prot · H20970 · 2015-03-11 00:00:00 — Det verkar inte hindra den rödgröna regeringen från att höja den ännu mer. Genom en avtrappning av jobbskatteavdraget och att skiktgränsen för statlig inkomstskatt räknas upp långsammare än tidigare lönar det sig helt enkelt inte att jobba över de där extra timmarna eller utbilda sig lite mer. Det är timmar och kompetens som vi i så väl behöver. Som lök på laxen vill den rödgröna regeringen också återinföra löneskatt för dem . Sedan alliansregeringen slopade den särskilda löneskatten för äldre har antalet arbetande människor nästan fördubblats. 90 000 fler människor går till ett jobb jämfört med – och den största ökningen, mina vänner, är bland kvinnor. Med en befolkning som lever allt längre är det nödvändigt att fler väljer att jobba längre. Här är vi överens. Finansministern uttalade sig i om vikten av att fler väljer att arbeta efter 65. Varför då rikta en skattehöjning specifikt mot just pensionärer? behöver fler, inte färre, som bidrar till vår gemensamma välfärd. Vi är faktiskt inte ensamma om den här kritiken. , Arbetsförmedlingen, TCO, , , bara nämna några remissinstanser är kritiska och oroliga för att jobbtillväxten hotas. Till och med regeringen själv skriver i sin budget: ”De skatteförslag som lämnas och aviseras i denna proposition kommer att bidra till att sysselsättningen och BNP dämpas något.” I dagens betänkande skriver utskottet i ett av Socialdemokraternas föreslagna tillägg att användningen av fossila bränslen bör minska tydligt genom att miljöskatternas styrande effekt ökar. Den rödgröna regeringen är alltså fullt medveten om skatternas styrande effekter, oavsett om det gäller fossila bränslen eller arbetade timmar. Jag har inga problem med effekten av minskad användning av fossila bränslen. Det är det minskade antalet arbetade timmar som jag är orolig för. har över 340 000 fler människor som går till jobbet jämfört med . har EU:s högsta sysselsättningsgrad, och en majoritet av kvinnor jobbar heltid. Detta har inte kommit gratis. Med Alliansen har det blivit mer lönsamt att arbeta och billigare att anställa. Fler jobbar längre, och svarta jobb har blivit vita. I Socialdemokraternas är skattehöjningar med automatik svaret på de flesta av landets utmaningar. Med en sådan politik blir åter ett land där utanförskapet ökar, färre går till jobbet och tillväxten krymper. behöver inte en bakåtsträvande politik där morgondagens utmaningar möts med gårdagens lösningar. behöver en framåtsträvande politik där jobben blir fler och inte färre, en politik som främjar företagande och jobb och inte hämmar, en allianspolitik som utgår från en förståelse av hur nya jobb växer fram. 165 (SD): Det vi debatterar är som sagt de motioner som kan betraktas som överblivna på inkomstskatteområdet, som inte har behandlats tidigare. har två reservationer i det här betänkandet, men för tids vinnande vid voteringen yrkar jag bifall endast till reservation 1. Det finns en anledning till att vi har inkomstskatt. Den uppfattades redan när den infördes och har därefter uppfattats som en ganska rättvis skatt – förhållandevis i alla fall – eftersom den utgår från hur stor del av skattebördan varje individ mäktar med att bära. kan höga inkomstskatter motverka drivkraften hos människor att arbeta, vilket är anledningen till att har valt att ställa sig bakom jobbskatteavdragen. Vi ser värdet i ett trygghetssystem som gör att alla invånare kan klara sig även i perioder av hög arbetslöshet. Men det ska löna sig att arbeta, och det är bara när det finns en god drivkraft hos flertalet att både driva företag och att arbeta som det också finns möjlighet att ta ut skatt genom ökad tillväxt. En annan rättviseaspekt är att löner bör beskattas lika, det vill säga att oavsett om det är fråga om lön för nuvarande arbete eller uppskjuten lön för tidigare arbete – så kallad pension – bör den beskattas lika. Upplevelsen av rättvisa är viktig för upprätthållandet av en hög skattemoral. Skattesystemet kan också