prot · H20983 · 2015-04-09 00:00:00 — Då har man inte fått den tänkta funktionen, och då kan det kännas ännu tuffare i de kommuner där en neddragning sedan sker. Vad avser Socialdemokraterna att lyfta fram för att verkligen använda alla resurser som går till utbildning på bästa möjliga sätt? 69 (S) replik: När det gäller ryckigheten är det nog så att även en samarbetsregering i akuta lägen, akuta kriser och akuta situationer kommer att så att säga fluktuera antalet utbildningsplatser. Det kan man inte utesluta. Vad jag försökte beskriva var ett vägval: att se vuxenutbildning endast som en konjunkturregulator eller att se vuxenutbildning som en del i ett nödvändigt livslångt lärande i ett modernt kunskapssamhälle, med den arbetsmarknad som är en del av och ännu mer kommer att vara en del av i en globaliserad ekonomi. Man måste bestämma sig: Behöver vi höja befolkningens utbildningsnivå? Behöver vi hitta permanenta lösningar för att människor ska kunna skaffa sig kompetens? Då tror jag att det krävs mer av långsiktigt tänkande och långsiktig planering. Men det behöver inte utesluta att man i vissa lägen behöver gå in och göra extrainsatser. Jag tror alltid att man kan använda skattepengar på ett bättre sätt. Jag tror att det är viktigt att granska olika verksamheter, granska utfall och nyttan av olika insatser. Jag tror att det även inom vuxenutbildningen finns behov av det. En sådan granskning redovisas också i betänkandet, där man tittar på . Där finns det saker man kan se mer på, men om man tittar på de ansökningar som kommer in om att bedriva utbildningar som håller hög kvalitet och som kan leda till att fler människor kommer i arbete men där det ändå blir nej – då är det fråga om att bygga ut antalet platser. 70 (SD): När man kommer så här långt ned på talarlistan och dessutom direkt efter en debatt om gymnasiet är de flesta argumenten egentligen uttömda, så jag ska hålla mig hyfsat kort. från sa något väldigt tänkvärt i den förra debatten om gymnasieskolan, något i stil med att gymnasiet är det enskilt viktigaste avstampet inför det fortsatta livet. Det är ganska tänkvärt. Men för de personer som av någon anledning misslyckas, hoppar av eller upptäcker att de vill göra något annat i livet är vuxenutbildningen också ett viktigt avstamp, för både individ och samhälle. Vi har väldigt hög arbetslöshet, som vissa branscher har väldigt svårt att hitta personer med rätt utbildning och rätt kompetens för just det som de söker. Bristen på kompetens hotar faktiskt utvecklingen av det svenska näringslivet och riskerar att stoppa tillväxten. Företag väljer till och med att etablera sig utomlands i jakt på rätt kompetens, och det måste vi göra något åt. Dessutom finns det företag som själva anordnar utbildning, i alla fall på gymnasial nivå, för att tillförsäkra sig rätt kompetens, trots att ansvaret borde ligga på kommunen, eller åtminstone att vi från detta håll borde se till att det sker. Samma tänkesätt som vi har när det gäller gymnasieskolan – att vi måste arbeta tätare med näringslivet och ha utbildningar som marknaden faktiskt efterfrågar – måste vi också ha när det gäller vuxenutbildningen. , som många talar om här, kan vara ett sätt att lösa det. satsar stora summor på just i budgeten, och dessa frågor behandlades såklart i samband med budgeten. Därför har vi ingen reservation i detta ärende. När det gäller Myndigheten för har vi i debatten fått höra att tillsammans med Alliansen röstade ned regeringens budget med 2 000 fler platser. Om sanningen ska fram är det parti som enskilt satsade mest på detta. Vi satsade på 5 000 extra platser i den budget som vi röstade för till att börja med. Vi ville alltså ha 5 000 nya platser där – platser med kvalitet och platser som faktiskt efterfrågas. I detta betänkande finns en del motionsyrkanden om att bygga ut just och om att det bör bli lättare att beviljas möjlighet att bedriva yrkeshögskoleutbildning. Vi tycker att det är bra förslag. Vi tycker att det är