prot · H20963 · 2015-02-19 00:00:00 — § 1 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2014/15:263 Interpellation 2014/15:263 Vargpolitiken av (C) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. § 2 Anmälan om granskningsrapport Talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från : RiR 2015:1 Utbildningsstödet till varslade vid – omskolad till arbete? § 3 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2014/15:54 och 55 till skatteutskottet 2014/15:SN1 till § 4 Infektion med ebolavirus betänkande 2014/15:SoU5 Infektion med ebolavirus (prop. 2014/15:38) 1 PER RAMHORN (SD): Vi ska debattera socialutskottets betänkande 5. I betänkandet behandlas regeringens proposition 2014/15:38 Infektion med ebolavirus. Man föreslår att smittskyddslagens bestämmelser om samhällsfarliga sjukdomar nu ska tillämpas på ebola. har ebola tillsammans med andra typer av blödarfeber ingått i kategorin allmänfarliga sjukdomar. Förslaget att nu klassa ebola som en samhällsfarlig sjukdom innebär att det går att vidta extraordinära smittskyddsåtgärder. En sådan åtgärd är att införa hälsokontroller vid gränsen för inresa till . Flera andra länder har redan infört sådana kontroller för resenärer från eboladrabbade länder i . Förutom möjligheten till gränskontroll innebär klassificeringen som samhällsfarlig sjukdom en möjlighet att med tvång hålla en patient i karantän men också att spärra av ett geografiskt område som ingen får lämna eller ta sig in i. De sjukdomar som tidigare är klassade som samhällsfarliga sjukdomar är smittkoppor och sars. De åtgärder som föreslås i propositionen ställer vi oss bakom. De är bra och välbehövliga. Men vi anser att ett antal ytterligare åtgärder bör vidtas för att vi inte ska sätta oss i en situation där en eventuell ebolaepidemi inte kan hanteras. Därför har vi lagt fram en motion med sju förslag på åtgärder för begränsning av smittspridning av ebola. Jag kommer att hålla mig till två av dessa förslag. Vi anser bland annat att en nationell strategi bör tas fram för att upptäcka smittsamma sjukdomar i ett tidigt skede vid gränser. I hamn har man skärpt kontrollerna av fartyg som kommer från . Där tar man alltid direkt kontakt med befälhavaren ombord innan fartyget lägger till, och man kan till och med kräva en hälsodeklaration för besättningen. Men i andra hamnar runt om i landet som också har direktlinjer med , till exempel oljehamn, gör man en helt annan bedömning. Där har man inte skärpt kontrollen av fartyg som kommer från . Som vi alla vet finns det stora skillnader i vilken vård man får, beroende på var man råkar bo. kan vi se att det även finns skillnader när det gäller säkerhetsåtgärder för att upptäcka smittsamma sjukdomar vid landets gränser. Det anser vi inte är acceptabelt. Den nationella strategi vi föreslår bör innehålla hur tåg och fartyg, beroende på sjukdom, ska kontrolleras, men också hur man säkerställer inresor vid landets flygplatser. Vi menar att det behövs ett batteri av åtgärder för att upptäcka sjukdomar i ett tidigt skede, dels för att smittan inte ska spridas i landet, dels för att se till att en drabbad person får adekvat vård i ett tidigt skede. har endast två vårdplatser i för extremt smittsamma patienter. Till detta kommer en specialanpassad ambulans för ändamålet, även den placerad i . Med utgångspunkten att inte kommer att drabbas i större utsträckning av ebola kan detta givetvis anses tillräckligt. Men dessvärre är vi i situationen att det är brist på vårdplatser i landet. Ett sjukhus som får in ett fall av denna karaktär kan, beroende på hur starka misstankar det finns och vad provresultat ger, tvingas stänga av vissa delar av sjukhuset när transport till sker. För att minimera risken för spridning från personal till andra patienter kommer dessutom viss personal att helt få behandla och fokusera på en patient. Vi anser att det är angeläget att se över möjligheterna att inrätta fler vårdplatser, som en