användas till att främja sådant som vi vill ha, till exempel arbete och företagande genom strategiska skattelättnader, som vi gärna har höga skatteuttag på till exempel konsumtion av produkter som kan skada hälsan. Jag tänkte gå in på kultur, herr talman. Vad har kultur med skattepolitik att göra? Jo, här kommer vi in på att främja sådant som är önskvärt. Kulturarvet har ett egenvärde genom bland annat de skönhetsvärden och den estetik som det står för. Att värna om kulturarvet är också ett sätt att visa respekt för tidigare generationer och minnas vad de har åstadkommit. En viktig del av vårt kulturarv är de byggnader som bedöms vara av kulturhistoriskt värde. De fyller inte minst funktionen att lyfta fram kulturarvet i vardagen i det svenska samhället. har därför föreslagit att det bör införas ett särskilt riktat ROT-avdrag för renoveringsarbete på byggnader av kulturhistoriskt värde. Något annat som har med byggnader att göra är bostäder. har föreslagit skattelättnader när det gäller att hyra ut en del av bostaden eller att hyra ut i andra hand och att man ska göra reglerna för denna typ av uthyrning mer flexibla. Statsfinansiellt bör det kosta förhållandevis lite. Det kan också lösgöra ett antal bostäder för exempelvis unga och studenter. I den kategorin av människor finns det risk att man måste tacka nej till arbete eller utbildning om man inte hittar ett boende. Mycket talar för att de här boendemöjligheterna skulle kunna uppstå i storstadsregioner där bostadsbristen är som störst. Det skulle kunna leda till samhällsekonomiska vinster eftersom det underlättar möjligheten att flytta för att studera eller arbeta. När det gäller målsättningen att ska ha lägst arbetslöshet i EU , som nämns i betänkandet och som har nämnts av tidigare talare, kan strategiska skattelättnader vara en bidragande faktor. Men målsättningen kommer inte att nås så länge vi ständigt tillför stora mängder nya, lågkvalificerade utlänningar som inte kan det svenska språket. Där kommer också bristen på bostäder in, som har lagt fram ett förslag om att försöka lindra. Det finns inget skattesystem i världen som kan ta sig an den utmaningen. 166 (KD): Inom ramen för skatteutskottets betänkande Inkomstskatt vill jag börja med att beröra reservation 4 från Alliansen om gåvor till ideell verksamhet. Det civila samhället, med allt det ideella arbete som utförs inom bland annat idrottsföreningar, välgörenhetsorganisationer och församlingar, utgör en betydelsefull del av . Det är en viktig motpol till både den offentliga sektorn och det privata näringslivet. I det civila samhället finns gemenskap. Det är en skola i livet för många unga, och här tillåts människor att växa. Dessutom är ett starkt civilsamhälle det bästa värnet mot en politisk sfär som vällt över sina gränser. Den politiska klåfingrigheten hålls tillbaka av en stark och självständig ideell sektor. För att underlätta civilsamhällets tillväxt och stärka dess självständighet vad gäller finansieringen införde alliansregeringen en skattereduktion för gåvor till ideella ändamål. Det har inte gått speciellt , men reformen måste redan betraktas som en succé. – det är de senaste siffror vi har – var det 761 000 personer som använde sig av möjligheten till skatteavdrag. Tillsammans skänkte de till de av godkända organisationerna. Att regeringen nu vill slopa detta avdrag är olyckligt. Det kommer att slå mot den ideella sektorns styrka och tillväxt och mot dess självständighet. Det kommer att slå mot alla de människor i som på olika sätt är engagerade ideellt inom ramen för civilsamhället. En fråga som regeringen onekligen borde ställa sig är: Har vi verkligen råd med det? Från Alliansens sida vill vi i stället för att slopa avdraget utveckla det genom att ta bort den avgift som finns för organisationer som ansöker om att få bli respektive godkänns som gåvomottagare inom ramen för avdragsrätten. Därför vill jag yrka bifall till reservation 4. Men om vi kristdemokrater fick bestämma skulle vi gå ännu