alldeles rätt riktning att gå i. Det är precis den riktning som vi har förespråkat också. Däremot menar vi att man måste göra det på rätt sätt och i rätt ordning. Vi hade gärna sett en utredning om hur man på bästa sätt kan förenkla detta i stället för att bara säga att man ska göra det. Frågor och argument som fördes fram i den förra debatten, om gymnasieskolan, går som jag sa nästan att kopiera rakt av även i denna debatt. Det är samma problematik. Det handlar om att vi inte möter arbetsmarknadens behov. Det handlar om att det är för få utbildningar. Det har diskuterats om det är rätt antal utbildningar och om det är rätt utbildningar över huvud taget – är det de utbildningar som efterfrågas? Det är frågor som man kan kopiera rakt av till denna debatt. De yrkesutbildningar som skulle kunna leda till jobb och som marknaden efterfrågar, finns de över huvud taget i de kommuner där de behövs? Vi måste göra systemet mer flexibelt också. De personer som har hoppat av gymnasiet eller som har valt att inte studera utan göra något annat i livet måste ha tillgång till ett flexibelt system när de kommer till insikten att de behöver utbilda sig. När eleven har blivit målmedveten igen och bestämt sig för vad man vill göra och fått studielusten tillbaka måste också systemet vara flexibelt, så att man faktiskt kan studera. Det finns kanske inga direkta hinder för att studera, men man måste kunna studera till det man faktiskt vill bli. Det finns alltså hinder som man måste komma över. Inte alltför sällan är det så att den utbildning som man är intresserad av och som man vet att marknaden efterfrågar, så att det finns chans att få ett jobb efter utbildningen, inte finns i den kommun där man är bosatt. Då finns det inget hinder för själva studierna, men hindret kommet när man börjar prata ekonomi. Man måste göra en ansökan hos kommunen, och kommunen måste vara beredd att betala det och så vidare. Det är oftast ett hinder. Vi måste alltså ha ett flexibelt system. Som alla här har sagt är vuxenutbildningen viktig. Man måste kunna få en andra chans i livet. Vi måste ha ett flexibelt system och, som vissa här har nämnt, ett större regionalt ansvar. Det måste vi absolut ha, så att vi tar ett större regionalt ansvar när det gäller kompetensförsörjning. Jag har ingen reservation i detta ärende. Våra frågor i ärendet är redan behandlade i budgeten. 71 (MP): I det betänkande som vi debatterar här och behandlas framför allt , eftergymnasial utbildning för särskoleelever och validering. Vi i värdesätter att det finns en offentligt finansierad vuxenutbildning. Den ser vi som en hörnsten i det svenska utbildningssystemet. Vi tror på ett livslångt lärande. Just därför är det viktigt att stödja människor som av en eller annan anledning eller i olika skeenden i livet vill göra klart sina studier eller öka sin kompetens. Vuxenutbildningen behövs inte bara för att människor i vuxen ålder ska kunna ta igen utbildning de missat. Den behövs också för att ge människor en möjlighet att komplettera sin gymnasieutbildning och förkovra sig. I detta sammanhang är det viktigt att beröra även . Den har en central roll för många människors möjligheter att förkovra sig och byta bana. har vi noterat att en kortsiktighet har präglat politiken när det gäller med en ständig omprövning av utbildningsutbudet. Detta har skapat osäkerhet om utbildningens framtid. En annan fråga som berörs i detta betänkande är frågan om validering. I det moderna och globala samhället är det viktigt med validering, och det blir allt viktigare. Genom validering kan vi bidra till att utbildningar, förmågor och erfarenheter synliggörs. Validering underlättar dessutom individens inträde på arbetsmarknaden. En effektivare validering är en del i regeringens aviserade reformpaket för nyanländas etablering i . Individers ställning på arbetsmarknaden påverkas i stort av vilken utbildningspolitik vi för, såväl på skolnivå som på vuxennivå. aviserade samarbetsregeringen tillsammans med