prot · H209116 · 2015-06-15 00:00:00 — låg det också en närtidssatsning, så de pengarna ska man också se i det här perspektivet och i det som läggs på. Allt vi gör handlar om att öka den operativa förmågan. Vi krigsplacerar alltså all personal och materiel, och alla förband som organiseras som krigsförband ska ha ett krigsduglighetskrav. Det är en tydlig förändring av hela språkbruket i den här propositionen jämfört med tidigare i fråga om vad vi ser som Försvarsmaktens uppgift. Det måste man värdera. Vi går också från ett internationellt insatsförsvar till ett försvar med fokus på det nationella och regionala. Det är en väldig förändring bara det. Vi inför totalförsvarsbegreppet och planerar alltså både ett militärt och ett civilt försvar. Då ska jag villigt säga att det civila försvaret befinner sig på en sådan elementär nivå att uppbyggnadspotentialen är mycket stor. Den tydliga signalen till länsstyrelser och andra är att planeringsarbetet måste återupptas så att vi på något vis successivt får saker som vi kan ta ställning till när det gäller den delen. Det är ju inte så att det här kommer att organiseras på samma sätt som det organiserades . Att det måste till någonting nytt är det väl ingen som behöver tvivla på. Då är det så att civilt och militärt försvar hör ihop i en helhet och stöder varandra. Det är så man måste se det. När det gäller regleringsbrev 5 som har diskuterats i olika sammanhang kan jag meddela kammaren att genom att vi har nya ekonomiska ramar och genom det sätt regeringen hanterat det på gäller det inte längre, utan det upphör. Där har det förts en kontinuerlig dialog med Försvarsmakten. Jag ska säga något om hur jag tycker att man kan se på historien eftersom det finns så många historiebeskrivningar. Då får jag gå tillbaka till erfarenheterna från Försvarsberedningen. Där var känslan och stämningen mycket tydlig: ”Det får inte kosta pengar.” Fördes det upp saker som visade minsta tendens till att kosta en slant fanns det kamrater som mycket tydligt upplyste om att det skulle vara belastande för budgeten. Det spred sig mycket snabbt en stämning att det var omöjligt att göra någonting. Så upplevde jag förhållandena. Om andra tycker att stämningen var lite mer positiv får de gärna redogöra för det. Utvecklingen i betecknades länge som ”det är ingen fara”. Började man diskutera den typen av saker spreds det snabbt ett löjets skimmer över en – man kanske hade lite fobiska tendenser. Om det var så eller inte kan vi också diskutera, men det var min upplevelse. Jag minns särskilt . ”drar sig österut. säkrare .” Känner ni till den? Den har blivit en klassiker. Det var en tweet som lades ut i samband med en Rysslandsresa. Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 Diskuterade man personalförsörjningen möttes man av den nästan lite hånfulla attityden att allting var bra. Jag sa – och fick väl kritik för det – att det här börjar låta som kommunistiska partis sista kongresser. Allting var bra. Det fanns inga problem. Det fanns inga fel. Solen sken från klarblå himmel . Så såg ju inte verkligheten ut. Skönmålningen försvann , och det hela toppades med försvaret som särintresse. Jag minns särskilt diskussionerna vi hade om cyberförmågan. Vi var i alla fall ett par stycken som försökte puffa för att det var dags för aktiv förmåga. Då fick man klart för sig att det inte var aktuellt. Det fanns starka juridiska invändningar, förstod jag. Det fanns också kostnadsmässiga invändningar och säkerhetspolitiska invändningar. Det slutade med formuleringar som man kanske i någon djupare kremlologisk avhandling kan fundera på vad de egentligen betydde. har vi ett helt annat läge och tar ställning till en aktiv cyberförmåga. Med detta sagt vill jag ändå säga att skakade alltihop till sig. Vi fick en bred samstämmighet som jag tycker att vi ska vara glada för och stolta över. Historien är den den är. Till och med diskussionen om det omöjliga slutade med ett förslag om permanent militär representation där. Det är det vi har