prot · H30933 · 2015-11-25 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Utökning av antalet suppleanter Valberedningen hade, enligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag, tillstyrkt att antalet suppleanter i skulle utökas från 68 till 69. Kammaren medgav denna utökning. § 3 Val av extra suppleant Val av extra suppleant i företogs. Kammaren valde i enlighet med valberedningens förslag till Dag Klackenberg (M) § 4 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2015/16:183 Interpellation 2015/16:183 Vidareutveckling av av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. Interpellation 2015/16:203 Interpellation 2015/16:203 Livet på landsbygden av (M) Interpellationen har överlämnats till statsrådet och kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. § 5 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2015/16:51 till skatteutskottet 2015/16:3274, 3276–3278 till utrikesutskottet 2015/16:3271 och 3275 till utrikesutskottet 2015/16:3270 och 3273 till utbildningsutskottet 2015/16:3272 till finansutskottet § 6 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2015/16:KrU3 Ändringar i kulturmiljölagen 2015/16:KU3 Bättre lagstiftning för bättre resultat – en EU-agenda § 7 Statens budget 2016 – Rambeslutet betänkande 2015/16:FiU1 Statens budget 2016 – Rambeslutet (prop. 2015/16:1 delvis) 1 (M): Tragiken och dramatiken i vår omvärld handlar naturligtvis inte i första hand om pengar och ekonomi. Många människor flyr för sina liv medan andra flyr från sina liv, en del för att de inte har någonting alls, allt fler för att de paradoxalt nog har tillräckligt med resurser, tillräckligt med information och tillräckliga nätverk för att kunna ta sig hit från svåra delar av världen. Statens budget 2016 – Rambeslutet Aldrig förr har så många vetat så mycket om världen som just . I den meningen har vi nog bara sett början på de stora folkvandringarnas tid. Desto viktigare då att gör rätt, både på kort sikt i den akuta flyktingkrisen och på för att bygga ett samhälle som håller ihop och som är bra både för oss som har bott här länge och för dem som kommer att flytta hit. Det är ett stort ansvar, fullt av dilemman. Men har man sagt det måste man också säga detta: Alla våra goda ambitioner kokar förr eller senare ned till Excelarkens svarta eller röda siffror. All politik handlar inte om pengar, men man måste kunna räkna för att kunna förstå vilka ekonomiska konsekvenser politiken faktiskt får. Då har det avgörande betydelse om människor som kommer till vårt land förväntas och tillåts bidra och försörja sig själva eller om de tvärtom ska vänta på att kunna försörja sig själva. Om tar ett större gemensamt ansvar och om kan samla sig till en mer realistisk migrationspolitik finns här mycket stora möjligheter. Men om och ska göra jobbet själva eller om arbetslösheten bland lågt utbildade och utrikes födda permanentas på grekiska nivåer står vi tvärtom inför långsiktiga problem som blir ännu värre. behöver en ny överenskommelse för att klara av det vi nu står inför. Det är bra att de samtalen nu startar. Men en verkligt meningsfull uppgörelse behöver gå längre än till bara den akuta flyktingfrågan. Det är den långa sikten som bekymrar mig allra mest. har i grunden välskötta offentliga finanser och klarar rent ekonomiskt av temporära kriser. Men jag vill varna för allmänt lättsinne av typen ”statens räntor är låga, och vi har råd att låna”. Utgiftstrycket på de offentliga finanserna är stort – mycket större än vad avsiktliga politiska reformer brukar summeras till. Låt mig för säkerhets skull vara övertydlig: En hel del av detta ska inte bara regeringen lastas för. Jag är fullt medveten om det och har därför viss respekt för svårigheter att få plus och minus att gå ihop. Ökade migrationsutgifter på – det motsvarar hela det svenska försvaret, hela biståndet eller nära nog all högre utbildning – är svåra att på kort sikt spara