beredskap för extremt smittsamma patienter. Dessa vårdplatser kan användas för vanlig infektionsvård, så som man gör i . Vi ska alltså inte sätta oss i en situation där patienter med mindre smittsamma åkommor inte kan få vård på sjukhus för att det finns för få möjligheter att behandla patienter med ebolavirus. Vi kan heller inte försätta sjukvårdspersonalen i risk genom att utsätta dem för en längre exponeringstid, trots skyddskläder, på grund av överbeläggningar. Med andra ord bör vi ta ett helhetsgrepp när det gäller ebolaviruset och andra smittsamma sjukdomar. yrkar jag bifall till vår reservation. 2 (S): I dagens betänkande föreslås att godkänner regeringens beslut om att bestämmelserna i smittskyddslagen om samhällsfarliga sjukdomar ska gälla även för infektion med ebolavirus. Som en följd av detta föreslås att infektion med ebolavirus ska anges som en samhällsfarlig sjukdom i smittskyddslagen. Bakgrunden är lika allvarlig som tragisk. Ebolautbrottet i är allvarligt. Ebola orsakas av ett virus som ger upphov till så kallad hemorragisk feber eller blödarfeber, och smittspridning mellan människor sker genom kontakt med infekterade kroppsvätskor, framför allt när man vårdar sjuka personer och tar hand om avlidna. Ebola är ingenting nytt. har ett flertal utbrott förekommit i de centrala delarna av , med hög dödlighet som följd. Utbrotten, de flesta relativt små, har vanligtvis rapporterats från glesbefolkade områden, med begränsad spridning som följd. De flesta av dessa utbrott har klingat av med hjälp av internationella insatser. Några utbrott har varit av större art. pågår ett utbrott i som är betydligt större och allvarligare . Det startade i gränstrakterna kring , och och har sedan spridits i dessa länder. Tusentals människor har avlidit, bland dessa ett stort antal som har jobbat inom hälso- och sjukvården. Det finns också svenska medborgare i de drabbade områdena, framför allt ambassadpersonal och hälso- och sjukvårdspersonal. Ett knappt tiotal personer bland de internationella hjälparbetare som har arbetat främst inom sjukvården har smittats av ebolavirus och evakuerats till sina hemländer. Läget var så allvarligt att deklarerade att ebolaepidemin var ett internationellt nödläge. Bestämmelserna i smittskyddslagen omfattar alla sjukdomar som kan överföras till eller mellan människor och som kan innebära ett allvarligt hot mot människors hälsa. Möjligheterna till ingripanden med stöd av lagen är dock i de flesta fall begränsade till de allmänfarliga sjukdomar som anges i en bilaga till lagen. Vid fall av allmänfarlig sjukdom ska förhållningsregler meddelas, och tvångsundersökning, isolering eller tillfällig isolering kan komma i fråga. Övriga bestämmelser som rör allmänfarliga sjukdomar kan också tillämpas. Med hänsyn till den epidemi av ebola som pågår just nu i har förutsättningarna för att en spridning ska inträffa i förändrats. Regeringen redovisar i sin proposition att man delar den bild som ger och ser också att det finns skäl för att höja beredskapen i vårt land för att kunna identifiera misstänkta fall av infektionen. Tillämpning av extraordinära smittskyddsåtgärder kan medföra stor inverkan på den personliga integriteten. Detta måste ställas mot behovet av att skydda vår befolkning mot en allvarlig sjukdom. Åtgärder såsom karantän, hälsokontroller vid inresa och avspärrning är välmotiverade om de har en avgörande betydelse för att motverka smittspridning. De ansvariga myndigheterna bör därför ha möjlighet att tillämpa smittskyddslagens regelverk om extraordinära smittskyddsåtgärder. Remissinstanserna har ställt sig positiva till att infektion med ebolavirus ska föras in i bilagan i smittskyddslagen över särskilda allmänfarliga sjukdomar. Ett par av remissinstanserna belyser i sitt svar att det finns ett antal frågeställningar av främst praktisk karaktär kring vissa av de extraordinära smittskyddsåtgärderna. Det gäller situationer där många människor blir