prot · H30923 · 2015-11-06 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om kompletteringsval Talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp anmält som suppleant i socialförsäkringsutskottet under ledighet och som suppleant i näringsutskottet under ledighet. Talmannen förklarade valda –till § 3 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2015/16:140 Interpellation 2015/16:140 Högre kvalitet i av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. § 4 Anmälan om faktapromemoria Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2015/16:FPM10 Handlingplan kapitalmarknadsunion KOM(2015) 468 till finansutskottet § 5 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2015/16:40 och 41 till utrikesutskottet 2015/16:43 till socialutskottet 2015/16:44 till utbildningsutskottet § 6 Svar på interpellation 2015/16:55 om inflytande på filmpolitiken 1 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat mig om jag kommer att återkomma till med en proposition om framtidens filmpolitik. Den nuvarande filmavtalsmodellen har inneburit en bristande politisk förankring av filmpolitiken i . Detta har kritiserats av de flesta oppositionspartier oavsett politisk färg. Det är också ett av skälen till att jag och regeringen har valt att säga upp filmavtalet. Det är min absoluta övertygelse att filmpolitiken kommer att tjäna på att den blir föremål för riksdagsbehandling. Regeringen avser därför att återkomma till om den övergripande inriktningen och styrningen av filmpolitiken. övervägs på vilket sätt detta ska ske. När har fått ta ställning till filmpolitiken, , har det varit i form av propositioner. Anledningen är att det då funnits behov av att ändra i skattelagstiftningen eftersom filmavtalets parter har haft rätt till avdrag för bidrag till . är filmavtalet uppsagt, och staten avser att ta ett helhetsansvar för den nationella filmpolitiken. Eftersom författningsförslagen gällande finansieringen hanteras i budgetpropositionen och ytterligare författningsförslag kopplade till filmpolitiken saknas kan en ny filmpolitik behandlas av utan att den behöver ta ställning till lagförslag i en proposition. Ett alternativ kan vara en skrivelse från regeringen. Oavsett form kommer att få möjlighet att behandla den kommande filmpolitikens inriktning och styrning. Omställningen av filmpolitiken är ett genomgripande arbete. Jag vill i detta sammanhang åter framhålla att ett av skälen till omställningen är att öka den demokratiska förankringen av statens insatser inom filmområdet. kommande behandling av filmpolitikens inriktning och styrning är en viktig del av detta arbete. 2 (M): Jag tackar kultur- och demokratiministern. Anledningen till att jag har ställt interpellationen är att det har kommit att bli väldigt rörigt när det gäller regeringens filmpolitik och hanteringen av denna. Mina kollegor i kulturutskottet hanterar naturligtvis de frågor som berör det kulturella. Jag sitter i näringsutskottet och tänker utifrån ett näringspolitiskt perspektiv. Filmen har en del utmaningar just . Jag tänker kanske främst på intrången i de immateriella rättigheterna. Det ska vi debattera här . Givet att det finns utmaningar är det ännu viktigare att hanteringen från regeringens sida inte spär på dessa utmaningar. Det är precis det vi ser , och det skapar dåliga förutsättningar för näringen och för alla oss som gillar svensk film. Efter det att regeringen sa upp filmavtalet sa man att det skulle komma en proposition i slutet av detta år. Därefter har kultur- och demokratiministern sagt att det inte skulle bli någon proposition, utan i stället en skrivelse. Det kan hända att någon som följer debatten via webben eller på annat sätt inte känner till skillnaden mellan proposition och skrivelse. För att göra det enkelt kan man säga att en proposition är ett förslag som regeringen kommer med och som ska behandlas, beredas och debatteras här i kammare medan en skrivelse är just en skrivelse