsregion och att vi har allt att tjäna på att faktiskt möjliggöra både för en ökad cykling och en ökad kollektivtrafik i genom att flytta ut biltrafiken så att den inte längre får puttra ut avgaser i långa köer. Bilarna kan då på ett effektivt sätt komma fram , och vi kan möjliggöra en bättre stadsmiljö. Jag hoppas därför att utredningen blir mer än en pappersprodukt och att den leder till konkreta investeringar. 138 Statsrådet (S): Att främja en god stadsmiljö och god framkomlighet är oerhört viktigt. Den här regeringen prioriterar jobben och miljön som två av våra riktigt stora huvuduppgifter. I den kontexten har naturligtvis transportinfrastruktur och trafik väldigt viktiga roller att spela. Vi har skjutit till till stadsmiljöavtal som syftar till ökat bostadsbyggande, inte bara små friggebodar, förlåt Attefallshus, utan faktiskt riktiga hyreslägenheter som studenter och andra kan flytta in i – kopplat till hållbara transportsystem i våra städer. I den förbifart som berömmer fanns det inte egentligen någon anpassning för framkomlighet för kollektivtrafik. Det är klart att man kan tänka sig att förbättra för biltrafiken steg för steg, men det finns mycket som pekar på att för varje gång man bygger ut vägsystemet ökar också biltrafiken. Vi behöver ställa om trafiken framför allt i våra större städer, där det finns andra alternativ, till att bli mindre klimat- och miljöpåverkande så att människor, miljö och utrymme sparas. Det är möjligt att man ändå kommer att komma fram till att till exempel Östlig förbindelse eller andra vägprojekt behövs. Men vi måste tänka helt annorlunda i smartare, hälsosammare och friskare transportsystem – inte minst i våra städer. Överläggningen var härmed avslutad. § 24 Svar på interpellation 2014/15:741 om lagar och regler kring drönare 139 Statsrådet (S): har frågat mig vad i lagar och regler om drönare kan förnyas redan nu innan EU:s lagstiftning förändras, och hur snabbt detta kan göras så inte säkerheten minskar för flyg och människor. Precis som beskriver har användningen av drönare ökat explosionsartat . I har vi föreskrifter som reglerar bland annat konstruktion och verksamhet med obemannade luftfartyg under . Över regleras de på EU-nivå. Dessutom är luftfartslagen tillämplig på alla slags luftfartyg, även på så kallade drönare. Regler finns alltså redan. I många fall handlar det om att kännedomen om gällande regler inte är tillräcklig. Men jag kan också konstatera att den tekniska utvecklingen, tillsammans med den ökade användningen och de incidenter ger exempel på, gör att det finns anledning att se över regelverken. Att vi dessutom har olika nationella regler inom EU är inte önskvärt vare sig ur brukar- eller tillverkarperspektiv. Jag ser därför positivt på förslag från om EU-gemensamma regler för drönare både över och under , som väntas . Både regeringen och berörda svenska myndigheter deltar aktivt i de diskussioner som pågår om reglering av drönare på EU-nivå och internationell nivå. Sedan jag senast svarade på en interpellation om drönare , där jag berättade om ett antal av de pågående aktiviteterna, har det exempelvis blivit klart att ska stå värd för ett internationellt symposium om drönare och fjärrstyrd flygtrafikledning. Transportstyrelsen har beslutat om en strategi för sitt arbete med regelverket för drönare. Den europeiska byrån för luftfartssäkerhet – – har öppnat ett samråd om kommande EU-reglering. Samrådet kommer att ligga till grund för förslag . undrade dock vad i reglerna som kan ändras redan innan vi har ett nytt på plats. Jag är inte övertygad om att det är önskvärt att göra några större nationella förändringar innan vi har sett förslagen som lägger fram i en närtid. I Transportstyrelsens strategi för sitt drönararbete ingår bland annat att se över det svenska regelverket. Jag vill därför inte föregå den analysen. Regeringen och berörda myndigheter följer dock utvecklingen noga för att eventuellt kunna agera. Generellt är det viktigt att vi har regelverk som stöder den tekniska utvecklingen och de nya användningsområden och affärsmöjligheter som tekniken innebär. Just i fråga om drönare är det viktigt att särskilt beakta frågor om integritet, säkerhet och användningen av luftrummet. 