prot · H30944 · 2015-12-11 00:00:00 — Men en övervägande majoritet var alltså positiv eller hade förslag med denna inriktning. Jag undrar hur då, på eget bevåg, kan tycka att det finns andra saker som är mycket bättre. Vi har ju en rättslig procesess som måste komma till stånd, och det finns förslag som domstolar och andra remissinstanser tillstyrker och tycker är bra. Det kan också rädda oss från att bryta mot , vilket annars riskerar att leda till en stämning. 18 Statsrådet (S): Jag hann inte beröra vägledning i mitt förra inlägg. I den vägledningen förs ett resonemang om vad som är begränsad mängd när det gäller antalet individer som skjuts i licensjakt. Möjligheten att besluta om licensjakt efter varg följer av 23 c § jaktförordningen, som bygger på artikel 16.1 e i art- och habitatdirektivet. Den bestämmelsen anses möjliggöra jakt efter varg i begränsad omfattning och begränsad mängd under förutsättning att det inte finns någon annan lämplig lösning på det problem som jakten avser att lösa och jakten inte försvårar upprätthållandet av vargens gynnsamma bevarandestatus i dess naturliga utbredningsområde. ger inga tydliga riktlinjer om vad som utgör en begränsad mängd. Som jämförelse refererar i sin vägledning till ett uttalande från om ett annat rovdjur. Uttalandet gällde jakten efter lodjur i , där gjorde bedömningen att en jakt efter 7–av den då aktuella lodjurspopulationen om 600–650 individer ansågs utgöra en tillräckligt begränsad mängd enligt art- och habitatdirektivet. Jag har fullt förtroende för i dess roll som central viltmyndighet och för myndighetens arbete med förvaltningen av rovdjur. När det sedan gäller regionaliseringen av besluten har vi inte någon annan uppfattning, . Vi står bakom det. Det är viktigt att vi bibehåller de regionala besluten på länsstyrelsenivå. Det här handlar om själva prövningen i frågan. Det har varit väldigt mycket juridiska processer, som här nämner. Jag håller med till fullo. Det handlar om att reda upp i detta. Prövningen som gäller den jakt som genomfördes är inte ens avslutad. Det var flera olika instanser med olika inriktning. Riberdahls utredning visar tydligt att man i normalfallet kan behandla skyddsjakten skyndsamt. Det finns fall där man inte har kunnat göra det. tog upp fallet med Junselevargen, men det är ett väldigt speciellt fall. Det är inte ett normalfall. Det var ju en varg som hade väldigt viktig genetisk betydelse, och den hade flyttats . I det fallet tog det , men det var inget normalfall. Jag utgår från det som Riberdahl visar i sin rapport, alltså att man kan behandla detta skyndsamt. Vid en framtida förordningsförändring måste man också ställa det kravet på domstol. 19 (M): Landsbygdsministern har fullt förtroende för i dess roll som central viltmyndighet. Jag vill bara stilla påminna om att den här kammaren har fattat beslut om att det ska inrättas en ny myndighet på området. Vad den här kammaren också har beslutat om är att jakten på rovvilt ska fortsätta som den är. Det har faktiskt den nya tagit beslut om i ett tillkännagivande. Ändå verkar regeringen slå dövörat till. Jag förstår nu vad det hela beror på. Man behöver inte vara särskilt bevandrad i det politiska för att förstå att det är som driver den här frågan. Vi kunde konstatera att gör det även i den här debatten. Låt mig börja med funderingar om art- och habitatdirektivet. Det finns nu en diskussion och debatt. Tyvärr var inte med när tjänstemännen träffades. Man funderar över om vargen ska flyttas från bilaga 4 till bilaga 5. Om den förs in i bilaga 5 blir den ett förvaltningsbart djur. Det är denna diskussion som pågår. Det kan vara ett skäl till att avvakta här. Det finns även ett EU-utslag tidigare, där man säger att Århuskonventionen inte kan ligga till grund därför att den inte är implementerad i EU-lagstiftningen. Det finns ett antal juridiska funderingar. Det