en del viktiga satsningar på vuxenutbildningen. De handlade bland annat om ett nytt kunskapslyft i syfte att ge vuxna ytterligare möjligheter till utbildning på gymnasial och eftergymnasial nivå. De handlade också om att skapa nya platser inom högskola, yrkeshögskola och folkhögskola samt inom både allmänna ämnen och yrkesämnen inom vuxenutbildning. Genom dessa stora satsningar skulle det ha varit möjligt att skapa förutsättningar för att också minska arbetslösheten bland ungdomar. Regeringen avsatte i sin budgetproposition 90 miljoner för att skapa 1 500 extra folkhögskoleplatser. Regeringen aviserade 475 miljoner för att möjliggöra 10 000 platser på komvux och yrkesvux. Regeringen aviserade 150 miljoner för att arbetslösa ungdomar mellan skulle kunna gå på komvux eller yrkesvux. Listan kan bli betydligt längre. Men Alliansen, med stöd av , stoppade flertalet av dessa reformer eller gjorde att de blev betydligt mindre. Jag hoppas att vi snart – kommer vårbudgeten – kan utveckla och satsa mer på dessa områden. Avslutningsvis, fru talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag. 72 i (C) replik: Det var spännande att lyssna på anförande. Det var väl första gången jag upplevde att kritiken mot alliansregeringens åtgärder inte var så bitsk och allvarlig. utbildningsminister sa själv att han skulle ta på sig att vända utvecklingen. Det måste ha glatt min utskottskollega , som hade en hög svansföring när det gällde att kritisera allt som alliansregeringen genomförde och såg fram emot mycket stora förändringar. Precis som sa i sitt anförande hade alliansregeringen inte lika mycket resurser att satsa på vuxenutbildning, men det fanns ändå en del satsningar, vilket nämnde i sitt anförande. Det var viktigt. Vår reservation i betänkandet handlar om att ge elever som har gått i särskolan möjlighet att gå vidare till högre utbildning. Varför tar man inte chansen att lyfta fram den gruppen, ? Under förutvarande år har det varit möjligt att utveckla arbetsformer. Högskolor har jobbat med frågan i projektform. Jag skulle vilja höra resonera om varför man inte nu tar chansen att gå motionen till mötes och ge dessa elever en möjlighet till högre utbildning. 73 (MP) replik: representerar och är en del av Alliansen. Hon satt vid makten och genomförde Alliansens skolpolitik. Om denna fråga var så central och viktig, vad gjorde under de gångna åtta åren? Varför kom man över huvud taget inte på tanken? Vi från den rödgröna regeringen tillsammans med lade fram många förslag och satsningar i höstens budget för att förbättra för många grupper inom vuxenutbildningen, alltifrån yrkesvux och komvux till högskola. Men många av reformerna stoppade ni. Därför kan ni inte skylla på en utbildningsminister och undra varför han eller hon inte har genomfört detta när ni inte har låtit regeringens budget passera. Det är lite magstarkt att kräva av regeringen att genomföra reformer när de stoppas i , när reformerna inte får gå igenom. Regeringen gör stora satsningar, och regeringen har gjort stora satsningar. Det är intressant att höra er säga att ni inte satsade lika mycket som regeringen. Tack för det, ! behövs de satsningar vi har aviserat. Vi ska göra dessa satsningar på de vuxnas utbildning, alltifrån komvux och yrkesvux till högskola, så att människor som vill kan ta chansen, så att de som är intresserade och är motiverade ska kunna förkovra sig och skaffa sig den utbildning de behöver. 