sig till. Men just därför är de samlade signalerna från regeringen så illavarslande: Först kom försöket att ensidigt överge det svenska överskottsmålet. Sedan kom mycket stora avsiktliga utgiftsökningar med allt från bostadssubventioner och borttagen tidsgräns i sjukförsäkringarna till traditionell politisk vilja att spendera – även om det numera alltid kallas för att investera. skapas oklarheter om krona-för-krona-principen gäller, och det är osäkert om regeringen över huvud taget kommer att klara utgiftstaket . Till detta kommer stegrande utgifter för sjukfrånvaro och andra automatiska välfärdskostnader. Jag säger inte att det här är lätt, för jag vet att det inte är det. Jag säger bara att allt förr eller senare måste betalas och att det kräver ett mycket tydligare ekonomiskt och politiskt ledarskap än det har . När omvärlden är dramatisk måste inte bara Försvarsdepartementet vara vakthund. Det måste även . Statens budget 2016 – Rambeslutet ska vi debattera budgetalternativen . Låt mig därför börja med att yrka bifall till reservationer 1 och 6 i finansutskottets betänkande. Den svenska ekonomins utveckling sker också mot en fond av internationell osäkerhet. höstprognos visar att tillväxtekonomierna saktar in och att världshandeln utvecklas svagare än . Det påverkar naturligtvis , där exporten står för halva bnp. Det betyder alltså mer för vad som sker i omvärlden än det betyder för omvärlden vad som sker i . Det är inte avsett som ett oartigt påpekande om att vi skulle sakna betydelse för andra. Men det finns numera ett mycket litet utrymme i en global ekonomi för att föra dålig ekonomisk politik. Vi är inte ett skyddat land som alltid tryggt landar på fötterna, oavsett vilka beslut vi fattar. Låt mig peka på två huvudspår i en bättre ekonomisk politik. För det första måste vi bryta det nya utanförskap som riskerar att ersätta det gamla, där främst äldre slarvigt förtidspensionerades bort från arbetslivet. Det nya utanförskapet är smalare men djupare än det gamla. Det drabbar människor som både är yngre och står längre från arbetsmarknaden, och det koncentreras främst till unga utan utbildning och utrikesfödda utan erfarenhet från svensk arbetsmarknad. Många kommer till vårt land med efterlängtade kunskaper. Men ännu fler har högst det som motsvarar grundskoleutbildning. Och arbetslösheten är så hög bland dem som bara har grundskola i bagaget. Om vi inget gör kommer många av dem aldrig att ta sig in. Stämmer prognoserna kommer då ytterligare 80 000 människor att hamna i varaktig arbetslöshet i vårt land. Utanförskapet kommer att växa på nytt med enorma sociala och ekonomiska konsekvenser som följd. Vi ser det redan i oroväckande kriminella skuggsamhällen. Så vill inte vi att ska utvecklas. Trösklarna in på arbetsmarknaden måste alltså sänkas. Det är bättre att få jobba med det man kan än att inte få jobba alls. Att släppa in människor i men inte släppa in dem på arbetsmarknaden är helt enkelt ansvarslöst. För det andra måste någon i en ekonomidebatt vara glädjedödaren och säga som det är: Våra resurser är begränsade, men våra behov är oändliga. Starka statsfinanser har varit en förutsättning för goda utveckling sedan 90-talskrisen. Vi lärde av våra misstag och av en värld som hade förändrats snabbare än vi, och vi samarbetade kring svåra reformer. Välskötta offentliga finanser gav oss möjlighet att parera finanskrisen. Välskötta offentliga finanser skapade internationellt förtroende för svensk ekonomi. Och insikten om behovet av välskötta offentliga finanser gav flera finansministrar auktoritet att säga nej också till populära utgiftsreformer. Utgångspunkten för budgetmotion är att styrkan i den svenska ekonomin ska användas för att påbörja viktiga reformer och för att rusta oss inför nästa kris – det första för att vi vill, det andra för att vi måste. Statens budget 2016 – Rambeslutet Vi satsar på reformer för fler jobb och lägre trösklar. Vi