prot · H20970 · 2015-03-11 00:00:00 — LOVA stimulerar till ett konkret åtgärdsarbete och till samverkan. Att LOVA-stödet nu har permanentats är bra, och är det viktigt, så som vi från Alliansens sida skriver i vår reservation om renare hav, att anslagen till LOVA ligger kvar på en hög nivå. Vad vi också lyfter fram i den reservationen är behovet av internationellt samarbete när det gäller havs- och vattenpolitiken i stort och när det gäller i synnerhet. är ju ingen svensk insjö utan ett gemensamt innanhav som vi delar med åtta andra länder. Då krävs det samarbete och en politik som bygger på insikten om att inte ensamt kan lösa de utmaningar vi står inför. Vi måste få alla länder runt att bidra och att ta ansvar. I arbetet för att minska övergödningen är jordbruket en central aktör. Det svenska jordbrukets arbete för att minska näringsläckaget har varit mycket framgångsrikt. konstaterar i sin utvärderingsrapport om den svenska miljöpolitiken att vårt kväveöverskott per hektar jordbruksmark är avsevärt mycket lägre än i övriga . Vi är dock långt ifrån klara. och de svenska jordbrukarna behöver fortsätta sitt målmedvetna arbete för att minska näringsläckaget genom att implementera ny teknik och ny kunskap och genomföra beprövade, effektiva åtgärder såsom strukturkalkning och anläggning av skyddszoner och våtmarker. Vad som är viktigt är att vi i inte för en politik som exporterar vår negativa miljöpåverkan till andra länder. Det, herr talman, är jag rädd för skulle bli konsekvensen om regeringen går vidare med sitt förslag om en straffskatt på det svenska jordbruket i form av en återinförd handelsgödselskatt. En handelsgödselskatt skulle ytterligare försämra svenskt jordbruks konkurrenskraft med risk för att svenskt jordbruk, som ligger i miljö- och klimatmässig framkant, slås ut och att produktionen i stället flyttar till andra länder runt . Det vore ingen vinst för , snarare tvärtom. För miljöns- och klimatets skull ska vi utveckla, inte avveckla, det svenska jordbruket. I stället för att exportera våra miljöproblem ska vi exportera kunskap och goda erfarenheter. Regeringen måste fortsätta verka för att goda erfarenheter från till exempel projektet näringen kommer alla våra vänner kring till del. För jordbrukets arbete med att minska näringsläckaget är stöden i landsbygdsprogrammet mycket betydelsefulla. Jag vill därför återigen uppmana regeringen att skyndsamt driva på för att det svenska landsbygdsprogrammet ska godkännas av . Det är viktigt för jordbrukare liksom för vattenvården. Efter denna debatt om vattenvård följer debatter om två andra betänkanden från miljö- och jordbruksutskottet, ett om kemikaliepolitiken och ett om avfall och kretslopp. Det är frågor som jag delvis redan berört och som är viktiga för vattenvården och för vattenmiljön. I avfallsbetänkandet lyfter utskottet fram, på Alliansens initiativ, att måste vara pådrivande för att minska nedskräpningen av haven. Problemet med marint skräp är stort, växande och allvarligt. Det är ett problem som måste tas på större allvar. När det gäller kemikaliepolitiken nämnde jag tidigare Alliansens strategi för en giftfri miljö som central i arbetet för att säkerställa hav och vatten utan gifter. Vatten är vårt viktigaste livsmedel, och därför är det fundamentalt att säkerställa att grundvatten och dricksvatten inte förorenas. Den av alliansregeringen tillsatta är viktig för att säkra en tydlig ansvarsfördelning och en säker framtida dricksvattenförsörjning. Resterna av vad vi äter och dricker ska ju renas. Ett växande problem är rester av läkemedel i avloppsvattnet. Halterna av läkemedelsrester i avloppsvattnet har ökat kraftigt, och våra reningsverk är helt enkelt inte byggda för att klara av att hantera denna typ av föroreningar. Det innebär dessvärre att många läkemedelssubstanser hamnar i miljön. Det är allvarligt, och för att möta problemet satsade alliansregeringen på pilotprojekt för avancerad avloppsrening. Arbetet med att utrusta landets reningsverk med mer avancerade reningsmetoder måste fortsätta, vilket Alliansen lyfter fram i reservation 4 som jag härmed också yrkar bifall till. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att arbetet med vattenvård är viktigt inte bara för miljön som sådan utan att det dessutom är långsiktigt lönsamt om vi investerar i effektiva åtgärder. Om detta blev alla påminda som läste gårdagens . Gårdagens handlade om den undersökning som Zennström Philanthropies har gjort tillsammans med om hur miljö och ekonomisk tillväxt runt hänger ihop. Artikelförfattarna argumenterade för lokala miljöåtgärder i utifrån ett ekonomiskt perspektiv. Det var ett välkommet debattinlägg, för det är viktigt att vi i större utsträckning ser miljöåtgärder och investeringar som nödvändiga för att skapa tillväxt och välståndsökning. I detta anförande instämde (M). 59 (SD): Vi är här för att debattera miljö- och jordbruksutskottets betänkande rörande vattenvård. Jag tänkte till största delen fokusera på som är en fråga som vi sverigedemokrater tänker fortsätta att prioritera å det högsta. Tittar man på en karta över förstår man att utgör en dominerande aspekt av vår vattenmiljö. är viktig inte bara för vår närmiljö utan har också stor ekonomisk och kulturell betydelse. Geografiska fakta understryker dessutom att är känslig, till och med mycket känslig. omges av nio industri- och jordbruksnationer, och i omedelbara närhet lever omkring 85 miljoner människor. Det är således knappast förvånande att vi har allvarliga problem. På grund av att det är många olika länder inblandade blir problemen också svåra att lösa. Läget för är att betrakta som akut. Antalet syrefria bottnar har ökat med flera . Problemen med övergödning går inte att överdriva. Näringsämnen som förväntas göra nytta på bondens åker förflyttas av vattenströmmar till där ohämmad tillväxt resulterar i syrebrist och bottendöd. Vi ser liknande problem och ett liknande orsakssamband i vissa av våra svenska sjöar. Ett seriöst arbete har bedrivits på området. Det så kallade lokala vattenvårdsprojektet, LOVA, drivs. Vi skrev under den så kallade Helsingforskonventionen , och 1980 trädde den i kraft. Det finns ingen uppenbar konfliktyta gentemot andra partier i den här frågan. Kanske är det i stället så att vi är överens om att det finns svårigheter att helt eliminera utsläppskällor utan att det får orimliga konsekvenser för jordbruket. Metoderna har varit källor till politiska konflikter. Den nuvarande regeringen tycks vilja fokusera på ett stickspår i form av höjd skatt på handelsgödsel. Det är ett politiskt förslag som inte kommer att minska övergödningen men som skulle slå hårt mot det svenska lantbruket. Vi i vill ändå ta fasta på det viktiga arbete som har utförts på området. Övergödning från svenska källor har de facto minskat. Om vi genom internationella organ exporterar denna kunskap till övriga nationer kan vi hjälpa andra att få till stånd samma utveckling. Vi misstror varken ambitionerna, kunskaperna eller ansträngningarna på detta område i till exempel eller . Men vi vet att dessa länder har sämre ekonomiska förutsättningar att agera. Vi tror att ett mer utvecklat samarbete med dessa länder är en framkomlig väg för att ytterligare minska utsläppen av närsalter till i ett helhetsperspektiv. Detta får dock inte innebära att våra ansträngningar på det nationella planet upphör. Bland annat har vi lyft fram strukturkalkning som en möjlig åtgärd, åtminstone för vissa jordar. Vi är medvetna om att detta inte är en magisk kula för att komma till rätta med övergödning men väl en strategi värd att titta betydligt närmare på och utvärdera. Vi har i tidigare budgetförslag anslagit miljardbelopp för detta ändamål. Det är en fråga vi kommer att fortsätta att prioritera högt även framöver. Ett annat problem som har en ekologisk men även en rent estetisk dimension är förekomsten av plast och annat skräp i och utmed våra kuster. Problematiken är komplex, inte minst eftersom det finns svårigheter att