längre i utvecklandet av denna lyckade reform. Vi skulle höja maxbeloppet från dagens nivå på till . Vi skulle även utvidga skattereduktionen för gåvor till att gälla fler allmännyttiga ändamål. Detta kommer vi förstås att fortsätta driva också framöver. Samhället är större än staten. Det är viktigt att också politiken inser just det. Jag skulle också vilja säga några ord om min egen reservation 3, som rör skatternas och skattetryckets påverkan på jobb och tillväxt. Vi ser ju oroväckande tendenser nu att den rödgröna regeringen tillsammans med har för avsikt att höja många skatter, och det rejält. När budgetpropositionen lades fram vill jag minnas att det var inte mindre än 21 olika förslag på höjningar av befintliga skatter eller införande av nya skatter. Och det var alltså vad man fått ihop efter det att regeringen tillträtt. Vi kristdemokrater ser med stor oro på den här utvecklingen och på de förslag som lär komma tillbaka i kommande budgetförslag. Vi har ett högt skattetryck i redan som det ser ut , och ytterligare höjningar kommer ofrånkomligen att slå mot människors och familjers frihet, mot näringslivet och jobben och i förläningen också mot skolan och vår gemensamma välfärd. Fokus framåt borde vara någon annanstans, nämligen på hur vi kan skapa fler jobb i fler växande företag. Men på detta område ligger regeringen tyvärr väldigt långt efter. Ja, jag skulle säga att man till och med motarbetar den fria företagsamheten med olika förslag på ytterligare skatter, ytterligare regler och ytterligare pålagor. Just i de här regionerna kommer mycket av debatten i denna kammare och i samhället i stort att röra sig framöver. Vi kristdemokrater kommer att vara aktiva i den debatten. Men för tids vinnande väljer jag att avstå från att yrka bifall till reservation 3 här . 167 (S): Vi behandlar skatteutskottets betänkande om inkomstskatter, och jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag. Båd’ stat och lagar oss förtrycka vi under skatter digna ner Det är en välkänd strof tagen ur en kampsång som många socialdemokrater sjunger på första maj. Kanhända finns det några som lyfter på ögonbrynen när de hör den här texten om de förknippar socialdemokrater med att förespråka ett uttag av skatter. Men den ska naturligtvis sättas i sin historiska kontext. På flyget ned till läste jag en artikel om utveckling genom historien som kom att ta sin utgångspunkt i ungefär som denna text skrevs. Då styrdes samhället av företagsägare och bönder, demokratiska val var ännu inte införda och den som blott var arbetare ägde ingen rätt att rösta. I artikeln refererade man till de val som skedde som ”plånboksval”. Demokratins införande kom att leda till en förändrad syn på skatteuttaget, med en omfördelande effekt och finansiering av gemensamma åtaganden för nyttigheter som gagnade hela befolkningen. Vad finns det då för kopplingar till detta i en debatt om inkomstskatter 2015? Jo, pröva att googla ordet ”plånboksval”. Jag kan berätta att de referenser som kommer upp på de första två sidorna med sökträffar inte handlar om några historiska referenser, utan de är referenser till twitter, tidningen och som rapporterar om val i nutid som just plånboksval. har präglats av en politik som urholkat finansieringen i skattesystemet, motverkat den omfördelande effekten och staplat avdrag på varandra, vilket skapat otydlighet och en gränsdragningsproblematik som på ett negativt sätt har påverkat systemets legitimitet. Låt mig exemplifiera med en annons som jag sparat. Den har rubriken: Har du tagit ut ditt ROT-avdrag? Man formulerar det som om det vore något slags rättighet som går förlorad om du inte nyttjar den. Av de tidigare anföranden i den här debatten kan man få intrycket att huvuddelen av motionsbetänkandena har handlat om jobbskapandemotioner. Men motionsskörden verkar i stället vara en outsinlig ström av kreativa förslag på framför allt nya avdrag – avdrag för att främja folkhälsa, för att människor ska bli friskare, för gåvor eller för