åstadkommit tillsammans under den här långa processen. I det här ska vi värdera det vi gör nu med ökad övningsverksamhet och investeringar i en lång rad vapensystem. Det är JAS Gripen, det är jaktrobotar, det är nyupphandling av ubåtar, det är artilleripjäser, granatkastare och pansarvärnsvapen, det är stridsfordon, det är luftvärnssystem med kort och medellång räckvidd och så vidare. Allt det här som vi sysslar med är tröskelhöjande. Stridsflyget i sig och ubåtarna i sig som nationella och väsentliga säkerhetsintressen är också tröskelhöjande. FRA är för vår del en verksamhet som verkligen bidrar med kvalificerade underlag och som vi ska vårda och vara stolta över. Därför är markeringen om underrättelseverksamheten i propositionen oerhört viktig. Även den aktiva cyberförmågan som vi nu ska börja jobba med är tröskelhöjande. Det svensk-finska samarbetet är också tröskelhöjande, även om vi nu befinner oss på den nivån att vi ska börja titta på scenarier bortom fredstida förhållanden. Hela den internationella övningsverksamhet som är en del av, som vi kan betrakta och som vi har pratat om här i fråga om olika övningar och varianter är tröskelhöjande verksamhet. På något sätt tycker jag i alla fall att vi har kommit till en punkt där trenden har brutits rätt rejält och där fokus ser ut på ett helt annat sätt . När det gäller personalförsörjning, som vi diskuterar här, inrättar vi nu en ny personalkategori: GSSP – P som i plikt. Det är sjömän, befäl och soldater som inte är anställda men som har krigsplacering i Försvarsmakten. Den här gruppen går att utöka i numerär . Vi anpassar också själva utbildningssystemet i Försvarsmakten så att det i stora drag liknar det utbildningssystem som vi hade . Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 När det gäller utredningen är det klart att man kan fatta beslut om att införa saker med omedelbar verkan. tyckte vi att det gick lite väl snabbt förra gången man fattade ett beslut, det vill säga det att avskaffa värnplikten och införa den nya organisationen. Trots att man utrett har det visat sig att mycket av det som vi pekade på som brister har fallit ut i praktisk verklighet. Vi tänkte försöka att så långt som möjligt vara säkra på hur vi ska hantera saker och ting och hur de ska läggas upp. Vi värderar Försvarsmaktens organisation utifrån perspektivet att kunna ha en hållbar organisation, där vi kan efterfråga de förband som existerar på papperet och de kan realiseras i verkligheten. Vi utgår från hållbarhetsperspektivet. Vi har särskilt markerat och som väldigt intressanta exempel. Vi är beredda att göra ett seriöst arbete. Det kanske också kan vara bra för förankringen om vi ska göra eventuella förändringar. Förra gången kändes det inte som att förankringen var så där hundraprocentig, sett till voteringssiffrorna i . Som ni vet är jag inte för några tvära kast av några organisationer som ställer allt på sin spets, kastar omkull det gamla och för in någonting nytt som uppfattas som osäkert, utan här gäller det att hantera eventuella förändringar på ett balanserat, sakligt och korrekt sätt så att utfallet verkligen håller. Då kanske man inte ska gå alltför snabbt fram; man kan ta på sig. I debatten har också materielfrågorna berörts. Det här är så svårt och så grannlaga att vi kommer att behöva utredningen för att kunna hantera situationen. Jag tror inte att någon bara kan ställa sig rätt upp och ned i den här salen och säga: Jag har lösningen på det här. Det är nämligen så oerhört stora belopp och så svåra prioriteringar som ska göras. Dessutom måste det ske omfattande förhandlingar när man väl närmar sig, och då måste man ha ordning på sakargumenten om det ska fungera i praktiken. Det var nog ett väldigt klokt steg vi tog tillsammans att föra materielfrågorna till en utredning. gäller det att få tag i en utredare som både är kunnig och har stark integritet och kan lägga fram ett förslag som upplevs som trovärdigt. Det vi nu har gjort tillsammans är början på en mängd utmaningar av stora