kontrollera att skräp inte sprids. Emellertid vill vi vara drivande i ett regionalt arbete för att minska mängden plast i och underlätta lokala initiativ att sanera kustområden. Frågan behöver lyftas upp högre på dagordningen. En global uppskattning ger vid handen att i storleksordningen släpps ut i haven från fartyg, vilket ur miljösynpunkt är problematiskt. , och är belägna i en region med tät fartygstrafik. Vi är knappast förskonade även om den totala mängden plast är svår att uppskatta. En konkret effekt av detta som var och en kan konstatera är att skräp på stränder i form av plast och annat ser illa ut och därmed är ett miljöproblem. Därutöver vill vi påskynda arbetet med att utreda plastens ekologiska effekter. Det finns farhågor om att plasterna mals ned till mikroplaster i haven som tas upp av vattenlevande djur och integreras i näringskedjan. I slutändan kan detta även få konsekvenser för oss människor när vi konsumerar exempelvis fisk och räkor. Med detta sagt vill jag yrka bifall till reservationer 2 och 3. I detta anförande instämde (SD). 60 (M) replik: Jag måste naturligtvis ta tillfället i akt att ordentligt få debattera de väldigt angelägna frågor som jag var inne på i mitt anförande. Ledamoten sa i sitt anförande att i den här frågan finns det inte några stora politiska skiljelinjer. Självklart är vi tack och lov överens i riksdag om att vi ska försöka komma till rätta med övergödningsproblemen, att vi måste skapa en hållbar förvaltning av våra fiskeresurser och så vidare och skapa en god havsmiljö och vattenmiljö i stort. Men på en väldigt central punkt är vi oeniga mellan och Alliansen och . Det handlar om vår viktigaste miljöorganisation, nämligen EU. Havsmiljön och vattenfrågorna är kanske ett av de absolut tydligaste exemplen på behovet av internationellt samarbete. Det lyfter ledamoten fram i sitt anförande. Men EU är den organisation som på allvar kan försöka att komma till rätta med övergödningsproblemen i , få till en stark kemikalielagstiftning som gör att vi inte förorenar våra vatten och som kan säkerställa att vi kan förvalta torsken som simmar över de svenska, polska, danska och finländska gränserna. Min fråga till och är, om vi nu ska följa den sverigedemokratiska linjen och lämna det europeiska samarbetet: Hur ska vi kunna lösa och på allvar kunna ta oss an utmaningarna som vi har kring och på andra miljöområden utan att vara med i vår absolut viktigaste miljöorganisation, nämligen EU? 61 (SD) replik: Det är glädjande att vi kan vara överens om att det är viktiga frågor och att vi har ett engagemang i frågorna. När det kommer till Europeiska unionen håller vi i med om att det är ett otroligt viktigt verktyg. Vi är medlemmar i unionen och ska göra allt vi kan för att samarbeta inom ramen för Europeiska unionen för att förbättra situationen för våra hav. Men vi behöver ingen överstatlig monsterstat för att genomföra detta. Det finns en mängd olika samarbetsorganisationer som vi kan arbeta i. Vi ska naturligtvis fortsätta att arbeta med EU oavsett vilken medlemsstatus som kommer att ha framöver. När det kommer till kemikalielagstiftning och avfallshantering styrs vi till stora delar av EU-lagstiftning. Det är någonting som hämmar vårt arbete här i . Vi ledamöter i kammaren är ofta överens om att vi vill skärpa lagstiftningen på flera områden för att gagna svenska medborgare. Vilka är det då som hindrar oss? Det är oftast Europeiska unionen. Det innebär inte att vi inte ska försöka arbeta efter bästa förmåga inom ramen för samarbetet. Vi vill förändra relationer med Europeiska unionen. Om det sedan innebär ett utträde eller en omförhandling av medlemskapet är en senare fråga. Men överstatligheten kan vi inte acceptera, och den behöver vi inte heller för att förbättra situationen i våra hav. 62 (M) replik: Vi behöver gränsöverskridande samarbete för att lösa enorma utmaningar. Det säger sig självt. Vi är nio länder som delar på och gemensamt tar ett ansvar för att minska näringsläckaget, föroreningarna