klimatrenoveringar av bostäder, för att ta några exempel. Vem kan vara emot att människor blir friskare, givmildare och ett bättre klimat? Jag är rätt övertygad att ingen i den här kammaren har något emot de målsättningarna, men det är vägen dit som skiljer oss åt. Låt mig ge ett exempel som kan få illustrera de problem som jag ser med avdragen som utgångspunkt för utveckling är ett av de avdrag som nuvarande regering aviserar att man vill ta bort. Det handlar naturligtvis inte om att regeringen inte vill att barn ska få hjälp med läxor. Det finns starka skäl med de senaste årens utveckling av skolresultaten att försöka stärka barns stöd i skolan. Problemet är bara att avdrag bara gynnar den som har tillräcklig inkomst för att kunna köpa tjänsterna eller som har en inkomst att dra något av ifrån. Föräldrar med låg inkomst som måste prioritera annat än att köpa tjänster och föräldrar som saknar en inkomst får i stället en dubbelt så hög kostnad för att få hjälp till sina barn som behöver stöd med läxorna. Vi anser att det är orimligt och stöder därför regeringens förslag om att ta bort läx-RUT för att i stället säkerställa att det är behovet som styr och att alla barn ska erbjudas stöd i skolan. Vi finner det rimligt med en restriktivitet i hållningen mot nya avdrag, och vi vill betona vikten av att eftersträva ett system som är likformigt, enkelt att tillämpa och har så få undantag som möjligt. Skattesystemets huvudfunktion är nämligen att trygga finansieringen av den gemensamma välfärden och att understödja målen om att få fler i arbete, som är grunden för de breda skattebaserna, där systemet även verkar utjämnande mellan grupper och . En viktig del av den gemensamma välfärden är trygga omställningsförsäkringar som omfattar så många som möjligt. En av de motioner som tas upp i betänkandet handlar om avdrag för avgiften till a-kassan, vilket ger människor möjlighet att vara med i a-kassan. Vi ser med stor oro på att en halv miljon människor har lämnat a-kassan som en konsekvens av att tidigare regering, trots att den var så förtjust i just avdrag, valde att plocka bort just detta avdrag. Det är bekymmersamt att främst unga människor inte tar sig in i försäkringssystemet och att allt fler inte är i närheten av att få av sin inkomst vid behov av omställning. Därför ser vi det som en viktig åtgärd att se till att stärka omställningsförsäkringen och har därför tillsatt en utredning som ska se över det. Vi vill att skatter ska tas ut rättvist och effektivt. Därför vill vi understryka att den osakliga och oskäliga pensionärsskatten måste bort. Vi beklagar att stöd till Alliansen vid omröstningen om höstbudgeten försenade det förslag som regeringen lagt fram som skulle minska skatteklyftan mellan lön och tidigare intjänad lön, som pension är, med 1,98 miljarder. Jobbskatteavdraget har hyllats i kammaren . Men jobbskatteavdragets jobbskapande effekter har kraftigt ifrågasatts. På slutet verkade inte ens själv tro på att systemet egentligen var just jobbskapande, då han i de senaste debatterna kallade det för en konsumtionsstimulans. Om jobbskatteavdragen var lösningen på all världens problem, hur kan det då komma sig att vi inte fick se ett förslag om ytterligare ett jobbskatteavdrag? Sanningen är att vi har prövat denna politik och hamnat på en arbetslöshetsnivå på . De borgerliga hyllningskörerna som hävdar att detta har varit lyckat har också hävdat att det är i jämförelse med andra länder som har drabbats av finanskrisen. Då ska man också komma ihåg att de länder som man väljer att jämföra sig med är de som hade de absolut sämsta möjligheterna när krisen startade. var inte ett av dessa länder. hade tvärtom mycket goda förutsättningar. Men trots det blev resultatet påvert, helt enkelt för att man missbedömde de jobbskapande effekterna i ett avdragssystem och förbisåg investeringar exempelvis i utbildning av den arbetslösa arbetskraften till de lediga jobben. Det har lett till att vi står med en hög arbetslöshet som vi har företag som vill anställa. Som några av de tidigare debattörerna har nämnt är det naturligtvis i företag som jobben växer. Men för att företag ska kunna växa krävs det arbetskraft som har rätt kompetens för de lediga jobben. För oss socialdemokrater är det viktigt att skattesystemet är neutralt och likformigt. Konsumtion och produktion ska i huvudsak inte styras av skatteavdrag. De styrande skatterna som främst rör folkhälsa och miljö, så kallade punktskatter, kommer vi att ha glädjen att återkomma till när de behandlas i ett eget betänkande . 