inblandade, exempelvis karantän och hälsokontroller. Eftersom det inte finns några direkta flygförbindelser mellan de drabbade länderna och vårt land och det inte sker något omfattande resande till eller från drabbade områden är det inte sannolikt att det kommer att bli fråga om några större insatser. De insatser som kan vara aktuella bör enligt propositionen kunna hanteras med de resurser som finns tillgängliga hos våra myndigheter. Ebolautbrottet i är ett stort problem för de drabbade länderna. har därför bidragit med mycket omfattande humanitärt stöd. Att viruset skulle spridas inom är mycket osannolikt, och i vårt land är beredskapen god för att hantera och vårda eventuella fall. Beslutet bidrar till att stärka den beredskapen. Det förslag som vi har att ta ställning till är i grunden utarbetat av , som begär de föreslagna ändringarna. Det ligger på de ansvariga myndigheterna att ta fram uppdaterade bedömningar av både utvecklingen av den pågående epidemin i och vilka konsekvenser som den får för riskbilden i . I detta ingår att göra bedömningar av hur förutsättningarna ser ut för att kunna vidta extraordinära smittskyddsåtgärder för att hantera en möjlig smittspridning. Mot denna bakgrund finns det ingen anledning för att vidta några särskilda ytterligare åtgärder. Jag yrkar mot denna bakgrund bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. 3 (M): Det är med stor sorg och vemod som vi följt utbrottet av ebola i och den kamp som fortfarande pågår i , och för att få stopp på epidemin, som skördat över 9 000 människors liv. På grund av att rätt åtgärder inte vidtogs bevittnar vi nu det som av WHO:s generaldirektör benämnts ”det största hotet mot folkhälsan i modern tid”. Det går aldrig att förutse exakt hur eller var ett nytt dödligt sjukdomsutbrott kommer att ske. Däremot är det vår uppgift, som de yttersta representanterna för befolkning, att se till att våra myndigheter är väl förberedda om ett utbrott skulle ske här. Vi i Alliansen ser därför positivt på regeringens proposition efter rekommendation om att uppgradera ebola till att klassas som en samhällsfarlig sjukdom. Även om fortfarande bedömer risken för smittspridning av ebola i som mycket liten är det viktigt att vi är redo om olyckan ändå skulle vara framme, särskilt när vi vet hur många människoliv som kan stå på spel. , , och biträder därför regeringens proposition om ändring i smittskyddslagen för att vid ett eventuellt utbrott tillåta smittskyddsläkare och att vidta extraordinära åtgärder för att få spridningen under kontroll. som våra myndigheter med detta får en större befogenhet att agera mot ebolaspridning vill vi betona att dessa verktyg ska användas med försiktighet och bara i yttersta nödläge. Med den föreslagna lagändringen skulle till exempel en smittskyddsläkare kunna begära obligatoriska hälsokontroller för alla som reser in från ett visst geografiskt område eller att en smittad person oavsett egen preferens hålls i karantän. Att på detta sätt inskränka människors bestämmanderätt måste göras varsamt och bara för att förhindra en sjukdomssmitta som annars kan lamslå ett helt samhälle. Mot bakgrund av detta är jag både bekymrad och konfunderad över motion. I yrkandena 6 och 7 vill man nämligen förbigå våra myndigheter och genom ett tillkännagivande från redan nu införa hälsokontroller för alla som reser hit från länder i som är drabbade. Det är för mig obegripligt varför vi politiker skulle göra en annan riskbedömning än de expertmyndigheter som bedömer riskläget i , varför vi skulle förbigå ett beslut från smittskyddsläkare och direkt kräva extraordinära åtgärder. Dessa åtgärder är dessutom oerhört dyra för skattebetalarna och innebär en direkt kränkning av människors personliga integritet. Då återstår bara två alternativ. Antingen anser sig kunna göra en bättre bedömning av riskläget än expertläkare på området eller också föreligger helt andra skäl som grund för krav på hårdare