74 i (C) replik: Jag ska välja att upprepa min fråga. Den handlade om den grupp elever som har gått i särskolan och på vilket sätt det ska skapas ett regelverk som gör det möjligt att få tillgång till högre utbildning. Det pågick en försöksverksamhet under de år som alliansregeringen fanns vid makten. finns ett behov av att gå vidare. Innan försöksverksamheten har fått värka ut är det svårt att fatta besluten. De som har jobbat nära frågan, som Per Lodenius i har gjort, har sett behovet av ett regelverk. Alla fyra allianspartier har valt att lyfta upp frågan i betänkandet. Där framgår att det är en särskilt utsatt grupp som har behov av regelverket så att man på olika sätt kan ta plats på arbetsmarknaden och öka sin kompetens och bildning. Allianspartiernas andra satsningar var inte lika stora i årets budget – beslutet fattades . Satsningarna handlar om att inte ta bort möjligheten för unga att få jobb. Det handlar om att inte höja arbetsgivaravgiften för unga, som den nuvarande regeringen har aviserat att man ska göra. Att ta många miljarder från gruppen ungdomar för att sedan ge tillbaka ett antal miljoner – närmare 1 miljard på utbildningsområdet – rimmar illa. Min första fråga handlade om gruppen särskoleelever och på vilket sätt de ska få chansen i fortsättningen. Det finns mycket positiva skrivningar från samarbetsregeringens partier i frågan. Men varför går ni inte hela vägen med att utforma ett regelverk eftersom försöksverksamheten har visat på behovet? Varför vill samarbetsregeringen utreda allt igen? 75 (MP) replik: Det är helt riktigt som säger att det är positiva skrivningar. Vi anser också att det är viktigt att satsa på den gruppen. Vi skriver att vi följer utvecklingen. Samarbetsregeringen har suttit i . Vi följer utvecklingen på området, och vi återkommer när det är dags. Jag måste upprepa att det är lite magstarkt att vid makten kräva av en regering att arbetet ska göras . Ni hade på er, , om denna grupp var så viktig för er. Gruppen är viktig för oss, och det är därför vi har de positiva skrivningarna. Det finns en fundamental skillnad mellan Alliansens politik och samarbetsregeringens politik. När Alliansen satsar av sitt reformutrymme på skattesänkningar och på utbildning gör samarbetsregeringen annorlunda. Vi satsar rejält på utbildning, på vuxnas utbildning, på barns utbildning och på forskning. Vi gör det dessutom i rätt ordning och efter gedigna undersökningar och utredningar. Det är därför det är så viktigt att inte bifalla motioner bara för att Alliansen plötsligt väcker dem. Vi följer frågorna. En ny regering har tillträtt, och vi hoppas att vi kan återkomma till dessa frågor. Det här är inte den sista debatten. 76 (V): Det är skönt att just under denna debatt kunna använda sig av den beteckningen. Det är inte många decennier sedan som alla kommuner blev skyldiga att anordna motsvarande grund- och gymnasieskoleutbildning för vuxna. vilade ansvaret för vuxenutbildningen på frivilliga initiativ från såväl offentliga som privata huvudmän i form av folkbildning, korrespondenskurser, aftonskolor och liknande. Med det kommunala ansvaret har tillgängligheten till vuxenutbildningen ökat och rätten till kunskap därmed stärkts. Det har bidragit till en höjd utbildningsnivå och att rekryteringen till högskolan har breddats. För många människor har vuxenutbildningen också inneburit en andra chans när skolan har misslyckats. Hur den framtida vuxenutbildningen kommer att se ut beror givetvis på hur vi vill att utbildningen för våra barn och unga ska se ut. Efter att ha gått igenom grund- och gymnasieskolan är målet att alla ska ha tillräckliga kunskaper för samhälls- och arbetsliv samt vara behöriga att söka till högre utbildning. Dessa kunskaper ser vi, som jag har nämnt i en tidigare debatt, som en rättighet. Alla vuxna som inte har dessa kunskaper ska ha rätt att få dessa tillgodosedda inom vuxenutbildningen. Kanske är vuxenutbildningens framgångar orsaken till att denna utbildningsform ofta har varit relativt osynlig i den politiska debatten. Den positiva synen på vuxenutbildning delas dock inte längre av alla. Även om vi hör från borgerligt håll och från andra håll att man är positiv, satsar och inrättar yrkesutbildningar, vet vi att man från reaktionärt håll ser komvux som en gräddfil in i högskolan – underförstått att det nästan är lite fusk att komplettera sin gymnasieutbildning som vuxen. Hur ska vi annars tolka det faktum att man har valt skattesänkningar före fler utbildningsplatser? Hur ska vi annars tolka