är jag den förste att hålla med om, men låt de juridiska funderingarna få leda fram till domar. Då kan vi i klargöra var den lagliga rågången går någonstans. Den hamnar ju inte alltid där den här kammaren vill, utan i rättspraxis kan det visa sig att man har en annan syn. Jag var kort inne på . När man beskriver för länsstyrelserna vad som ska ligga till grund tycker jag att det är helt fel att man lägger in frågor som rör EU. Bland annat hänvisar man till den lettiska lodjurspopulationen, där man fick skjuta max . Det är helt irrelevant! riksdag har sagt att det ska vara mellan 170 och 270 vargar som gynnsam bevarandestatus. Vid den senaste räkningen var det över 400 individer. Det är detta som ska ligga till grund – inte någon fundering om man vad eventuellt kan komma fram till efter juridiska prövningar i . Jag tycker att det är väldigt viktigt att vi avvaktar de processer som är aktuella. kommer denna fråga upp som ett utskottsinitiativ i kammaren , närmare bestämt . Vi får väl se om då har kommit till ett domslut. Då får vi utifrån detta ta ställning till vilka förändringar som eventuellt behöver göras eller om alliansregeringens beredning av ärendet, som gjordes när man ändrade i förordningen, fortfarande håller och är juridiskt korrekt. För det är klart att alliansregeringen noga studerade den här frågan. Jag tycker att det är tråkigt att Socialdemokraterna i den här frågan har lagt sig platt. Jag tycker nog att man skulle ha en ny samverkanspartner i de här frågorna, nämligen Alliansen. Det kommer de svenska medborgare som bor i vargrevir att tjäna på. 20 (MP): anför att det kan komma att bli ändringar – det skulle kunna bli så. Men vi har ju lagar och regler som gäller just . Då måste vi förhålla oss till dem. Vi har ett art- och habitatdirektiv, där vargen ingår. Då måste de lagar och regler som gäller för arter därunder också gälla i . Då kan man inte spekulera i vad som skulle hända . Vi har en överklagandeprocess som har blivit föremål för en anmälan i EU. Och vi har en utredning som säger: Nej, det här kanske inte är det bästa sättet. Det borde vara så här för att vi ska ha klara juridiska processer och för att det ska fungera. Jag tycker då att det är väldigt märkligt att med sina partikamrater och allianskamrater vill låsa fast regeringen så att man inte kan göra det mer följsamt – det handlar alltså om att regeringen ska kunna följa lagen och göra det bättre. Jag tycker att det är ett väldigt märkligt förfarande att försöka bakbinda regeringen, så att man inte kan utföra sitt uppdrag. Självklart vill vi följa lagen och ha bra processer. Jag förstår inte riktigt hur man tänker. Om det finns både utredningar och överträdelseärenden och om man kan anpassa sig så att det blir bättre och mer juridiskt klart undrar jag: Varför ska man inte få göra detta? 21 Statsrådet (S): har vi ny och betydligt bättre forskning än vad som fanns tidigare och som låg till grund för det beslut som tog. Det är två helt oberoende undersökningar. Det är en svensk och en amerikansk analys av detta. Båda kommer fram till att en gynnsam bevarandestatus för vargen ligger på ca 300 vargar. Det nya i de undersökningarna är att de också har tagit genetisk hänsyn. De visar på att man utöver det här antalet vargar måste ha en invandring av finsk-rysk varg, en . Jag tycker att det är väldigt bra att man har gjort de här rejäla forskningsinsatserna för att klargöra hur det ser ut. har också kommit fram till, och konstaterar med stöd av de forskningsresultaten, att vi har en gynnsam bevarandestatus. Jag har ingen anledning att ifrågasätta det – inte alls. Den här frågan handlar om den juridiska processen och möjligheten att göra överprövning. Alla som har följt problematiken kring detta vet att vi inte riktigt har grepp om det – ingen har grepp om det. Det har varit mycket strul. Det är väl också det som gör att många människor ute i bygderna som har drabbats av vargangrepp tappar förtroendet. Regeringens ambition är att få en rättvis och riktig bedömning i rättsväsendet av det här och en process som håller måttet och som är förenlig med såväl som andra internationella åtaganden. 