bygger ut yrkesvuxenutbildningarna med 13 000 platser och ökar chanserna till jobb. Vi minskar bidragsberoendet genom tydligare krav och bättre incitament i de svenska socialbidragssystemen. Vi gör det mer lönsamt att jobba för dem med låga inkomster. Vi breddar vägarna in på arbetsmarknaden genom att utveckla RUT-avdraget, sänka arbetsgivaravgifterna för unga och införa en helt ny anställningsform. Grunden för välstånd och välfärd är att vi arbetar, att vi försörjer oss själva och att vi betalar skatt så att det räcker också till andra. Den principen ska gälla även när allt annat förändras. Tyvärr kommer regeringens budget inte att göra det jobbet. För det första är den i praktiken redan överspelad av verkligheten. Flera utgifter har blivit mycket större, och andra utgifter borde därför bli mindre. Samma som regeringen tillsammans med vill börja avveckla har regeringen just kommit överens med Alliansen om att tvärtom försiktigt utveckla. Jag hittar ingen strategi i regeringens ekonomiska politik. För det andra leder regeringens budget till färre sysselsatta, färre i arbetskraften, färre äldre som jobbar och lägre disponibelinkomster för sex av tio hushåll. talar om 15 000–20 000 färre jobb med regeringens politik. Våra reformer kommer att med motsvarande analyser ge 37 000 nya jobb. ekonomiska framgångar är historiskt byggda på en säregen kombination av geniala uppfinningar, internationaliserade företag och många människors hårda arbete samt en stark känsla för rättvisa och lika möjligheter att lyckas, att bli bedömd på ens egna meriter. har naturligtvis även vi gått vilse. Men förbluffande ofta har berättelsen om klassresor, jämlikhet och social rörlighet gjort till ett öppet och dynamiskt samhälle som inte vilar på gamla lagrar. Det kan vi göra igen. är inget Downton . Det är dags att söka ny inspiration från 90-talskrisens stora reformer och långsiktiga framgångar. Mycket av det bästa i svensk politik hade inte varit möjligt utan den krisinsikten, utan förmågan att tänka om och utan hållfasta politiska kompromisser. Jag tror att vi måste göra det igen. Vi måste se vad som inte längre fungerar bra i vår egen tid, lägga prestigen åt sidan och genomföra reformer som de som bor i om 20 och kommer att säga var modiga, framsynta och absolut nödvändiga. är rätt tid för svensk politik att svara upp mot det goda rykte som vi så ofta har haft utomlands. 2 (V) replik: Det hela är rätt tydligt. ägnar åt sin egen budget och åt att tala om läget i stort. Jag tänkte hjälpa att tala om hans budget, för det är ganska viktigt i den situation som råder. Alla vet vi att växer så det knakar. Vi blir väldigt många fler. har vi de stora demografiska förändringarna. I normalfallet innebär det att utgifterna för välfärden ökar. Men det tillsammans med övriga borgerliga partier gör är att föreslå stora besparingar i välfärden. Statens budget 2016 – Rambeslutet Ni föreslår minskade utgifter, , det vill säga sänkta utgiftstak. föreslår ni sänkta utgiftstak med 16 miljarder och till 2019 hela 74 miljarder. Det är klart att det leder till besparingar. Om vi tittar i er budget kan vi delvis se hur det ska gå till, men ni redovisar inte hur de stora, omfattande besparingarna ska se ut framöver. Vi kan se att ni avvisar så gott som alla satsningar riktade till barn. Ni avvisar bättre välfärd för barn och kamp mot barnfattigdomen. Ni avvisar avgiftsfria mediciner, glasögonbidrag, fler anställda på fritis och höjd norm för försörjningsstödet. Av reformer på drygt 1,9 miljarder avvisar ni 1,8 miljarder till barnen. Ni föreslår besparingar på 4 miljarder, löner motsvarande 8 000 sjuksköterskor i sjukvården, och ni avvisar alla förslag på att bygga bort bostadsbristen. Men skattesänkningar har ni råd med. Ett sjätte jobbskatteavdrag ska införas. Ja, ni kallar det för något annat, men sanningen är att det är ett sjätte jobbskatteavdrag. Det ger en dubbelt så stor skattesänkning