där regeringen säger till : Så här kommer det att bli. Det är alltså stor skillnad i debatt och stor skillnad i hur det bereds. Först skulle det alltså bli en proposition. Sedan skulle det bli en skrivelse. Sedan har jag ställt en skriftlig fråga, och då har ministern sagt att man nu överväger i vilken form det ska bli. Det är en väldig hattighet i processen, och det skapar en osäkerhet. En osäkerhet är naturligtvis inte bra, allra minst för filmindustrin. Dessutom är det kultur- och demokratiministern som ska svara för detta. Jag trycker lite extra på demokratiministern just i detta. En demokratiminister borde vilja ge tydliga och transparenta besked. En demokratiminister borde vilja se en riktig hantering här i . En demokratiminister borde inte vilja se som ett rundningsmärke. En demokratiminister borde vilja ha en proposition. Det är glädjande att ministern har sagt, senast i en frågestund , att hon önskar just en proposition. Hon sa: ”Jag hoppas verkligen att det blir en proposition.” Då är det enkelt, för det är precis det vi moderater vill ha. Det enda som krävs nu är ledarskap från ministerns sida. Hon är chef på departementet. Hon kan avgöra i vilken form frågan ska hanteras i . Hon har sagt att hon vill ha en politisk debatt om filmpolitiken. Då blir mina frågor: Blir det en proposition? När kommer den? Om det inte blir en proposition – vem är det då som kör över kultur- och demokratiministern? 3 (M): God morgon, herr talman! Jag vill börja med att instämma i inlägg. Formerna är viktiga, men innehållet är ännu viktigare. Kulturministern inledde debatten med att säga att det var bristande politisk förankring. Men varför fortsätta med denna bristande politiska förankring? Det var ju kultur- och demokratiministern som började med den bristande politiska förankringen när hon skrev en debattartikel och sa upp filmavtalet och förvånade hela branschen och hela det politiska etablissemanget. Hon ställde till en förfärlig röra på detta viktiga område. Filmen är en viktig kulturutövning och ett viktigt kulturarv. Vi har en viktig framtid med filmen. Men kulturministern verkar inte ta detta på allvar att döma av hennes uttryck i ansiktet. Inriktning och styrning är oerhört viktigt när det gäller detta. Det är dyra projekt att framställa filmer, och det är viktigt att man har långa tidsperspektiv. De som jobbar med film vet inte vad som ska hända efter 2017 eftersom den departementspromemoria som kulturutskottet tvingade ur departementet efter inte innehåller någon filmpolitik. Den innehåller en skattehöjning. Är det det enda har tänkt sig – att höja skatten och att brandskatta filmen och filmälskarna? Eller vad är det som är meningen? kommer filmpolitiken upp i intervaller, eftersom filmavtalet förnyas kontinuerligt. ska kultur- och demokratiministern förstatliga filmpolitiken utan tanke på inflytande. Det är meningen att det ska bli en regeringspolitik. Man kan tro att regeringen är en majoritetsregering. Jag tror inte att regeringen förstår att de inte har majoritet i riksdag. Det är oerhört viktigt att vi får inte bara dialog utan öppenhet. Så är det i en demokrati. Där är det öppenhet som gäller, att man lyssnar på och tar till sig varandras uppfattningar. Det ska inte vara dekret och ensidiga beslut. Det ska bli spännande att se hur kultur- och demokratiministern och regeringen i sin helhet tänker utforma den nya filmpolitiken. I departementsskrivelsen saknas som sagt oerhört mycket. Till exempel har vi i dagens läge som fördelar och sköter filmavtalet. finns det inget filmavtal längre. Vad ska då hända med ? Det står knappt en rad om det. Ska det ingå i , eller ska något annat hända med det? När det gäller finansieringen vet vi att det kommer att bli en skattehöjning, som kommer att drabba filmälskarna. Men vi vet inte hur finansieringen ska se ut som helhet. Det finns många frågetecken. Jag är glad över att har tagit upp frågan så att vi äntligen får debattera den i . Jag ser fram emot den fortsatta debatten. 