22 (M): EU har i den här frågan ropat: Vargen kommer! Än har det inte hänt någonting. Jag skulle inte bli det minsta förvånad om EU skriver av det här ärendet mot . Annars är det otroligt seg byråkrati i . Det vet vi väl. Men än har man bara ropat: Vargen kommer! Jag tycker att man i så fall en gång för alla ska se till att få frågan prövad i domstolen, så att den blir utagerad. Det är precis det som jag tycker att man skulle ha gjort från regeringens sida i den frågan – om vi håller oss till överprövning. Låt oss komma ihåg att förvaltningsrätten gav de överklagande rätt och stoppade licensjakten . Kammarrätten sa: Nej, det här går inte. Det är ett korrekt beslut, och man följer lagen. Och så släpptes jakten loss. Sedan överklagade man till , som gav prövningstillstånd. Om jag inte minns alldeles fel tog man upp ett enda överklagande. Det gjorde man i fråga om det vargrevir där jakten var klar. Det påverkade alltså inte vinterns jakt. Det är ändå lite vägledning. Det är förmodligen därför det har tagit i den juridiska processen. Det är naturligtvis inte enkelt, och det ska göras en hel del bedömningar. Det är därför vi har ett rättssystem. Men låt oss då se om det är ett korrekt förfarande som alliansregeringen har infört. Det är min bestämda uppfattning och förhoppning. Är det inte så måste vi hitta ett nytt system, för vi kan inte hamna i det gamla, där människor blir utsatta för vargangrepp. Medan byråkrater funderar över om det är rätt eller inte tar vargen dessa människors tamdjur. Den ordningen kan vi inte gå tillbaka till. 23 Statsrådet (S): säger att EU har ropat: Vargen kommer! Och ingenting har hänt. Jo, det har hänt mycket, i alla fall . EU ropade: Vargen kommer! Regeringen tog då, 2012, ett beslut och stoppade vargjakten. Året därpå, 2013, avbröts vargjakten. Året därefter, 2014, stoppades vargjakten. Under den här regeringen har det genomförts en vargjakt. Och det finns ett beslut från om att genomföra en andra vargjakt. Det har hänt saker historiskt. Jag vet att det fanns en väldig problematik. Under hela vägen har det varit problematik i fråga om den juridiska processen kring överklagande. Av den anledningen vill regeringen nu ordna upp det här. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2015/16:197 om åtgärder mot vargattacker 24 Statsrådet (S): har frågat om regeringen har för avsikt att förtydliga djurskyddslagstiftningen avseende hur tamboskap ska skyddas från rovdjursangrepp. Han frågar vidare om regeringen kommer att verka för att länsstyrelserna ska kunna ge bidrag för rovdjursavvisande åtgärder i preventivt syfte. Det övergripande målet för svensk rovdjurspolitik är att varg och andra rovdjur ska ha gynnsam bevarandestatus som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och även annan socioekonomisk hänsyn tas. Därför är det viktigt att vi gör vad vi kan på alla plan för att det ska fungera så bra som möjligt. Vi ska ha en politik som tar hänsyn till både människa och djur. Det är beklagligt att flera gårdar med fårbesättningar i trakterna kring och i andra delar av har drabbats av vargattacker. Regeringen verkar för att förbättra situationen för fårägare och andra näringsidkare med tamboskap. Viltskadeanslaget, som används för att betala ut bidrag till åtgärder för att förebygga och ersätta skador på tamdjur orsakade av stora rovdjur, höjdes med i propositionen Vårändringsbudget . I budgetpropositionen föreslår regeringen att denna höjning fördubblas och permanentas . Regeringen har också gett i uppdrag att till sammanfatta och utvärdera befintlig kunskap om hur