till den som tjänar 55 000 som till den som tjänar 25 000. vill jag fråga dig, , varför det är viktigare att införa ett sjätte jobbskatteavdrag än att bekämpa barnfattigdomen och göra satsningar riktade till barn. 3 (M) replik: pekar på en enda viktig fråga, nämligen demografin. Den säger oerhört mycket om de svenska utmaningarna just . Demografin visar att fler människor lever allt längre. Det är den demografiska utvecklingen som gör att fler människor måste arbeta för att försörja människor som lever allt längre. I grund och botten är det en fantastisk utveckling, men den riskerar att inte alls bli lika bra för människor som lever om vi inte har välfärdsresurser. Om man inte ser sambanden med att fler måste jobba, fler måste jobba längre, fler måste komma in på arbetsmarknaden, då finns det inga skatteintäkter till att försörja de människor som kan arbeta. Det är dessa fundamentala ekonomiska samband som jag tycker att ni, , systematiskt bortser från. Ingenting är, med all respekt, enklare än att föreslå angelägna utgifter. Behoven är oändliga. Resurserna är begränsade. Om vi inte arbetar in pengarna finns det inga pengar att fördela. Om inte människor väljer att gå till jobbet, om inte företagen är framgångsrika, om vi inte säljer på världsmarknaden, då finns det inget välstånd att fördela. Det har vi vetat hur länge som helst. Vi begick misstaget när vi trodde att vi kunde fördela pengar som ännu inte fanns. Vi repade oss men inte i första hand på grund av . Jag tror att det vore meningsfullt om även förstod att om vi lever måste fler arbeta så att vi kan försörja varandra. 4 (V) replik: Det kanske kan vara värt att nämna, , att det var som var med och sanerade statsfinanserna efter er regeringstid. Det var vi som fick fatta de obekväma besluten efter det som ni hade ställt till med. Ni lämnade efter er ett moras i statsfinanserna. Lite hederlighet tycker jag att det behövs i debatten. Statens budget 2016 – Rambeslutet talar om de begränsade resurserna. Jag vill därför fråga : Varför ska de begränsade resurserna alltid användas till att sänka skatter? Varför ska de inte användas till exempel till barnen eller till unga? Om vi måste ha fler som arbetar, är inte det ekonomiskt mest effektiva då att arbeta förebyggande och se till att de barn som lever i har goda uppväxtvillkor och goda förutsättningar? Jag tycker att det är rimligt. Jag avskyr barnfattigdom och vill med den politiska makt jag har göra allt jag kan för att bekämpa den. verkar med den politiska makt han har göra allt han kan för att prioritera skattesänkningar. Det är alltid skattesänkningar före barn, före sjukvård och före vad det nu är som bygger ett gott välfärdssamhälle. Min fråga till är varför ett sjätte jobbskatteavdrag är viktigare än kampen mot barnfattigdom och kampen för barns livsvillkor över huvud taget. Jag har en fundering till. Det gäller ett första-jobbet-avdrag, som ni kallar det, sjätte jobbskatteavdraget. Vem är det som har 55 000 i ingångslön på sitt första jobb? Jag vet inte om lever i en separat värld, men jag känner ingen som har 55 000 i ingångslön. De flesta som jag känner jobbar inom handeln, kanske på en hamburgerrestaurang, eller i barnomsorgen. Jag kan lova att ingen där har i ingångslön. Snarare har de . Inte heller känner jag någon som tackar nej till ett jobb för att han eller hon först måste ha sänkt skatt, utan man vill jobba och bidra. För kommer skatterna alltid före barnen. 