140 (KD): Tack för svaret, statsrådet! Jag är näringspolitiker, och jag sitter inte i trafikutskottet. Anledningen till att jag ställde frågan var ganska många tv-inslag om de oklara och otydliga reglerna för både köpare och säljare av drönare. Det är dessutom olika regler för hobbyverksamhet och ren näringsverksamhet. Det är min utgångspunkt för mina frågor. Jag konstaterar att statsrådet inte riktigt har bemött min fråga om vad till exempel återförsäljarna har för skyldigheter. Det är lite grann vad jag vill komma åt. Även om det finns EU-regler på gång måste självklart de som säljer veta vad som gäller, om de ska informera köparna på ett särskilt sätt. Det försvåras helt enkelt av att det är så många myndigheter involverade i fråga om tillstånden för drönare. Det finns ett antal rättsfall där olika länsstyrelser över landet har gett olika besked. Länsstyrelserna är ju statens förlängda arm. Därför borde de samråda sinsemellan i hur de ska hantera frågorna. De ser på drönarna på olika sätt, till exempel huruvida kameror ska räknas som fasta eller om de ska räknas på annat sätt. Det här är ett problem som berör fler och fler . Återförsäljare har ingen skyldighet alls att informera köparna om vilka lagar och regler som gäller, men många gör det ändå därför att de får frågor. Jag kan tycka att när det ändå har funnits rättsfall – Datainspektionen har varit involverad – är det önskvärt med något slags tanke om hur vi ska hantera frågan över landet. är ett litet land, men gång på gång får vi upptäcka att saker inte hanteras lika över länen. Det är inte bara landstingen som är krångliga att ha att göra med utan uppenbarligen även länsstyrelserna. Jag är också nyfiken på det faktum att vid ett möte i har man enats om att jobba med ett antal punkter inom EU för att snabbt komma fram med olika lösningar. Det är kanske vad statsrådet menar i fråga om , men jag är ändå nyfiken på hur snabbt arbetet kommer att gå. Ska den planerade konferensen i vara något slags avstamp för en diskussion om nya regler? Hur ser tidsplanen ut? 141 Statsrådet (S): Det finns egentligen ingen anledning att sprida en bild av att det inte finns några regler om hur drönare får användas i . Den bilden är helt enkelt inte sann. Jag tror att det är viktigt att vi hjälps åt i den allmänna debatten att ge en saklig och korrekt information. Det finns regelverk för när tillstånd behöver sökas för att få använda drönare och när det är fritt fram, viktgränser och så vidare. Däremot kan, precis som jag sa i mitt interpellationssvar, kunskapen om regelverken variera en del. Det vanligaste exemplet på oro för hur drönare kan missbrukas eller utgöra problem handlar ofta om drönartrafik i närheten av eller rent av i luftrummet runt flygplatser. Där är det glasklart att man inte får köra drönare. Det är fråga om ett avgränsat luftrum där man inte får framföra någon som helst farkost, oavsett om det är med eller utan förare, utan att ha fått tillstånd från myndigheterna. Det är tydligt och klart. Sedan finns andra regler om att inte framföra en drönare utom synhåll eftersom det inte finns en tillräckligt välutvecklad teknik för det. Visst finns det regler. Det är viktigt att vi har gemensamma EU-regler så att tillverkare kan anpassa sina tekniska standarder till ett gemensamt regelverk och så att användare av tekniken kan veta att regler som gäller i ett land också är tillämpliga och gäller i det andra landet. När det gäller förslaget om att försäljare av drönare ska ha någon sorts informationsskyldighet finns det ett problem, nämligen att vi faktiskt inte vet om alla som köper drönare gör detta i . Det innebär att om man köper sin drönare av en försäljare i ett annat land eller om ett företag eller en privatperson kommer hit från ett annat land och använder sin drönare här är det inte säkert att man har tillgång till information om det svenska regelverket. På samma sätt som en bilförsäljare inte är skyldig att upplysa bilköparen om trafikregler i är det kanske inte rimligt att kräva att försäljare av drönare ska informera om regelverket. Däremot ska man naturligtvis kunna svara på frågor. Det är angeläget att vi inte bara följer utan också aktivt deltar i det arbete som pågår både på EU-nivå och på internationell nivå, så att vi får gemensamma regler och både kan bejaka den nya tekniken och dra nytta av de enorma möjligheter som följer med den som vi säkerställer att det sker på ett säkert sätt som varken hotar integriteten eller flygsäkerheten. 