rovdjursangrepp kan förebyggas. De ska vidare undersöka och utvärdera mindre beprövade metoder samt föreslå nya metoder för att förebygga angrepp. När det gäller stöd till rovdjursavvisande åtgärder för att förebygga skador på tamdjur finns det bidrag att söka hos . Dessa bidrag har främst gått till elstängsel för att skydda får och annan tamboskap. Åtgärderna finansieras med medel från viltskadeanslaget eller landsbygdsprogrammet. När det gäller frågan om regeringen har för avsikt att förtydliga djurskyddslagstiftningen avseende hur tamboskap ska skyddas från rovdjursangrepp kan jag nämna att ett förslag till en ny djurskyddslag bereds inom . 25 (M): Det här är ett otroligt tragiskt ärende. Staten har all anledning att be de drabbade om ursäkt. Jag besökte gården och fick klart för mig hur det här hade gått till. var i där och tyckte att det var en mönstergård. Sedan drabbades fåren av vargattacker i samband med midsommarhelgen. Då startade en karusell som till och med författarna till Solsidan förmodligen hade blivit avundsjuka på. Det var en mönstergård som såg till att det fanns betande får som håller den biologiska mångfalden uppe, men helt plötsligt är det fårägarna som är de stora bovarna. Man ansökte om skyddsjakt. Till slut, efter många om och men, beslutade om skyddsjakt som skulle bedrivas i stort sett i hagarna. Ursäkta, men om vargen är inne i fårhagen finns det bra lagstiftning i 28 § som reglerar vad man får göra. Det fungerade ju inte, allra helst som man invaderades av olika organisationer som sprang runt där och trumpetade för att hålla vargen borta. De lyckades de inte med. har det förekommit fler angrepp. Man blev polisanmäld för olaga åtling. Och vad var åteln? Jo, det var de döda fåren som man hade samlat ihop och lagt utanför ladugården för transport till destruktion. Sedan kommer på den fantastiska idén att polisanmäla dem för att de hade misskött sina djur och för att man inte har investerat 2 miljoner, som är kostnaden för att ha staket. Jag återkommer i mitt nästa inlägg till staketen, som absolut inte fungerar till . Tack och lov avskrev åklagaren polisanmälan från . Då tänkte man: Äntligen! Men vad händer? Jo, kom i på att förelägga fårbönderna på sex punkter. De skulle ange hur de tänkte stänga och det ena med det andra. Jag och landsbygdsministern har på nacken. Vi levde när det var skottpengar på varg . verkar det vara skottpengar på företagare inom den här näringen – en näring som diskuteras i livsmedelsstrategin. Det finns otroligt bra marknadsandelar för lammkött. Fåren håller landskapen öppna och bidrar till att vi har en fantastisk biologisk mångfald. Men här håller staten på att agera för att få bort fårägare. Tänk om man skulle få gehör för detta! Det finns varg i stort sett i hela till och från. Varenda djurägare ska på eget bevåg investera i rovviltsstängsel till enorma kostnader. Annars blir man anmäld för att man missköter sina djur. Landsbygdsministern kan ju fundera över om renarna i fortsättningsvis kan gå lösa. Eller måste man stänga in dem? Vi vet att det där finns gott om rovviltsangrepp. Jag tycker att staten i det här fallet inte tar sitt ansvar. Man skulle naturligtvis ha beviljat en skyddsjakt. har landsbygdsministern chans i tv-kameran att be familjen om ursäkt. 26 (MP): Jag hoppas att vi inte ska diskutera enskilda fall. Det blir ju myndighetsutövning om ministern ska gå ut och berätta hur man ska göra. Frågan var väl vilka skyddsåtgärder man kan vidta för att förebygga rovdjursangrepp. Där har den här regeringen tagit stora kliv framåt jämfört med den förra regeringen. Vi har tillsatt en utredning som ska presenteras , precis som landsbygdsministern sa. I utredningen föreslås nya metoder för att förebygga angrepp och skador. Jag har själv varit på ett seminarium där det presenterades en massa spännande olika nya varianter på hur man skulle