5 (M) replik: Jag tycker att två saker är uppenbara. Det ena är att skatter är viktiga om man vill finansiera gemensamma angelägenheter. Det andra är att skatter påverkar människors arbetsvilja, skatter påverkar hur mycket man får tillbaka, skatter påverkar vad som händer om man jobbar mer, jobbar extra, skatter påverkar möjligheten att komma in på arbetsmarknaden. Detta vet i praktiken alla människor. Därför måste vi hitta en mix. har väldigt höga skatter. har högre skatter än många andra, för vi har högre gemensamma välfärdsambitioner. Men om man har höga skatter måste man fundera på vilka skatter som är problematiska när det gäller att arbeta. Jo, det är problematiskt när unga människor har hög beskattning på låga inkomster och därför har svårt att ta sig in på sitt första arbete. Jo, det är problematiskt när äldre människor har hög beskattning som gör att det inte är lönsamt att jobba kvar ett tag till och förbättra vår demografiska situation. Sådant är problematiskt. Låt oss vara ärliga och inse det. Vi kan välja olika skattenivåer, men att skatten påverkar vår vilja att arbeta, att skatten påverkar hur många jobb som utförs, hur många timmar som arbetas, är med all respekt trivial kunskap. Om man inte förstår det kommer man alltid att landa i slutsatsen: Höj skatten där, där, där och där, för jag har nya angelägna reformer att genomföra. Det slutar i praktiken i extremt höga skatter. Vi har prövat det förut. Vi var överens om att det var en dålig idé. Vi förändrade den saken. är vi sakta på väg uppåt igen. Det är en dålig idé. Statens budget 2016 – Rambeslutet Låt oss gå tillbaka till demografin. Det finns ett skäl till att varken vill eller får vara med i den nationella pensionsöverenskommelsen: Ni förstår inte det grundläggande sambandet när det gäller vad som behövs för att människor ska kunna och vilja arbeta längre och därmed se till att vårt pensionssystem håller, att fler människor arbetar längre och att fler är med och försörjer pensionärerna, som också lever . Det finns skäl till att det är på det sättet. Det är säkert bra att någon är i öknen och ropar att allt inte är perfekt. Jag godtar det. Men det vore ansvarslöst att nu spendera de pengar som vi behöver för att klara av demografin. 6 (S) replik: Jag ska börja med att instämma i en del av det som anför. Det finns en hel del där som är rätt och riktigt. Jag tycker också om den ambition till gemensamt ansvarstagande som gav uttryck för. Jag tror att behöver mer av samverkan och samarbete i en orolig värld. Det är rätt inriktning, och det är också den inställning som regeringen har till vår politiska situation i . får man konstatera att när nu presenterar sin ekonomiska politik finns redan mycket av facit på vad som händer om man gör som de föreslår. Det är nämligen den politik som har genomförts , med stora skattesänkningar och ökade klyftor, och den har också lett till större underskott i de offentliga finanserna. Nytänkandet består egentligen i att man har döpt om flaggskeppet jobbskatteavdrag. Det har fått ett nytt namn men har i praktiken samma inriktning: Den som tjänar mest får också mest i skattesänkning. Detta ska finansieras, som var inne på, och det gör också – med nedskärningar. Det blir inga höjda lärarlöner. Det är inte alla bostadssatsningar som behövs för att bostadsbristen är stor. Väldigt mycket av de framtidsinvesteringar som behöver skjuts med politik för att skattesänkningarna alltid måste gå först. Varför är det så lite av omprövning i ekonomiska politik? 7 (M) replik: Vi ägnade rätt mycket av vår tid i regeringsställning åt två fundamentala saker. Det ena var att få ned skattebelastningen på helt vanliga inkomster eftersom är världsbäst på att taxera människor som arbetar i normala inkomstlägen. Vi gör det med en sådan frenesi att inget annat demokratiskt land kan jämföras med oss. Det andra vi gjorde var att bryta utanförskapet genom en kombination av reformer som gör det mer lönsamt att arbeta och en stramhet i socialförsäkringarna, som ni såg behövdes men inte vågade genomföra. Jag ger dig båda sakerna: Ni såg att det behövdes, ni pekade på det och fattade problemet, men ni orkade inte genomföra förändringarna. Dessa båda saker gör att är mycket bättre rustat än det var tidigare. Vi är långt ifrån felfria, men vi är bättre rustade . Då ser vi behov av att gå vidare. Det stora bekymret nu är att vi har hög