168 (M) replik: Det var spännande att höra i . Hon talade väldigt mycket om hur illa det har gått för under Alliansens tid. Hon ägnade också mycket tid åt bidrag och så vidare. Jag hörde inte mycket om förslag för hur jobben ska komma till och hur tillväxten ska öka. Jag håller med om att vi kan se en klar skillnad i fråga om hur vi tänker och tycker när det gäller vägen till fler arbetade timmar. Beträffande tanken på att höga skatter med automatik genererar högre skatteintäkter totalt kan vi faktiskt se att vi med sänkta skatter har fått högre skatteintäkter totalt i . I fråga om arbetsmarknaden kan jag konstatera att har EU:s högsta sysselsättningsgrad. Det borde ändå glädja . Jag skulle vilja fråga hur hon ser på löneskatten för äldre. Vi i Alliansen sänkte arbetsgivaravgiften och slopade den speciella löneskatten för äldre. Finansminister sa att det är viktigt att vi förändrar attityderna till att fler människor jobbar allt längre. Tror att det blir fler eller färre människor som kommer att arbeta om man återinför den speciella löneskatten för äldre? 169 (S) replik: Vi har naturligtvis ingenting emot att folk som är fortsätter att jobba, vilket kan förstärka deras pension. Men hur lönsamt måste det vara för arbetsgivaren? Kan inte de friska pensionärernas arbetsgivare vara med och finansiera borttagandet av skatteskillnaden mellan lön och pension? Vi börjar med att ta bort denna skatteskillnad underifrån, bland dem med de lägsta pensionsinkomsterna där andelen kvinnor är störst. Jag är säker på att en genusanalys skulle visa att de arbetande pensionärerna fortfarande domineras av män. När det handlar om att människor ska orka och klara av att jobba längre är en av de främsta åtgärderna som vi ser, framför allt när det handlar om kvinnor, att se till att människor orkar jobba ända fram till pensionsåldern. har vi nämligen ett stort problem med att många arbetsgrupper inte ens klarar av att jobba fram till pensionsåldern. Därför tror jag att om vi ska göra som även finansministern lyfter fram, jobba längre, är en av de absolut främsta åtgärderna som vi kan vidta att se på arbetsmiljön för de människor som inte klarar av att jobba ända fram till pensionsåldern. 170 (M) replik: Jag håller helt med om att det är otroligt viktigt att titta på arbetsmiljön. Jag tror också att det är otroligt viktigt att titta på omställningsmöjligheter. Vår partiledare sade senast att det är viktigt att man ska kunna kompetensutbilda sig och att det ges större möjligheter även för äldre som är över 40–att ställa om. Det håller jag helt med om. Som jag sa i mitt inlägg är det, sedan vi slopade den särskilda löneskatten för äldre, 90 000 fler jämfört med som jobbar efter . Det största bidraget där står kvinnorna för. Det är en ganska tydlig signal. Jag måste fråga igen: Tror du att det leder till att fler eller färre människor fortsätter att jobba om man specifikt ökar kostnaden och återinför löneskatten? Är det rätt väg att gå om man vill påverka attityderna åt ett helt annat håll än det som ni föreslår? 