4 Kultur- och demokratiminister (MP): Tack, riksdagsledamöterna, för debattinläggen! För mig som kultur- och demokratiminister är det centralt att alla diskussioner riktas mot och förankras i . Det är en av de främsta anledningarna till att vi sa upp filmavtalet. Enligt det gamla filmavtalet, som är uppsagt, var det några få aktörer som styrde svensk film. Detta otroligt viktiga kulturella uttryck styrdes av några få aktörer. Det har de andra aktörerna i branschen protesterat mot och påtalat . Men ingenting har gjorts. Det är en stor glädje för mig att vara den ministern i den regeringen som äntligen får säga upp det gamla filmavtalet för att göra något nytt. Det väsentliga är att den övergripande inriktningen för och styrningen av filmpolitiken blir föremål för behandling. Riksdagsledamot försökte beskriva skillnaden mellan proposition och skrivelse. Jag är glad att jag har min examen i statsvetenskap i svensk politik och förvaltning. Jag vill nämligen tydliggöra och smått rätta den beskrivning som gavs. Av riksdagsordningen framgår det att för både skrivelse och proposition gäller beredningstvång och behandlingstvång. För båda typerna, både en skrivelse och en proposition, gäller att ärendet ska hänvisas till utskott för beredning och att utskottet ska avge ett betänkande över ärendet till kammaren. Riksdagsledamot behöver alltså inte känna oro för att ska lämnas utan inflytande. Detta är centralt. Jag är övertygad om att den här debatten och diskussionen kommer att vara viktig. Det säger jag som kultur- och demokratiminister i en regering. Men om jag i en oviss framtid eventuellt är i opposition efter nästa riksdagsval vill jag också kunna debattera den svenska filmpolitiken. Därför är behandling viktig för mig och för regeringen. Vad gäller den oro och den diskussion som har funnits sedan regeringen sa upp filmavtalet är det så med all förändring att när man förändrar något som många tyvärr har vant sig vid, framför allt när man förändrar något där några få aktörer har haft mycket makt, blir det stökigt. Så har det alltid varit, och så kommer det alltid att vara. Jag såg fram emot den diskussion som vi är mitt uppe i . Jag ser också fram emot att vara den som leder oss ur den diskussionen. Jag kommer att bevisa att det blir mycket mer pengar till svensk film. Det har vi redan sett. Diskussioner pågår bland annat med TV4, och SVT har meddelat sina medel till svensk film. Jag ser också fram emot att fler aktörer kommer att ha inflytande över svensk film . 5 (M): Jag vill tacka kultur- och demokratiministern för diskussionen. I det här inlägget skulle jag vilja diskutera filmbranschens förutsättningar. Till att börja med reagerade jag på att kultur- och demokratiministern avslutade med att säga att det kommer att bli mycket mer pengar till svensk film. Det är inte riktigt den bilden jag har fått efter att ha pratat med företrädare för branschen. Det är en diskussion som jag tror kultur- och demokratiministern redan har tagit och som hon säkert kommer att få ta ännu mer av efter det inlägget. Regeringen sa själv upp filmavtalet. Det slutar gälla . Klockan tickar på. Inget verkar bli tydligare från regeringens sida. Deadline skjuts snarare . Först skulle en proposition komma . Vad jag har hört kommer skrivelsen att komma , om det nu är en skrivelse, vilket tydligen övervägs. Det får ministern gärna kommentera. Det blir förseningar. Och det börjar bli ont om tid för att överväga i vilken form det ska ske. Tiden fram till att avtalet inte gäller längre går snabbt . Det innebär problem för filmindustrin. De har ganska långa processer. Det är en spännande och komplicerad process att ta fram en film. Många yrkeskompetenser bidrar. Det är manusförfattare, regissörer, ljussättare, kostymörer, skriptor och biografpersonal. Avtal ska skrivas. Immaterialrättsliga frågor ska lösas. Och finansieringen ska hanteras. Det är en jättekomplex process. Så