beskattning på människor som börjar arbeta med låga inkomster. Vi ligger väsentligt högre när det gäller beskattning av låga inkomster än de flesta jämförbara länder. Vi har fortfarande hög beskattning på äldre människor som fortsätter att arbeta, och ni vill göra det ännu dyrare. Statens budget 2016 – Rambeslutet Vi har till detta en mycket liten tjänstesektor i – en privat tjänstesektor som skulle kunna ersätta en traditionell tillverkningssektor som det inte finns lika mycket av i längre. Allt detta vill ni bortse från och hoppas att människor ska hoppa direkt från att ha nästan ingen utbildning alls till att bli civilingenjörer på . Det funkar inte riktigt på det sättet. Vi menar att resan måste starta någonstans. Att komma in på sitt första arbete är helt fundamentalt av många skäl, för det är det första jobbet som skapar resan till det andra och det tredje och till det jobb man vill ha. Det är det första jobbet som skapar erfarenheter som gör att man kan visa att man kan arbeta och bli efterfrågad av andra. förmenar vi väldigt många människor chansen till detta första arbete. Det understryks med massiv kraft av den invandring vi har i , där många inte har de kunskaperna. 8 (S) replik: Det är inte så som beskriver det, att vi tror att den som är lägst utbildad helt plötsligt kan bli högst utbildad. Men vi tror att alla människor har möjlighet att ta ytterligare ett steg, och sedan ytterligare ett och ytterligare ett. Den som har en högskoleutbildning kan toppa den senare i livet. Den som bara har grundskola ska också få läsa in gymnasiet. Det är det grundläggande för att ha ett kunskapslyft över hela det svenska samhället, för alla grupper. Ni lämnar efter er ett rekryteringsgap. Väldigt många jobb växer fram, men det finns inte personal som kan ta dem, för vi har slarvat med utbildningen i . Vi har inte dimensionerat utbildningar på ett sådant sätt att vi nu kan täcka de behov som finns på många områden. Det är en stor skuld som lämnar efter sig. Sedan berömmer han sig för sin stramhet i socialförsäkringarna, med utförsäkringar och liknande. Men låg just de kostnadsökningar som nu lyfter fram på de områden där han själv var ansvarig. Du, , var inne på detta i ditt anförande. Det var ödmjukt och bra. Men det handlar om 17 miljarder för assistans och sjukförsäkring som du var ansvarig för dessa frågor. säger du bara: får regeringen ta hand om det här! Det är naturligtvis riktigt. Det får regeringen göra, och det är ett arbete som man har påbörjat. Det kommer att vara långsiktigt väldigt viktigt för . Men vi bygger det inte på utförsäkringsidén. Vi bygger det på idéer om jämställdhet, eftersom det är så många kvinnor som far illa på arbetsmarknaden, om arbetsmiljö, som egentligen är precis samma sak, och om att förstärka insatserna i vård och omsorg inte minst när det gäller psykiska åkommor, eftersom det är en så stor del av sjukskrivningarna som beror på just detta. Men varför försatte du chansen att göra insatser som faktiskt fungerar? 9 (M) replik: Statens budget 2016 – Rambeslutet Jag tror att det där är en historieskrivning som mycket få skulle instämma i. Jag har tre korta kommentarer. Den första är: Vi gick från ett samlat utanförskap på i storleksordningen – var femte svensk i arbetsför ålder levde helt på sociala ersättningar – ned till de lägsta nivåerna sedan mätningarna började . Ni såg samma problem men gjorde inget åt det. Vi gjorde saker åt detta som på allvar förändrade utanförskapet. Det var en absolut nödvändig början. finns mer att göra för att utanförskapet förändras med många nya i . Den andra är: Man måste ha vägar in. Utbildning är jättebra, men utbildning utan arbete kommer inte att räcka. Om man inte får chans att komma in på sitt första arbete kommer man aldrig att få chansen att visa vad man kan. Utan det första arbetet kommer därför aldrig det andra jobbet att kunna finnas, och inte heller det jobb man helst vill ha.