att många ungdomar inte vågar läsa yrkesförberedande program av rädsla för att inte få en andra chans om de ändrar sig? Det livslånga lärandet måste bygga på det faktum att kunskap är likvärdig oavsett när den inhämtas. En utbildning från komvux ska därför bedömas som motsvarande utbildning i gymnasieskolan. Exempelvis borde det inte finnas olika kvotgrupper i urvalet till vidare studier på högskola och universitet. Genom att minska de graderade betygens betydelse vid antagning till eftergymnasiala studier kan även vuxenutbildningen inrikta sig på sitt kunskapsuppdrag. Ökad arbetsdelning och specialisering inom arbetslivet har gjort att gymnasieskolan inte kan tillgodose behoven av utbildad arbetskraft. Yrkesutbildning kommer därför att vara nödvändig i större utsträckning i fortsättningen. Den eftergymnasiala yrkesutbildningen har med införandet av en yrkeshögskola börjat få något fastare form och tydligare struktur. Det är positivt. Det finns också behov av flexibla utbildningsformer som kan möta tillfälliga eller lokala behov av utbildning. För att förbättra kvaliteten och den nationella likvärdigheten inom vuxenutbildningen behöver granskningen och utvärderingen systematiseras på ett bättre sätt. När vuxenutbildningen utförs på entreprenad eller på annat sätt privatiseras försvåras detta kvalitetsarbete. I vissa fall är det självklart nödvändigt att ha ett samarbete med näringslivet. Jag tänkte avsluta med frågan om entreprenad och privatiseringar. Det har varit viktigt för Alliansen att förvandla även vuxenutbildningen till en marknad. Det syns tydligt, inte minst i den kommun som jag kommer från, . Där har man sålt ut en del av den kommunala vuxenutbildningen, rättare sagt 70–. Vad har det lett till? Precis som i det övriga utbildningsväsendet har det lett till att giriga aktörer har gett sig in i det som de ser som en marknad. De har tagit bort nödvändiga resurser för att göra vinster. Även här har man gjort människor till kunder. Man har gjort det som vuxenutbildningen är till en marknad vinsterna kan maximeras på. Det är något vi måste sätta stopp för. Våra skattepengar ska gå till det de är avsedda för. De ska gå till de personer som av någon anledning inte har klarat av skolan och därför behöver den vuxenutbildning vi har varit med och byggt upp. Med anledning av det jag har anfört yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 77 (FP) replik: Vad gäller pengapåsen lade vi faktiskt mer pengar på än vad gjorde i budgeten som antogs för detta verksamhetsår. Det är ett sätt att förstärka likvärdighet, uppföljning och kontroll. Det är de kommunala aktörerna som beslutar om de vill upphandla vuxenutbildning. Det är inget riksdagsbeslut, och inget departement kan tvinga kommun eller stad att upphandla. Det är helt upp till den lokala nivån. Jag kan ge flera exempel på kommuner där partikamrater till dig, , har insett att kommunen kan få bättre och mer flexibel vuxenutbildning, till exempel på distans, genom upphandling. I vissa kommuner har de insett att de får dubbelt så mycket vuxenutbildning genom att upphandla den kommunala vuxenutbildningen utifrån de kvalitetskriterier de själva ställt upp. Vad är problemet med det, ? 78 (V) replik: Det är trevligt att få debattera med dig igen, . Du sa att ni satsar mer på inspektionsverksamheten. Det är lustigt, för vad är det ni ska inspektera efter att ha röstat ned tusentals nya platser inom vuxenutbildningen? Det är anmärkningsvärt att ni å ena sidan inte vill ha fler platser inom vuxenutbildningen, å andra sidan vill ha mer inspektion. Du nämnde att det finns exempel där partikamrater till mig har varit med och sålt ut den kommunala vuxenutbildningen. Jag kan inte komma på några sådana exempel, men de finns säkert. Det finns också exempel där partikamrater till dig har insett att marknadsexperimentet har gått för långt. De har insett att våra skattepengar har slösats bort. De har insett att våra gemensamma resurser ska gå till det de är avsedda