gränskontroller. I samma anda föreslås i yrkande 3 att man ska skärpa rekommendation för hur misstänkta fall av ebola ska behandlas och utöka den även till dem som inte bedömer vara i riskzonen för att drabbas av ebola. Vidare föreslås i yrkande 4 att en nationell strategi för att upptäcka smittsamma sjukdomar ska införas. För den som läser det finstilta framkommer i motionstexten att definition av en nationell strategi är obligatoriska hälsokontroller för alla nyanlända som kommer till . Inget av dessa förslag går det att finna stöd för hos de myndigheter som arbetar med dessa frågor . I stället bidrar de till att misstänkliggöra dem som kommer till från ett annat land. Om vi lämnar utrymme i smittskyddsdebatten för godtyckliga bedömningar av riskläget och ideologiskt drivna åtgärdsplaner gör vi våra medborgare en otjänst. Då riskeras att skattepengar slösas, att människors integritet kränks och också att misstänksamheten mellan grupper i vårt samhälle ökar. Med anledning av detta ställer vi i Alliansen oss positiva till den proposition som syftar till att höja beredskapen inför ett eventuellt utbrott av ebola i . Men vi yrkar avslag på motionen från . 4 (MP): Herr talman, ledamöter och åhörare! I socialutskottets betänkande 5 om infektion med ebolavirus behandlas en proposition från regeringen med samma namn som betänkandet. Fyra av ebolavirusets fem olika stammar kan angripa oss människor. Det är kanske den sjukdom som har skapat mest rädsla bland världens befolkningar . När viruset väl har trängt in i kroppen dödar det ganska snabbt celler, så snabbt att många celler faktiskt exploderar, som läkarna beskriver det. Viruset bryter ned immunförsvaret och förorsakar kraftiga blödningar inuti kroppen, och det angriper raskt nästan alla organ. Vanligtvis dör de som drabbas inom en efter det att symtom har visats. Enda trösten är att ebolaviruset bara smittar vid direkt kontakt med kroppsvätskor från någon smittad samt att ebolaviruset är mycket sällsynt. Ebola identifierades , då den första kända epidemin drabbade och . Namnet har viruset fått från Ebolafloden som rinner i närheten av den by där det första utbrottet blev känt. Det nu aktuella utbrottet av ebola som har skett i klassades av WHO som ett hot mot människors hälsa av internationell omfattning. WHO konstaterade därför nödvändigheten av en samordnad internationell insats för att stoppa och vända den internationella spridningen av viruset. hade WHO rapporterat över 21 600 fall av bekräftad eller misstänkt ebola i , främst i , och . I inledningen av den nu pågående epidemin avled nio av tio smittade. Men genom de insatser som har mobiliserats och genomförts internationellt avlider nu endast sex av tio smittade. Fler än 8 600 personer har dock trots detta tyvärr rapporterats avlidna i den största epidemi av ebola som världen har skådat. Det är mot denna bakgrund som man ska förstå regeringens proposition och att det ibland måste gå fort. Därför står bakom förslaget. reser vi i en sådan omfattning att åtgärder måste vidtas för att hantera de risker för spridning som ändå finns med en sådan här sjukdom. En person som har smittats kan faktiskt, trots det som jag har sagt, ibland bära viruset i utan att några symtom visas. Även den som har varit smittad men som tack vare de omfattande vårdinsatser som har gjorts överlever kan vara bärare av viruset . Jag har inte lyckats hitta någon säker information om hur länge det kan pågå. Men jag har läst om att man har upptäckt viruset hos överlevande personer så länge som efter friskförklaring. Det är mycket svårt att behandla de drabbade, bland annat därför att man måste ha oerhört stora säkerhetskrav för att vårda de drabbade. Ett annat problem är att det faktiskt inte finns någon specifik behandling mot ebola. Det som man gör är att i huvudsak stödja patienten med hjälp av till exempel andningsmaskiner, stabilisera blodtrycket och ge blodtransfusion, vätska och andra liknande