142 (KD): Liknelsen med ett bilköp är kanske något långsökt eftersom vi förutsätter att de flesta som köper en bil, i alla fall förhoppningsvis, har körkort eller något slags bakgrund i trafiken och har kunskap därifrån. Även om man köper en bil åt någon annan kan jag tänka mig att man i alla fall får något slags instruktion om hur den fungerar. Dessutom är framförande av fordon ganska reglerat över huvud taget. Det handlar mycket om att det är en hobbyverksamhet för vissa men en näringsverksamhet för andra. Det handlar också om att den här typen av kameror och så vidare också kan användas för andra syften än att man bara tycker att det är kul att ta flygfoton eller att man gör det av någon näringsanledning. Risken för att man kommer in i ett luftrum är inte acceptabel. Om man tittar på andra länder ser man att detta är en tjänst som kommer att utvecklas otroligt mycket mer . Vi vet att till exempel det stora företaget på nätet, Amazon, har velat ha leveranser med drönare. Vi har sett exempel på att även Google och andra företag också vill använda dem på olika sätt. har väl den mest generösa lagstiftningen här, tror jag. Där ligger min poäng, som statsrådet inte riktigt plockade upp i det förra inlägget. Vi har ett litet land med olika tolkningar av de regler som uppenbarligen finns. Vi har olika tolkningar hos landets olika länsstyrelser. Frågan är om det är helt riktigt att ha det på det sättet. Jag kan inte tycka det. Jag tycker fortfarande att vi är ett alltför litet land för att det ska finnas sådana skillnader. Vi borde kunna jämna ut dem, inte minst för de företag som både köper och säljer och också för kunderna. Jag köper heller inte argumentet att man om man köper en bil eller en drönare utomlands kanske ändå inte får någon information om vad som gäller i . Nej, självklart är det så. Jag kan köpa vilken manick som helst i ett annat land och inte få någon information om hur den fungerar, speciellt inte om hur den ska anslutas i eller något annat. Men vi är i just . Frågan är om punkterna för nya riktlinjer i EU är tillräckliga och om det går att göra något över huvud taget redan nu eller om vi bara ska avvakta . 143 Statsrådet (S): Det är inte så att vi bara avvaktar. Även på det här området pågår ett intensivt arbete där svenska myndigheter i allra högsta grad är involverade och där vi har varit och setts som ett föregångsland. Vi var ganska tidigt ute med att ha ett regelverk för drönare. Det är viktigt att påpeka att den som köper en teknisk utrustning av något slag också rimligen har en skyldighet att försäkra sig om att man vet hur den får användas. Det gäller drönare precis som all annan teknisk utrustning. Jag tycker självklart att gällande regelverk ska vara detsamma oavsett i vilken landsända man råkar befinna sig. När det gäller just denna lagstiftning och dessa regelverk har problemet varit att det inte har avgjorts hur lagstiftningen ska tolkas. Det handlar framför allt om kameran ska anses vara fast monterad eller handhållen i förhållande till de lagar som finns på området. Däremot finns det lagar mot till exempel det vi kallar kränkande fotografering. Även om man har teknisk möjlighet får man inte lov att fotografera människor i badrum, omklädningsrum och så vidare, det vill säga i utsatta situationer. Det finns också lagar om hur man får fotografera landskap och sprida detta. Det finns alltså lagstiftning som i allra högsta grad är tillämplig också för drönare. Det är en poäng med att den lagstiftning vi har, som till exempel ska skydda människors integritet och säkerställa luftrumssäkerhet, utvidgas till att omfatta drönare, så att lagstiftningen och regelverken inte i alltför hög utsträckning blir teknikberoende och vi får en särskild lagstiftning eller ett särskilt regelverk för fotografering från drönare. Det är hur fotografierna används och sprids och hur kränkande de kan upplevas som bör vara vägledande för regelverken. Det pågår nu en domstolsprocess om frågan om kameraövervakning och hur den ska tolkas i förhållande till drönare. Vi har som sagt ett regelverk. Man behöver antagligen bli ännu bättre på att informera om det. Det finns mycket information att tillgå, inte minst på myndigheternas hemsidor. Det vore oerhört olyckligt om vi precis innan – egentligen under samma halvår – EU är på väg att komma med förslag på regelförändringar skulle byta eller förändra regelverket för att sedan, efter ganska , åter ändra det. Om det är något vi inte behöver på detta område så är det många olika besked, precis som interpellanten själv framhöll i sin interpellation. Därför tror jag att det är klokt att ha lite is i magen, delta aktivt i det arbete som pågår med regelframtagande på EU-nivå och på internationell nivå och sedan anpassa och eventuellt också göra tillägg i svensk lagstiftning utifrån det grundläggande regelverk som EU kommer fram till. 144 (KD): En sista sak som jag gärna vill skicka med i det fortsatta arbetet med riktlinjerna och så vidare är att , som vi vet, ofta är duktigt på att implementera saker som beslutas i EU. Andra länder är kanske inte fullt lika duktiga alla gånger. Det är klart att jag litar på att det kommer att bli tydligare och mer relevant för både köpare och säljare när det som beslutas på EU-nivå kommer på plats.