för. Sådana exempel finns också, . Vi vet att fler och fler börjar komma till denna insikt, och opinionen bland folket är stark. Även om det är kommunerna som beslutar att lägga ut sin vuxenutbildningsverksamhet vet vi att rikspolitiken har påverkat dem. Det var i rikspolitiken det började. Det var här grunden lades till den privatiseringsvåg vi ser i dagens samhälle. Det är också rikspolitiken som i slutändan kan sätta stopp för detta. Tillsammans kommer vi förhoppningsvis att lyckas med det. 79 (FP) replik: gav en felaktig bild av vuxenutbildningens kvalitet och utförande i . Vid sidan av förskolan är det den skolform som brukar få högst betyg när inspekterar. Jag hade önskat att man inspekterade ännu mer, men det finns inte oändligt med resurser. Man måste prioritera grundskola och gymnasieskola. Man gör dock riktade inspektioner eller ett urval av inspektioner. De som utför vuxenutbildningen i kommunerna är både kommunala och fristående aktörer. Det finns , Eductus och allt vad de heter. Vi har också gjort det möjligt för folkhögskolor att bedriva svenska för invandrare, sfi, och vuxenutbildningskurser. Jag ser inga problem med att ha olika aktörer. Ge inte sken av att det är privatisering och att vi säljer ut! Det är lokala politiker i skolnämnder, gymnasienämnder och vad det heter som har ställt upp kriterier och sett att de kan få ett bredare utbud och olika upplägg med distansundervisning och kvällsundervisning. En frisör kan läsa matematik på distans. Man kan få kvällskurser på Eductus som man kanske inte kan få i den kommunala vuxenutbildningen. Angrip inte själva skolformen, angrip i stället brister i kvaliteten! Låt mig upprepa att vi har lagt mer pengar på i den budget som gäller än vad har gjort. Om du inte har sett det, , ska du få ett exemplar av mig digitalt efter debatten. 80 (V) replik: Låt mig börja med att bemöta det som sa i sin första replik om att många kommuner väljer att privatisera för att de ser att de får dubbelt så mycket. Det handlar snarare om att kommuner ibland har tvingats privatisera eftersom alliansregeringen inte har gett dem tillräckliga resurser för att bedriva vuxenutbildning och de har fått lägre priser av privata aktörer. Det finns många exempel på det, och min hemkommun är som sagt ett bra exempel på hur man har raserat vuxenutbildningsverksamheten på detta sätt. hade vi ett förslag om tusentals nya platser på vuxenutbildningen. Det var ett förslag som Alliansen tillsammans med röstade ned. Att då från tala om satsningar på vuxenutbildning blir fånigt. påstår att jag nedvärderar vuxenutbildningen som utbildningsform. I mitt anförande sa jag att vuxenutbildningens framgångar kanske är orsaken till att denna utbildningsform ofta har varit relativt osynlig i den politiska debatten. Jag sa också att vuxenutbildningen har inneburit en andra chans för människor när skolan har misslyckats. På vilket sätt är det att nedvärdera vuxenutbildningens betydelse? På vilket sätt är det att nedvärdera vuxenutbildningens betydelse när vi på den rödgröna sidan kommer överens om att göra stora satsningar inom vuxenutbildningen, satsningar som du och dina allianskolleger tillsammans med röstade ned? För mig är ert agerande att nedvärdera vuxenutbildningens betydelse. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 11.) § 9 Hälso- och sjukvårdsfrågor betänkande 2014/15:SoU7 81 (KD): Det betänkande vi nu debatterar är ett motionsbetänkande som har fler motioner än de flesta som brukar debatteras i den här kammaren. Jag tror att vi räknade ihop det till 220 stycken. Det kan inte uppfattas som något annat än en signal om att hälso- och sjukvården ligger väldigt många människor och många riksdagsledamöter varmt om hjärtat. Det handlar om livet – hela livet. Förutsättningarna för god hälsa är att vi känner att vi kan lita på hälso- och sjukvården och att den finns där när vi får krämpor av litet eller stort slag och framför allt när vi drabbas av de mest allvarliga sjukdomarna.