och så vidare. EU är ett oerhört viktigt samarbetsorgan för att lösa de utmaningarna. SD talar väldigt mycket med kluven tunga. Här sa ledamoten att vi ofta är hämmade av EU i riksdag. Vi vill ofta gå före, och vi vill gå längre. När jag som ledamot i lyssnar på Kinnunens partikolleger där argumenterar de i regel alltid för att vi inte ska gå före i . Vi måste gå i takt med övriga och så vidare. På vilket sätt ska vi kunna gå i takt med övriga ? Jo, det är genom att vi hittar gemensamma lösningar i just och att vi 28 medlemsländer i EU kommer överens om till exempel en gemensam kemikaliepolitik som får goda resultat för miljön men också skapar goda konkurrensförutsättningar för det svenska näringslivet. Detta är fundamentalt viktigt inte bara för miljön utan också för näringslivet, jobben och tillväxten i . är ett exportberoende litet land som har byggt upp sitt välstånd på just ingredienserna handel och export. Då är det viktigt att vi har samarbetet inom EU. Det är lite problematiskt att försöker använda sig av någon form av picking när det kommer till EU och försöker plocka russinen ur kakan. Man talar väldigt ofta med kluven tunga. EU är vår viktigaste miljöorganisation, och den vill lämna. Det tycker jag är bekymmersamt. 63 (SD) replik: Vi hörde nämna exportberoende. är ett litet exportberoende land. Det är också därför vi är kritiska till att vi ska ha orealistiska klimatmål och arbeta för att minska våra utsläpp betydligt mer än vad andra länder minskar sina utsläpp. Det innebär att svenska jobb flyttar till andra länder där man för de varor som produceras kommer att släppa ut betydligt mer än i . Det är av den anledningen som vi är motståndare till att vi ska ta enorma kliv i förhållande till vår omvärld utan att titta på vad andra länder gör. ska vi naturligtvis ha oerhört höga ambitioner, vilket även vill ha på alla miljöområden. Samarbete är viktigt. Europeiska unionen är viktig och kommer förmodligen så länge den existerar att vara viktig i alla miljöfrågor. Vi välkomnar samarbete. Men vi vänder oss mot överstatligheten, monsterstaten och att en maktelit i ska bestämma många detaljer i det svenska folkets vardag och ta ifrån våra riksdagsledamöter deras makt. 64 (C): blev jag fadder till den tvåkönade mörten . Det är inte jag som har kommit på namnet själv, utan det var förbokat. Men varför i hela friden blir man fadder till en tvåkönad mört? Det kan man kanske undra, herr talman. Jo, det är nämligen så att SLU har gjort provtagningar i våra vatten och konstaterat att det finns ett stort antal muterade mörtar. av de muterade mörtar man har sett har visat sig vara tvåkönade. Att mörtarna har blivit tvåkönade beror på olika saker, men många forskare är eniga om att det är just rester från mediciner och läkemedel som gör att fiskarna blir tvåkönade. Framför allt handlar det om rester av östrogen från bland annat hormonplåster som bidrar till att de utvecklar äggceller i testikelvävnaden och därmed blir tvåkönade. Det är naturligtvis inte bara fiskar som påverkas, men om de påverkas påverkar det även andra djur och i slutändan även oss människor. Totalt kastar svenska folket mediciner i hushållssoporna. Genom att bli mörtfadder kan man sprida kunskapen om att vi alla har ett ansvar för att lämna in våra läkemedel på apoteken och därmed minska förekomsten av läkemedel i våra vatten. Men de insatser som vi kan göra var och en räcker inte hela vägen, utan vi behöver ha lite politiska incitament för att kunna minska förekomsten av läkemedel i vattnet. når tusentals kilo läkemedel våra reningsverk. En stor del filtreras bort, men mycket fortsätter ut i våra vattendrag. Detta påverkar inte bara mörtar. Det påverkar också oss människor. uppmanade regeringen att ta krafttag mot den ökande antibiotikaresistensen. Faktum är att ungefär hälften av den antibiotika som människor och djur behandlas med utsöndras genom urinen i oförändrad och aktiv form. Denna antibiotika sprids sedan via våra avloppssystem ut i