mått. Det handlar om den säkerhetspolitiska utmaningen. Det handlar om att bygga upp militär operativ förmåga. Det handlar om att få ut effekt för pengarna. För både regering och försvarsmakt handlar det om att visa att den bedömning man har gjort är korrekt. Det handlar om att skapa underlag för kommande försvarsberedningar att jobba på ett relevant och bra sätt, så att vi även nästa gång kan få ett bra försvarspolitiskt beslut. Det handlar också om vilka signaler vi ger till våra samarbetspartner och även andra i vår nära omvärld som behöver se att fungerar och att det är stabilitet i det vi håller på med. Tack för ett bra arbete! I detta anförande instämde (S). 116 (FP) replik: Försvarsministern säger att orden måste betyda någonting. Jag är den förste att instämma i att i det som finns på pränt i inriktningspropositionen finns det kanske inte så mycket att klaga på, men det finns naturligtvis en del. Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 Jag har varit med vid två tidigare försvarsbeslut och vet hur snabbt entusiasmens friska hy ofta förbleknar i krankhet efter ett kort tag. Jag påstår inte att försvarsministern är skönmålande, men han är nog i viss utsträckning, skulle jag vilja säga, önsketänkande här . Det är nämligen en väldigt stor skillnad på att rada upp de reformer som finns i inriktningspropositionen och att under svåra administrativa omständigheter implementera dem, och detta alldeles särskilt givet det tillstånd som råder inom försvarssektorn. Och det är inte ett resultat av vare sig den ena eller den andra rödgröna regeringen eller alliansregeringen, utan det är ett resultat av en mycket av ovilja från politiska nivåer att specificera och utkräva ansvar inom utgiftsområde 6. Jag önskar försvarsministern lycka till men vill varna för att det kommer att dyka upp olika kompletteringsbehov, och de kommer att visa sig mycket, mycket kostsamma. 117 Försvarsminister (S) replik: Det var just för att försöka komma undan det perspektiv som nu tar upp som jag i mitt anförande sa att nu börjar jobbet. Vi kommer inte att ha en enkel tillvaro, för det är mycket som ska bevisas. Men måste vi försöka styra det här på ett sådant sätt att vi får ut någonting för pengarna och att det också blir ett resultat. Jag är inte förvånad av att det dyker upp hinder i tillvaron. Med en bakgrund är det sådant jag har levt med . Det är därför jag mycket väl vet att ett fattat beslut inte är detsamma som effektuering. Men det får inte heller bli så att man ser hindren som så massiva att de stoppar processerna och det inte går att göra någonting, för då har man helt fel ingångsvärde när man ska ta tag i det. är det också upp till bevis för Försvarsmakten, för gör vi nu ett trendbrott och tillför de här medlen gäller det att man levererar på den kanten. Detta är en viktig uppgift att klara i olika led, både för Försvarsmakten och för regeringen och framför allt också för . Jag ser ingen enkel seglats framför mig, utan jag ser ett mycket hårt arbete framför mig. gäller det att försöka driva igenom det här. Skönmålning var det andra som ägnade sig åt, och möjligen önsketänkande. Jag tycker att vi ska ha en realistisk syn på det här. 118 (FP) replik: Försvarsministern ger nu uttryck för en gammal känd politisk tradition, nämligen att påstå att det går att åstadkomma mer för mindre. Jag har lyssnat till alla partier som står bakom försvarsuppgörelsen och de närmast oändliga uppräkningarna av olika materielprojekt och annat som ska rymmas inom ramen för den handfull miljarder fördelade som vi nu talar om. Jag önskar som sagt försvarsministern lycka till med detta. Och jag kan förvissa honom om att det i vart fall i delar kommer att finnas en aktiv opposition som noga granskar det implementeringsarbete som förestår. Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 slår sig ibland för bröstet och säger att materielberget borde ha hanterats av hans företrädare. Jag har ingen avvikande ståndpunkt i den delen. Men tillåt mig ändå att påminna försvarsministern om att det som han och de partier som ingått försvarsuppgörelsen gör är precis samma sak som tidigare försvarsministrar har gjort. Man överlåter med varm hand materielberget till nästa generation av försvarspolitiker och till nästa generation av skattebetalare. 119 Försvarsminister (S) replik: Vad intar för plats i den politiska traditionen i den här debatten? Det är på något vis oraklet från som sitter här nu och ser hur det kommer att bli. Allting är omöjligt och hopplöst, och det har han insett innan resan över huvud taget har börjat. Dessutom föredrog att inte vara med i överenskommelsen, vilket kanske minskade en del påverkansmöjligheter för . Men det är ett val som ni har gjort. Jag tycker inte att det är fråga om vare sig varma eller kalla händer eller några händer över huvud taget, utan det är bara fråga om att vi på något vis måste angripa det här problemet. Då skulle inte ens en gång de miljarder som har lagt på i sitt bud lösa problemet med materielberget, utan det behövs någonting mer. Det vi har valt är att försöka precisera underlaget på ett bättre sätt utifrån den situation som vi nu befinner oss i. Det är en rätt normal politisk handläggning om man är seriös i sammanhanget. Jag tycker inte att vi begår några överloppsgärningar, brister i ansvar eller försöker ta oss ur den här situationen bakvägen, utan vi gör det som är möjligt i den här situationen. Vi har fört in en del av de saker som Försvarsmakten hade önskat för försvarsinriktningsbeslutet i utredningen. Det är så det har gått till. Sedan får vi väl alla utifrån förmåga bidra positivt. Då hoppas jag att det ingår i den konstruktiva oppositionen att bidra efter förmåga och att inte bara stå vid sidan om, titta på och peka finger. Det är också den förväntning jag har på i sammanhanget. 120 HANS (M) replik: Man får beskriva försvarsministerns anförande som frejdigt och frodigt. Försvarsministern lämnar på inget sätt en politisk geografisk fri yta i kammaren även om just geografisk fri yta verkar vara en del i den säkerhetspolitiska doktrin som utmejslats av statsministern. Försvarsministern påpekade att vi var några i kammaren som före honom ägnade oss åt historieskrivning. Jag tycker möjligtvis att en del av de anekdoter försvarsministern återgav mer indikerade att han höll på med ett historieberättande. Jag vill dock understryka och personligen för försvarsministern markera att den konstruktiva attityd som försvarsministern har uppvisat har varit en grundförutsättning för denna försvarsuppgörelse. Jag tror att den är viktig och bra. Som jag har sagt tidigare, och kommer att upprepa: Den är bra för , och den är bra för de kvinnor och män som tjänar . Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 Låt mig rikta ett stort tack till försvarsministern för hans insatser för detta. Jag dristar mig också till att säga att han sannolikt är en av regeringens starkaste ministrar, men konkurrensen är inte direkt mördande. En av de riktigt fina saker vi löser ut är materielutredningen. Det visas upp ett antal elefanter som har funnits i rummet, och tillförs denna utredning. Dock handlar det som försvarsministern själv konstaterar om miljarders miljarder, vilket gör att det är bra med en ordnad process. Har försvarsministern några tankar om hur denna materielutredning ska hålla på? Om vi har en säkerhetspolitisk utredning som tittar på för- och nackdelar med medlemskap och som ligger och en materielutredning som gör dessa prioriteringar och kommer fram , vore det då inte klokt att tillsätta en försvarsberedning som utifrån det skulle kunna påbörja ett arbete med en inriktning mot nästa försvarsbeslut? 