insatser för att kroppen själv ska kunna ta upp kampen mot viruset. ZMapp och TKM-Ebola är två behandlingsmetoder som har prövats, men egentligen har man ännu inte kunnat utvärdera om de har någon större positiv effekt för patienterna. Ett preparat som heter Brincidofovir har också prövats. Det har visat sig ha viss framgång, men det är bara på forskningsnivå. För min egen del räcker det med att ganska översiktligt ha försökt studera och sätta mig in i den virala blodfebersjukdom som ebola utgör för att helt ställa mig bakom att sjukdomen lyfts in i den lagstiftning för samhällsfarliga sjukdomar som vi har och där sjukdomar pekas ut för vilka vi behöver ha särskilda försiktighetsåtgärder. Att klassa en smitta eller en sjukdom som samhällsfarlig ger möjlighet för smittskyddsläkarna att besluta om karantän, och det ger möjlighet för att besluta om att spärra av områden med innebörden att personer då varken får resa in i området eller resa ut ur det. Det är mycket rimliga åtgärder om en sådan smitta skulle påträffas. Självklart kan de åtgärder som följer av en sådan klassning som samhällsfarlig sjukdom upplevas som integritetskränkande på många sätt. Men när man gör bedömningen av den inskränkningen i förhållande till konsekvenserna av om en sådan sjukdom sprider sig, drar vi i slutsatsen att medborgarna inte skulle ha några invändningar mot en sådan förändring. Därför yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. 5 (V): Ebola är ett skräckvirus för dem som har drabbats i . Just detta ärende handlar om att regeringen föreslår att bestämmelserna i smittskyddslagen om samhällsfarliga sjukdomar ändras och att ebola lyfts in. Det ställer sig självklart bakom. För dessa samhällsfarliga sjukdomar i smittskyddslagen, där ebola kommer att föras in, finns det mycket strikta åtgärdsplaner. Det handlar om förhållningsregler som tvångsundersökning, isolering, tillfällig isolering, karantän, hälsokontroll vid inresa och avspärrning av områden om det behövs. Det är alltså ett ganska robust system. Enligt regeringen bör därför de ansvariga myndigheterna ha möjlighet att tillämpa smittskyddslagen just i fråga om dessa sjukdomar och använda sig av extraordinära smittskyddsåtgärder för att helt enkelt skydda befolkningen. Detta tycker är good enough. Vi förlitar oss fullständigt på de smittskyddsexperter som vi har i som är kompetenta som få, om man tittar ut i världen. Det gör också samtliga partier i utskottet, förutom som fortsätter på sin resa i misstänkliggörandets regi, kan man säga. Det är helt uppenbart när man tittar på vad de föreslår. är ett land med mycket god infrastruktur när det gäller hälsa och sjukvård. Vi skulle klara av ebola här. Vi skulle inte ha tusentals smittade och döda. är nämligen ett land som i jämförelse med andra globalt kan ta hand om krissituationer. I skulle ebola aldrig få den spridning som den har fått i , och . Antalet läkare i är 3,8 på 1 000 invånare. I är det 0,0 läkare på 1 000 invånare. Så ser det ut i de eboladrabbade länderna. Ju sämre infrastruktur i hälso- och sjukvården, desto större offer. Vi har haft utbrott av ebola , men den här gången har det varit 22 000 smittade och 9 000 döda. klämtade i sin klocka. De gör ett eminent jobb i världen där andra inte gör det. De bad då världssamfundet att se över de möjligheter som världssamfundet har för att människor skulle åka till och arbeta. Man kan säga att det internationella samfundet visst mötte upp, även , men insatserna motsvarade inte behoven. finns det 70 läkare i , och av de infekterade människorna dog. Det skulle aldrig hända i västvärlden eftersom vi har en annan ordning här på grund av den historia som vi har i världen. När det gäller läkemedel är det den gamla marknadsdoktrinen, cash is king, som gäller. Efterfrågan på botemedel är inte tillräckligt stor och marknaden inte tillräckligt rik för att det ska vara ekonomiskt lönsamt att utveckla och i större utsträckning tillverka