171 (S) replik: Om vi ska få människor att arbeta längre och mer tror jag, precis som , att det är viktigt att de har möjlighet att ställa om. Det är också en av de saker som skiljer oss och den tidigare regeringen, alltså att vi har fokus på dem som saknar arbete och på dem som är i behov av omställning. , du refererade tidigare till mitt anförande och sade att vi fokuserar på bidrag. Men vi ser naturligtvis till exempel sjukförsäkringen och a-kassan som omställningsförsäkringar. I den politik vi för handlar det naturligtvis om att människor ska kunna omutbilda sig till lediga jobb. Det gäller naturligtvis människor oavsett ålder och kön. För att människor ska orka arbeta och leva längre är dock den absolut effektivaste metod vi kan ägna oss åt att se till att ha en riktigt bra arbetsmiljö. Då klarar vi av att arbeta länge, och vi klarar att fortsätta även om vi vill jobba efter pensionen. 172 (V): Låt mig först tacka från Socialdemokraterna för det fina inlägget och den väl förda argumenteringen om borgerligheten, avdrag med mera. Jag vill också passa på att peka på det särskilda yttrande om avgiften till fackföreningen och arbetslöshetskassan vi i lägger till detta betänkande. För oss är det en självklarhet att skattereduktionen för avgifterna ska återinföras, och vi förväntar oss att regeringen återkommer med ett positivt besked i frågan . Låt mig även understryka att Per Åsling och jag är helt överens i synen på det ideella engagemanget och att momsen på ideell second hand är en fråga som måste få sin omedelbara lösning. Däremot är vi inte överens i frågan om avdragen för gåvor. I dagens sista debatt står frågan om inkomstskatter i centrum. Frågan om skatter kan ofta uppfattas av många som en teknisk och svår fråga, men i grunden är den väldigt enkel och ideologisk. Det handlar om vilket slags samhälle vi vill ha och hur detta samhälle ska skapas. Å ena sidan har vi oss som tror på ett solidariskt samhälle där man omfördelar resurser från de allra rikaste för att stärka våra gemensamma välfärdssystem, såsom skola, sjukvård, vägar, socialförsäkringar med mera. Å andra sidan har vi en borgerlighet som tycker att låga skatter, inte minst för de allra rikaste och för dem som har ett arbete, är ett mål i sig. Å ena sidan har vi oss som tror på ett starkt och generellt välfärdssystem där vi satsar de pengar vi får in via skatten för att utjämna skillnaderna, nå ett jämlikare samhälle och stödja dem som behöver det allra bäst – vi som tror att detta är bättre än att slösa bort pengarna på olika typer av bidrag till de allra rikaste för alltifrån poolrengöring och bartendertjänster till läxhjälp. Å andra sidan har vi en borgerlighet som har gjort skattesystemet till en schweizerost med alla möjliga typer av avdragsmöjligheter för dem som har det bäst förspänt. Å ena sidan har vi oss som ser att jobbskatteavdragen faktiskt inte har lett till någonting annat än att de allra rikaste har blivit rikare, att kvinnor har halkat efter ännu mer vad gäller inkomstskillnaderna, att välfärdssystemen har urholkats och att orättvisa har uppstått i beskattningen mellan alla oss som har ett arbete och alla dem som i är pensionärer, arbetslösa eller sjukskrivna. Å andra sidan har vi en borgerlighet vars enda lösning på all världens problem är mer jobbskatteavdrag och fler avdrag för dem som redan har sitt på det torra. Det är ingen hemlighet var vi i står. Vi tror på det jämlika samhället där alla får plats och där inte plånboken och privata lösningar styr vilket liv du ska lyckas skapa dig. Vi tror på ett samhälle där alla är med och bidrar och där var och en betalar skatt efter bärkraft. Vi tror på ett samhälle som skapar en högre sysselsättning, som ger alla människor en chans att komma i arbete och som genomför kraftfulla investeringar i exempelvis den eftersatta infrastrukturen. Skatter är nämligen en politisk praktik och inte ett ändamål i sig. Skatter är en politisk praktik för att genomföra konkreta och verkliga reformer för alla oss som bor i – till exempel reformer som ger alla barn fria läkemedel, eller reformer där man satsar 2 miljarder på äldreomsorgen för att anställa mer personal. Jag talar om reformer som gör det möjligt att både höja taket och sänka golvet i a-kassan, så att fler får ut mer av sina försäkringar vid arbetslöshet, eller för den delen reformer som ser till att vi har en sjukförsäkring värd namnet.