121 Försvarsminister (S) replik: Jag tackar för de positiva omdömena och orden. Jag får säga detsamma. Det har varit mycket bra diskussioner och konstruktiv attityd från alla som har medverkat, och därför har det blivit en uppgörelse. Har vi gjort ett sådant här jobb ska vi bevara den andan och försöka göra något bra av det. Jag ser det inte bara som en uppgörelse , utan jag ser det som en grund för nästa uppgörelse. Det gäller att vårda utredningarna och flytta fram positionerna för att sedan ta nästa steg tillsammans i försvarsbeslutet som gäller efter 2020. bör tillsättas så fort som möjligt och förhoppningsvis vara klar . Det vore bra, för då kan den utgöra ett underlag för regeringens och den kommande försvarsberedningens fortsatta arbete. Det är tänkt att vi ska tillsätta en försvarsberedning. Den formen är bra, med representanter för alla partier. Där kan man göra ett jobb med både säkerhetspolitiken och försvarspolitiken. Det är också ett bra forum där man kan föra lite djupare diskussioner och där inte allt som sägs behöver vara avgörande för dagen. Det är det besked jag kan ge . 122 HANS (M) replik: Försvarsberedningen har visat sig vara en bra form. Därför skulle man kunna börja titta på de säkerhetspolitiska förutsättningarna eftersom det är händelserikt och tyvärr rätt allvarligt där ute. Man skulle kunna ha den säkerhetspolitiska utredningen som en första grund för det, och därpå kunna ha materielutredningen, som jag åter vill betona är mycket bra. Jag tycker att det är en av styrkorna i försvarsuppgörelsen och därmed i det försvarsbeslut vi ska fatta. Låt mig understryka det försvarsministern sa som kanske inte har kommit fram i debatten så mycket men som verkligen också är en styrka i försvarsuppgörelsen som lett till detta beslut, och det är hur central vår försvarsunderrättelseförmåga är. Jag är därför glad att ha medverkat till att vi gör den nivåökning som sker. Det är mycket bra. Precis som försvarsministern noterade får man ha den mentala beredskapen att det kan bli nödvändigt med någon form av revidering. Därför är det bra att vi har den här försvarsgruppen som kommer att följa försvarsbeslutet. Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 Varje gång denna försvarsgrupp träffas blir det i någon mening en kontinuerlig utvärderingsgrupp. Blev det som vi hade tänkt? Finns det ett samband mellan de beslut vi har fattat, de förmågor vi har beställt och de medel och pengar som har tilldelats? Jag tror att det är en bra process och att det också finns förutsättningar för en ordnad process, allrahelst om man relativt snart kombinerar det med en försvarsberedning som kunde börja med det säkerhetspolitiska analysarbetet och sedan fortsätta. Jag har gett försvarsministern beröm. Jag utgår från att han har med sig en helt enig riksdagsgrupp med total avsaknad av reservanter mot uppgörelsen och beslutet på samma sätt som jag har en helt ren försvarsuppgörelse med mig från min riksdagsgrupp. Det är tråkigt att det andra regeringspartiet kanske inte har det, men det ska inte lastas försvarsministern. 123 Försvarsminister (S) replik: När det gäller översynen av personalförsörjningen, materielutredningen och den säkerhetspolitiska utredningen måste vi få det effektuerat så fort som möjligt så att det jobbet kommer igång. Tidpunkten för tillsättandet av en försvarsberedning vill jag hålla öppen och återkomma till. Men det jobbet ska såklart också komma igång . Jag vill dock inte binda mig till något årtal. Jag kan inte svara för hur det ser ut i olika politiska partier. Jag kan bara konstatera att vi har en uppgörelse och att en enig regering står bakom denna uppgörelse och inriktningspropositionen. I dagens debatt har alla partier som har deltagit markerat sitt stöd. Det innebär att vi tillsammans har en bra politisk plattform , vilket jag är glad och nöjd över. Tack för ett bra arbete! 