länge det inte finns några besked från regeringen betyder det att man inte vet i vilken miljö man ska kreera filmen. Det finns alltid osäkerhet när ett nytt filmprojekt ska dras i gång. Men just nu skapar regeringen extra mycket osäkerhet. Det riskerar att leda till att vi inte får särskilt mycket svensk film. Det är jag orolig för. Därför är tydliga och bra besked från regeringen välkomna. Ett första steg skulle kunna vara att regeringen säger: backar vi. gör vi om, och gör vi rätt. Vi förlänger filmavtalet, åtminstone som vi ska komma fram till vilket alternativet är. Då skapas lugn och ro under ännu en period. Då kan filmindustrin fortsätta med sina projekt. Då kommer vi att ha tid att förhandla. Då kan vi sätta oss ned, flera olika parter, och diskutera hur framtiden ska se ut. Men just nu går tiden alldeles för fort. Det skulle jag gärna vilja höra ministerns kommentar till. Jag har inte fått svar ännu på om det blir en proposition eller inte. Det kanske jag inte får i den här debatten heller. Jag vill ändå fråga vilka överväganden ministern gör när hon funderar på om det ska bli en skrivelse eller en proposition. Jag sa i mitt inlägg att jag förenklade lite hur en process ser ut och hur en skrivelse blir till. Ministern har tydliggjort det på ett förtjänstfullt sätt. Men det gör det extra spännande att ministern vill ha en debatt i kammaren. Hon vill att politiken ska debatteras här i kammaren. Hon vill ha en proposition. Varför kan hon då inte säga att det kommer att bli en? 6 (M): Som ni märker ger kultur- och demokratiministern inte särskilt många svar. Hon talar mer om vilka examina i statsvetenskap hon har. Att tala är en sak; att handla är en annan. Att arbeta med det demokratiska grundarbetet i innebär att man kommer överens och att det blir en majoritet i riksdag. Där har kultur- och demokratiministern verkligen inte gjort några större insatser när det gäller den här frågan. Och det är oerhört allvarligt. I stället för att svara på frågorna säger kultur- och demokratiministern att man ska göra någonting nytt. Ja, men berätta då för oss vad det nya är! Vad är det mer än att kultur- och demokratiministern och regeringen vill höja skatterna och förstöra den samverkan som finns? Vad ska man göra åt de filmkulturella delarna? Hur ska man förbättra möjligheterna för barn och unga att kritiskt granska bild och film? Vi har inte hört om ett enda förslag. Men berätta det för oss, så kan vi bli överens! Hur går med det med samverkan mellan parterna? Det är oerhört viktigt att de bitarna kommer på plats innan propositionen läggs fram, när det nu blir. Och ge gärna svar till på hans fråga om det blir det en proposition eller en skrivelse! När det gäller mer pengar till film är det en sak att staten lägger ned mindre pengar medan SVT, TV4 och andra utomstående lägger ned mer pengar, men det kan inte kultur- och demokratiministern dra växlar på. Det tycker jag är förfärligt. Med vilken intervall ska vi diskutera filmpolitik? har vi diskuterat filmpolitik åtminstone och ofta med kortare mellanrum. Kan kultur- och demokratiministern svara på det? 7 Kultur- och demokratiminister (MP): Tack för inläggen! Något som jag förväntar mig att vet mycket om, eftersom de har visat det genom historien, är hur man skapar ett gott klimat för företagande, hur man öppnar upp, hur man stimulerar kreativitet, innovationer och entreprenörskap. Det är något som riksdagsledamöterna ofta diskuterar, inte minst från ett näringspolitiskt perspektiv. Ett av målen med förändringen av filmpolitiken handlar just om detta, att få in fler innovativa aktörer som ska skapa det nya. Som riksdagsledamot tog upp ska man också arbeta för att skapa förutsättningar för att människor vågar satsa och investera, där unga producenter går samman, bildar bolag och gör mer film. Det är detta som vi nu skapar förutsättningar för, och det kommer att visa sig om 5, 10 eller att det här var en bra förändring för den svenska