vatten och på marken där de sedan bidrar till anrikningen av resistenta bakterier. Att förbättra reningsverkens förmåga att hantera läkemedel är därför oerhört viktigt för både människor och djur. Därför yrkar jag bifall till Alliansens reservation nr 4, där man bland annat uppmanar regeringen att fortsätta det arbete som alliansregeringen har påbörjat med insatser för rening av läkemedelssubstanser och andra svårnedbrytbara kemikalier i avloppsvattnet. Regeringen uppmanas även att fortsätta arbetet med den kemikalieproposition som lade fram 2013. Ett annat område där frivilliga och politiska åtgärder måste gå hand i hand är växtnäringsläckaget till våra vattendrag, sjöar och hav. har burit ledartröjan när det gäller Östersjösamarbetet, och jag förutsätter att det fortsätter så. Om hälsa ska förbättras räcker det dock inte att tar på sig tagelskjortan. Alla länder måste ta steg mot att minska sina utsläpp av växtnäringsämnen. Därför tycker jag personligen, och , att det är djupt beklagligt att regeringspartierna för fram handelsgödselskatt som en symbolfråga för överlevnad. Handelsgödselanvändningen har nämligen stadigt klättrat nedåt även efter det att handelsgödselskatten togs bort . Varken per hektar, per gröda eller totalt har försäljningen av mineralgödselkväve ökat, utan trenden visar en nedåtgående kurva både före och efter det att skatten togs bort. Egentligen är det ju kväveläckaget från det svenska lantbruket som är det intressanta, och inte mängden handelsgödselkväve som används. Även om vi tittar på kväveläckaget ligger vi väldigt bra till i . Vi har ett genomsnittligt kväveläckage från svenska lantbrukare på kväve per hektar. Hos våra kolleger i är snittet kväve per hektar. Av alla är det just som har det lägsta kväveläckaget. Detta beror på frivilliga insatser från lantbruket i form av kunskapshöjande insatser som Greppa näringen, åtgärder inom LOVA och andra miljöåtgärder inom ramen för landsbygdsprogrammet. har minskat belastningen av kväve till med över , och belastningen av fosfor har minskat med . Det är otroligt viktigt att vi fortsätter med detta frivilliga arbete. En mer effektiv åtgärd än återinförd handelsgödselskatt är just en ökad samverkan om lantbrukets påverkan kring . Greppa näringen, som jag nämnde tidigare, är en sådan framgångsrik export där man arbetar med konkreta lösningar till nytta för både miljö och ekonomi. Jag jobbade själv som rådgivare inom Greppa näringen. Jag var bland annat i för att utbilda estländska lantbruksrådgivare i hur man kan arbeta med kunskapshöjande insatser inom miljö- och klimatpåverkan. är ett land som har ett kväveläckage i nivå med det svenska, men i takt med att deras lantbruk blir mer och mer intensivt kommer läckaget att öka. Därför är det otroligt viktigt att vi vidtar insatser genom att exportera den kunskap som redan finns och som vi redan arbetar med i . Det är också viktigt med tanke på växtnäringsämnen att arbetet med reningsverken fortsätter. Därför skulle vi i gärna vilja se att regeringen arbetar vidare med de förslag som finns om certifikat för fosfor och kväve för avlopp. Just nu pågår flera parallella processer som handlar om vårt svenska vatten. En vattenverksamhetsutredning ligger på regeringens bord som har haft mycket fokus på den småskaliga vattenkraften. En annan aktuell fråga är EU:s vattendirektiv, som just nu är ute på remiss runt omkring i landet. Här föreslås ett antal åtgärder som bland annat ska minska lantbrukets påverkan på våra sjöar och vattendrag. I flera kommuner pågår även ett arbete med skydd av vattentäkter och skapande av vattenskyddsområden. Gemensamt för dessa utredningar är behovet av att väga olika samhällsintressen mot varandra samt en rimlig fördelning av kostnadsbördan. Alla dessa processer påverkar förutsättningarna för företag att bedriva sina verksamheter på landsbygden, och med ett alltför ensidigt perspektiv på vattenfrågan riskerar svensk livsmedelsproduktion att fortsätta sin nedåtgående trend och i stället