124 (SD): försvarsminister har lyckats med det Alliansen misslyckades med, nämligen att göra ett litet med ändå ett trendbrott. Alliansen misslyckades totalt. Jag vill tacka försvarsministern, för det kan inte ha varit lätt att baxa fram denna uppgörelse. Vi tycker givetvis att man ska satsa mer, men jag tänker inte gå in på detaljer. Jag är dock beredd att göra det om det krävs eller behövs. Även om vi vill satsa mer är det ett trendbrott, och det är bra gjort och förtjänar beröm. och den på kärnvapen baserade terrorbalansen mellan och bevarar i många avseenden världsfreden eftersom inget land vill starta ett kärnvapenkrig. Det finns dock risk för bruk av militära medel på en nivå som ligger under den gräns där kärnvapenanvändning kan vara aktuellt. har börjat manövrera i detta område. Vad gör man i ? Man rustar ned och raserar i stort sett det som är kvar av försvaret. I spetsen för att avveckla försvaret går , – hade varit med då är jag övertygad om att det hade det sett annorlunda ut – och . Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 Hur blev det så här? Låt oss ägna oss lite åt historiebeskrivning. Fel eller rätt, jag tänker i alla fall påminna auditoriet om att det fanns ett parti som gjorde en annan risk- och sårbarhetsanalys. Vi kom fram till att inte kan avveckla och lägga ned stora delar av försvaret och rasera det utifrån hur för tillfället agerar. Det var totalt fel. verkar de flesta partier ansluta sig till denna linje och vill satsa på ett starkare försvar. Det är bra. ställde en fråga till mig. Skulle vi klara ett samlat angrepp på med hela kärnvapenarsenalerna och alla förband? Nej, det skulle vi inte, svarade jag. När jag funderar på det förstår jag logiken i och argumentation. Om det enda scenario som finns är ett samlat angrepp på blir det naturligt att man går i spetsen för att lägga ned det som återstår av försvarsförmågan. Det försökte man ända tills det blev en ny försvarsminister och ett nytt sätt att se på detta. Då blir det logik. försvarsberedning bestämde vissa uppgifter för försvaret. De skulle vara intagna i det nya försvaret 2014. Men pengarna uteblev. Det blev ingenting. Och har man fattat ett nytt beslut som innebär en förstärkning och ett trendbrott – okej. Med den satsningen kommer man nästan upp målsättning för försvaret, en nivå som man bestämde 2009. Det är fantastiskt. När det gäller risktagning är säkerhetspolitiska läge bekymmersamt, herr talman. Det har de flesta av oss varit överens om. Försvarspolitikerna, utom SD, har sett behovet av militär upprustning men har inte anslagit pengar för det. Om man tilldelar någon en uppgift som ska lösas, oavsett om den är civil eller militär, måste man tilldela resurser så att den som fått uppgiften har möjlighet att lösa den. Vad är det som är så svårt att förstå med det? När jag går tillbaka i tiden har man inte förändrat uppgifterna års försvarsberedning . Uppgifterna är ju kvar. Men pengarna minskar. Man kan se förtvivlan, herr talman, och det arbete som Försvarsmakten utför dygnet runt med hundratals personer som sitter och försöker komma till rätta med det ständigt förändrade pengaanslaget, som inte stämmer med fattade beslut. Om man inte ger resurser utan minskar dem kan man tänka att de inte klarar av det. Då måste man ta ställning. Ska man byta ut dem som inte lyckas lösa uppgifterna? Eller ska man helt enkelt förändra uppgifterna så att de stämmer överens med resurserna? Det är där man går fel. Det är skrämmande egentligen. De sitter kvar med uppgifterna och hamnar ständigt i en situation i debatterna. Vad krävs för att krig ska uppstå? Jag har beskrivit det här i kammaren förut. Jo, de som anfaller och ska starta ett krig måste rimligtvis bedöma att fördelarna är större än nackdelarna. Det kan beskrivas som jag tänker göra . Det finns två nivåer där den ena är fördelsnivån för en angripare och den andra är nackdelsnivån för den som tänker angripa. Så länge nackdelsnivån uppfattas som högre än fördelarna för angriparen kommer ett krig aldrig att uppstå. Men om fördelarna uppfattas som större kommer ett krig att startas. Vad gör ni då när ni raserar det svenska försvaret, som jag anser vara en del av tröskeln – nackdelsnivån för en motståndare? Ni sänker den. Ni sänker civilförsvaret. Jag säger inte att en motståndare nu anser att fördelarna är större, men risktagandet ökar. Ju mer ni sänker civilförsvarsförmågan, desto mer sjunker nackdelsstapeln. Risken och osäkerheten har ökat, och det är ni ansvariga för.