läkemedel mot ebola. Det här handlar om ekonomi och makt. Om ebola hade brutit ut i hade forskningsinstituten och läkemedelsindustrin varit mer på G, kan man säga. Detta är ett ekonomiskt problem och ett globalpolitiskt problem. Utbrotten av ebola har tidigare var rätt begränsade – det har handlat om några hundra dödsfall – och sjukdomen har varit regionalt begränsad till områden där det inte finns läkemedelsforskning och pengar. Världen är orättvis. Läkemedelsbolagen reglerar sin egen marknad, och de fattiga är aldrig vinnare på den marknaden. Det behövs fortsatt hjälp till de drabbade områdena. När vi har noll infekterade är vi hemma, och där är vi inte . Därför bör fortsätta med sitt arbete i dessa länder och även i resten av världen. Det enda som är säkert är att bestämmelserna i smittskyddslagen om samhällsfarliga sjukdomar ska tillämpas på infektion med ebolavirus, det vill säga en ändring i smittskyddslagen. Vi yrkar bifall till regeringens proposition och avslag på motion. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 9.) § 5 Regional tillväxtpolitik betänkande 2014/15:NU7 6 (M): är en kunskapsintensiv ekonomi, och det ska vi fortsätta vara. Vi vet genom trender och globala analyser att det behövs tre till fyra miljoner människor om en nation eller plats ska kunna vara med och slåss om marknader för företag, utveckling och innovation samt vara en magnet som drar till sig människor av olika slag och med många olika kompetenser. Det är det som krävs för att vara en funktionell region, driva framtiden och vara med och slåss om topplaceringar. Analyserna av trenderna talar också om medelstora städer och att det är de som kommer att dominera framåt. Med medelstora städer menar man just städer med en befolkning på tre till fyra miljoner människor. Vi vet att det finns ett stort intresse för och en potential i . kommer bra ut i olika mätningar, och det ska vi ta vara på. Det är viktigt att vi inte slår oss till ro; det krävs ett arbete , året om för att nå dessa möjligheter, ligga på topp och hävda oss i den stora konkurrens vi har med omvärlden. När det gäller tror vi inte heller att det är en motsägelse, utan med omnejd kan växa. får vi ringar på vattnet som gör att övriga landet får del av effekterna av detta. Förutom om att ta in de globala trenderna handlar regionalt tillväxtarbete, när vi kommer utanför storstadsområdet, självklart om ett nationellt och internationellt arbete i vår närhet för att studera och arbeta, skapa hållbar tillväxt och attraktionskraft. Den tidigare alliansregeringen gav därför myndigheten i uppdrag att ta in information och redogöra för hur attraktiva platser kan identifieras samt vilka faktorer som påverkar. Rapporten har mynnat ut i ett antal fallstudier kring erfarenheter av och exempel från sju svenska och två europeiska kommuner på systematiskt arbete med att öka attraktionskraften. Målet har varit att tillvarata lärande och kunna sprida det till andra, genom att ta till vara de olika sätt och förutsättningar som har varit lyckade. Vi vet att ser olika ut, och vi är övertygade om att det går att hitta lokala och regionala tankar som kan få ringar på vattnet. En viktig del av arbetet med att hela ska leva är landsbygdsprogrammet, som är en del av . Det har haft till syfte att utveckla landsbygden kring areella näringar – landsbygd och livsmedel – och knyter an till näringspolitiken, även om det hanteras i miljö- och jordbruksutskottet. För det framtidsprogram pengarna gäller –2020 beslutade dåvarande alliansregeringen att avsätta pengar för att utveckla lokal service för näringsidkare med försäljningsställen för dagligvaror och drivmedel. I projektet har man också tittat på lokal serviceutveckling för att hitta nya möjligheter för nya och förändrade lösningar som ger människor innovationer i vardagen av att landsbygd och glesbygd kan utvecklas. Arbetet handlar om kompetenser och om att ta till vara alla möjligheter, herr talman.