resultera i att vi köper mat från länder med lägre krav på arbetet med miljö, klimat och djurvälfärd. Det är också viktigt att tydliggöra hur de ekonomiska kostnaderna för vårt vattenskydd ska fördelas på ett rimligt sätt så att kostnaden för enskilda markägare inte blir ohanterlig. Jag uppmanar regeringen att ta de avvägningar som jag har nämnt i beaktande i det fortsatta arbetet med de områden som jag har talat om. Vår tillgång till bra vatten kommer att bli en konkurrenskraftsfördel för svensk livsmedelsproduktion när klimatförändringar kommer att göra vatten till en bristvara på många håll i världen. Denna resurs måste vi givetvis vara rädda om. Men det är också viktigt att vi hittar balanserade lösningar som ger ett gott skydd för vår miljö men som inte får alltför stora konsekvenser för enskilda företag och som gör det möjligt att driva lönsamma verksamheter på landsbygden. Jag ställer mig bakom alla de reservationer som Alliansen har, men för tids vinnande yrkar jag alltså bifall bara till reservation nr 4. I detta anförande instämde (C). 65 (V): Vi debatterar nu havs- och vattenpolitik. Som har sagts här tidigare är vårt hav ett av världens mest förorenade hav. Ungefär en sjättedel av bottnar är helt och hållet döda. Det är ungefär en lika stor yta som hela . Vi vet också att ytterligare av bottnarna lider av akut syrebrist. Om vi inte skyndsamt gör någonting kommer situationen att förvärras. Detta allvarliga läge har bland annat att göra med de stora utsläppen av kväve och fosfor – sådant som gör att våra vattendrag och vårt hav växer igen och att syre försvinner ur havet. Därmed dör bottnarna. Utsläppen kommer ifrån jordbruket, från transporter, från våra industrier och även från våra egna hushåll. Där har vi visserligen effektiva reningsverk, men det finns också hundratusentals hushåll som står helt utanför dessa reningsprocesser. Tanken är att problemen med statusen i delvis ska lösas mellan alla i samarbete inom ramen för Helsingforskonventionen, Helcom. Man har antagit en handlingsplan som heter Baltic Sea Action Plan. Det är upp till alla att implementera handlingsplanen och verkligen se till att den blir konkret politik i de respektive hemländerna. Världsnaturfonden gjorde en granskning av hur väl de olika arbetar med att implementera handlingsplanen från Helcom – man gjorde granskningen . Man konstaterade att alla länder ligger efter i uppfyllandet av de mål som de gemensamt har tagit fram. är ett av de länderna. Jag delar inte riktigt den bild som har getts av vissa: att vi är så duktiga i . Vi är bättre än en del andra länder. Men vi har också väldigt mycket att lära av andra länder, skulle jag säga. När det gäller det här betänkandet är jag i alla fall väldigt glad över att alla i utskottet nu är överens om att inom ramen för Helcomsamarbetet ska verka för att vi ska få bindande minskningskrav för kväve och fosfor. Då ska det inte vara frivilliga åtgärder för de respektive medlemsländerna, utan det ska vara bindande åtaganden. Detta är någonting som vi i länge har verkat för. Den tidigare borgerliga regeringen sa nej när vi lyfte fram de förslagen. Men ser vi att ett enigt utskott faktiskt bifaller motion som har rubriken – grunden för vår välfärd. Den handlar just om att vi ska få bindande minskningskrav för kväve och fosfor. Det som man i det här betänkandet också tar fasta på från vår motion, och som jag också är väldigt nöjd över, är att regeringen skyndsamt måste återkomma med nya åtgärder för att verkligen se till att vi uppfyller våra åtaganden, som vi har tagit på oss inom ramen för Helcomsamarbetet. Vi i ser mycket fram emot att se vilka de nya åtgärderna kan vara. Men vi behöver inte bara vänta på att regeringen ska göra saker. Vi vet redan här och ganska mycket om vilka åtgärder som kan leda till att vi får en bättre miljöstatus för . Ekonomiska resurser har nämnts tidigare, till exempel av från , som gärna får begära replik på mitt anförande. Du pratade om de så kallade LOVA-anslagen.