kunna göra. Förutom stängsel skulle man kunna använda sig av kameror och drönare och så vidare. Så det finns en massa goda idéer på det här området. Men det är förstås alltid beklagligt för den som förlorar sina tamdjur. Det är väl ingen som vill bli utsatt för det. Därför har den här regeringen i vårändringsbudgeten avsatt 10 miljoner extra till förebyggande åtgärder och för att kompensera rovdjursskador. Man har också avsatt ytterligare 10 miljoner, så det finns alltså 37 miljoner för att förebygga och ersätta skador på tam- och husdjur. Det är långt mer än vad alliansregeringen gjorde. Det är otroligt viktigt att få till dessa åtgärder för att skapa acceptans för rovdjuren. De är här för att stanna. Det var skottpengar förr, ja. Vargen har varit utrotad, ja. Men den ordningen har vi inte . är regeringens politik – och det tror jag också var er politik – att människor och rovdjur ska kunna leva tillsammans. Men då måste vi anpassa oss efter de nya förutsättningarna. Det var länge sedan som vi hade så många rovdjur i som vi har . Det kräver nya sätt att sköta sina djur, att stängsla och så vidare. Därför behövs det mer pengar, vilket regeringen har avsatt. Jag hoppas att dessa pengar kommer att göra verkan, så att fler djurägare kan få medel för att kunna vara trygga och stängsla in sina djur. Kanske kan man hitta nya åtgärder som vi inte ens vet om . De som oturligt nog får angrepp ska ha en skälig ersättning för det. Det absolut bästa är att pengarna kan användas till så många förebyggande åtgärder som möjligt så att vi slipper att se rivna får. 27 Statsrådet (S): I har vi regionaliserad förvaltning som vi båda tycker är bra. Det hörde jag också av i den förra interpellationsdebatten. Det innebär att är den som fattar beslut. För mig är det mycket viktigt att vi ska kunna ha tamboskap, oaktat att vi har varg eller andra rovdjur. Det kan finnas anledning att se över lagstiftningen också på det här området. Vi har höjt anslagen kraftigt för att hjälpa de djurägare som har varg eller andra rovdjur i sin närhet. Vi har också gett ett särskilt uppdrag till att ta fram bättre åtgärder för att skydda boskapen. Det enskilda fallet är tragiskt. Som säkert förstår kan jag som statsråd inte gå in på ett enskilt fall, men det som har hänt i Molstaberg är mycket beklagligt. Rovdjursangrepp på boskap är lika tragiskt oavsett var det händer. I det här fallet blev det en polisanmälan, men åklagarmyndigheten har ändå lagt ned fallet. Jag tänker inte värdera det. Det kan jag inte göra som statsråd. Vi måste hitta möjligheter för människor att ha tamboskap. Man ska känna sig trygg, men ska vi också ha en gynnsam bevarandestatus för våra stora rovdjur. Vi ska inte frångå det. Det här är ett samspel där det är väldigt svårt att hitta en bra linje. 28 (M): Om det har uppfattats att jag vill att landsbygdsministern ska lägga sig i ett enskilt fall ber jag naturligtvis om ursäkt för det. Det var inte min mening, utan jag använde det här fallet som ett exempel. Jag är väldigt nöjd med svaret och att vi är överens om att vi inte kan ha den här tingens ordning. Det är väldigt viktigt att man i den utlovade propositionen om djurhälsa funderar över vem som ansvarar för vad. Jag är den första att tycka att det är bra att man får ytterligare medel till rovviltsstängsel, men det kommer ju att kosta otroligt stora belopp. Jag har funderat över om inte stängslen ska finnas där före vargen så att vi slipper bekymren. Låt oss kalla dem och . Vi kan fundera över om de inte bor i . De har satt upp stängsel , 2009 och 2010 om totalt . Det är ett sextrådigt rovdjursstängsel, vilket motsvarar två och järntråd. De har fått stöd från på 300 000, och de har lagt ut 1 miljon för att sätta upp staketet. Till detta kommer naturligtvis skötsel. Det är stora pengar. och har haft tre angrepp, två av varg och ett av lo, trots