filmbranschen och för de många näringar som verkar inom den. Det avgörande valet mellan proposition och skrivelse är om regeringen vill föreslå förändringar i lag. Förslaget till en ny filmpolitik skickades ut på remiss. Vi på departementet har fått in ett antal korta, breda eller omfattande svar som vi just nu behandlar. Det är en pågående process. Utfallet av denna process kommer att avgöra om det blir en proposition eller en skrivelse. Jag tänker aldrig stå i kammaren i riksdag och lova saker som jag inte kan hålla. Det vore ett stort misstag av mig. Därför är det viktigt att jag nu betonar att det är en pågående process. Vi får se om den kommer att innebära några lagförslag. Då blir det en proposition, men sannolikt blir det inte så och då kan det bli en skrivelse. Oavsett vilken form det blir är det viktiga för mig och regeringen att filmpolitikens inriktning blir ett ämne för diskussion här i kammaren. Det är otroligt viktigt, inte minst ur ett demokratiperspektiv. 8 (M): Tack, statsrådet, för de vänliga orden om politik på näringslivsområdet. Den här debatten har visat på några saker. Till att börja med är filmpolitiken oskickligt hanterad av regeringen. Regeringen har börjat i fel ände. Avtalet är uppsagt utan att man har analyserat konsekvenserna av det, utan att se vilka alternativ som finns i stället och utan att veta hur processen ska hanteras framöver. Men tiden går. Regeringen överväger nu hur processen ska gå till i fortsättningen. Det är tydligt att det finns grus i maskineriet från regeringens sida. vill i stället se ett förlängt filmavtal som en ny filmpolitik noga utreds. För oss är det viktigt att av erfarenhet av samverkan tas till vara, även om det slutligen inte sker i form av ett nytt filmavtal. Regeringens hantering av filmpolitiken väcker många frågor . Filmbranschen i stort har uttryckt såväl oro som kritik. Vi från förutsätter att det blir en proposition. Annars får mina kollegor i kulturutskottet se över vilka verktyg som de har för att regeringen inte ska runda . Svensk film är fantastisk på många olika sätt. Det är en viktig del av de kreativa näringarna. Filmen har ett stort värde för jobben, för exporten och för bilden av utomlands. Eftersom svensk film är så viktig är det angeläget att den inte slarvas bort av ett oskickligt hanterande från regeringen. 9 Kultur- och demokratiminister (MP): Tack, riksdagsledamot ! Vi visste absolut att den här processen skulle blir stökig. Jag hade aldrig förväntat mig något annat, och det är viktigt att den är stökig. Många röster ska höras så att man får debattera och brottas med frågorna. Det är inte konstigt när man byter ut ett system som har tillämpats och som inte har fungerat . Jag kan inte riktigt förstå påståendet att filmbranschen vill ha ett fortsatt avtal. Då har man inte läst remissvaren. En majoritet av remissinstanserna vill inte ha något filmavtal. De vill ha en förändring, den förändring som vi nu håller på att arbeta med. Självklart finns det en stor oro därför att man inte vet vad som komma skall, men man vill inte ha det som det är. Det är det som regeringen har lyssnat till, och det är därför som vi nu agerar. Vi tänker inte låta något fortgå bara för att vi är rädda för lite stök, bråk och knök längs vägen, utan vi vågar tro på den idé och vision som vi har om filmpolitiken, om kulturpolitiken och om det här landet. Avslutningsvis vill jag åter framhålla att ett av skälen till omställningen av den svenska filmpolitiken är att öka den demokratiska förankringen, och den utgår härifrån kammaren. Det är viktigt att filmpolitiken blir ett ämne för den kulturdebatt som jag hoppas ska bli mer levande här i landet, för vi behöver den. kommande behandling av filmpolitikens inriktning och styrning är en central del av det arbetet. Eftersom förslag till finansiering av filmpolitiken finns i budgetpropositionen kan behandla det förslaget utan att behöva ta ställning till lagförslag i en proposition. Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2015/16:61 om beskattningen av människors kulturutövning 10 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat finansministern hur hon ser på beskattningen av människors kulturutövning, om bara vissa former av kultur ska beskattas samt i så fall vilken kultur som ska vara skattefinansierad och vilken kultur som ska beskattas hårdare. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag vill först säga något om den föreslagna momshöjningen för biobiljetter. När den nuvarande låga momssatsen på biobiljetter infördes motiverades den av att biograferna redan betalade en biografavgift om . Denna biografavgift var en del i filmavtalet mellan staten och vissa aktörer i filmbranschen och kommer att försvinna när filmavtalet upphör. Då faller också motivet för den lägre momssatsen. Momsen höjs därmed till samma nivå som för andra distributionsformer för film, till exempel dvd-marknaden och olika digitala visningstjänster såsom streamning och betal-tv. Regeringens utgångspunkt är också att lika produkter ska beskattas på samma sätt. Momshöjningen betyder att skatteintäkterna varaktigt bedöms öka med . Utan denna höjning skulle det inte vara möjligt att finansiera ett filmstöd på motsvarande nivå som . Jag är inte beredd att genomföra besparingar i filmstödet. Förslaget att införa fri entré på vissa statliga museer handlar om att så många som möjligt ska få uppleva att museerna är till för dem. Lika tillgång till det gemensamma kulturarvet ser jag som en demokratisk rättighet och entréavgifterna är ett hinder för att fler ska få uppleva statliga museer. Vi har i olika momssatser på kulturområdet. Till exempel är inträdesavgifter till museer som finansieras av det allmänna momsfria medan försäljning av dvd-filmer beskattas med 25 procents moms. Naturligtvis är film och biografer liksom museer kultur. Det är inte momssatserna som avgör vad som är kultur. Jag kommer att fortsätta verka för både en livskraftig svensk filmproduktion och att fler kan besöka statliga museer. 11 (M): Jag tackar kulturminister för svaret och framför allt för att hon är i kammaren och rycker in för finansminister . Interpellationen handlar om skattesystemets utformning, men jag är säker på att även kulturministern räknar på effekterna av regeringens skattehöjningar inom kulturområdet och vilka negativa konsekvenser de kan få. Regeringen föreslår i sin budgetproposition efter en överenskommelse med att öka anslaget till de statliga museimyndigheterna med för att slopa människors kostnad för entrébiljett till vissa statliga museer utvalda av regeringen med kulturminister i spetsen. Både ministerns och mina egna besök på dessa statliga museer bekostas därmed av skattebetalarna. Dessa statliga museer är till övervägande del placerade i . Jag tror inte att är inbegripet i denna avgiftsbefrielse. väljer regeringen att mer än tredubbla beskattningen av en entrébiljett till en svensk biograf . Det är en momshöjning från till . Bio är ett brett nöje i . gick svenskarna på bio 1,7 gånger i snitt. Även om har redovisat att genomsnittsbesökaren blivit äldre är detta ett vanligt familjenöje. Det är bara att titta på de mest sedda filmerna 2014. Hundraåringen som klev ut genom fönstret och försvann toppar, men sedan kommer Bamse och tjuvstaden, i fjällen, på bilsemester och detektivbyrå. Ett biobesök är en rolig happening med barnen och en lärorik och spännande kulturupplevelse, precis som att gå på eller något av de andra 18 museerna i storstäder. Men genom att näst intill fyrdubbla momsen på ett biobesök och ta bort entréavgiften på ett museibesök görs valet enkelt för barnfamiljer med snäv hushållsbudget. Valet gäller dessutom enbart barnfamiljerna i storstaden. För barnfamiljerna i , eller för den delen Bor, blir det kanske inte någon kulturupplevelse alls. I sitt svar säger kulturministern att hon värnar människors demokratiska rättigheter. Det gör jag också.