staketen. I ett fall var angreppet mot vattnet. Problemet där är att vattenståndet kan skilja sig åt med . har och inga får därför att de inte kan bedriva fårskötsel. finns även här marker som verkligen behöver betande mular för att vi ska kunna behålla den biologiska mångfalden. Vi har här i kammaren bestämt att det ska finnas varg. Då är det också viktigt att det finns en lagstiftning som ökar acceptansen för vargen. Det måste finnas klara och tydliga regler om vem som ansvarar. Att misstänkliggöra alla djurägare är fel väg. Det ska naturligtvis finnas korrekta och bra stängsel som håller djuren innanför och som inte skadar djuren. Låt oss hålla oss till det första fallet vi diskuterade. Normalt sett vet vi att djur ska vara ute på bete. Det finns till och med lagstiftning i frågan. I fallet Molstaberg vill att djuren ska ställas in tidigare än normalt för att skydda dem. Vi vill väl inte ha en tingens ordning där tamdjur ska hållas inomhus . Då klarar vi inte av att upprätthålla den biologiska mångfalden. Det är viktigt att vi i en dialog hittar bra och tydliga regler där det blir djurägarens skyldighet att hålla djuren innanför stängsel, inte att hålla vargen utanför. Om det blir sådana bekymmer måste det finnas statliga medel. Jag tycker inte heller att det ska krävas att markägare ska ta hjälp av rovdjursföreningar och annat. Där finns inte kompetensen att göra dessa stängsel, och det kan bli vissa kontroverser. Detta ska skötas mellan staten och jordbruksföretaget. 29 (MP): pekar på två exempel där djurägare har fått sina får och tamdjur rivna. Jag har sagt det förut, och jag säger det igen: Det är beklagligt, och jag hoppas att vi kan hitta lösningar. Det är därför det har tillsatts medel. Jag skulle vilja höra vilka lösningar snarare än problem ser. Han skriver också under på att människor och rovdjur ska finnas tillsammans. tar upp några exempel. Vi ser att fårnäringen ökar i , även i vargtäta områden och län. Det finns säkert de som har lagt ned sin fårskötselverksamhet eftersom de får många angrepp, men det finns många fler företagare som har börjat hålla får. Fäbodar är särskilt utsatta för vargangrepp. Det finns en fäbod i , där jag håller till, som har fått medel så att de har kunnat sätta upp stängsel. Det är kanske inte helt förenligt med en fäbod, men de får kombinera och ta en viss del av fäboden till nutid. Det kommer inte att fungera för alla, men om tamdjur ska kunna vistas ute måste vissa andra delar anpassas. Däremot tror jag inte att det ska ske med alla. Det kommer inte att gå. De får gå före och pröva, och så får vi se vad som fungerar. Med dessa medel och de förslag som utredningen ska presentera hoppas jag att vi kan se fler möjligheter till hur människor och rovdjur kan leva tillsammans. Vi ska ha en levande rovdjursstam i . 30 Statsrådet (S): tog upp frågan om elstängsel. Det är ett bra skydd men givetvis inte ett hundraprocentigt skydd mot rovdjursangrepp. Jag har själv varit fårägare, och jag vet att stängsel kräver både tillsyn och underhåll för att de ska fungera bäst. Men de är ändå ett ganska bra skydd. Det är viktigt att vi fortsätter att utveckla viltskydden. Det sker många angrepp på tamdjur. Viltskadecenter vid sammanställer årlig statistik. angreps 574 får – det var många – 28 nötdjur och två hästar. Utöver dem angreps många hundar. Vargen stod för merparten av angreppen. Det fanns givetvis angrepp även av lodjur och björn. Därför är det oerhört viktigt att vi tar tag i frågan och hittar nya system, anslår mer pengar och utvecklar bättre och mer effektiva metoder. Det är oerhört tragiskt när tamdjur angrips. Jag har stor förståelse för de människor som drabbas inte bara en gång utan . 31 (M): Låt oss se fram emot den begärda utredningen som kommer . Vi måste se till att vi gör rätt saker och att vi får mest skydd för pengarna. Här behövs mer forskning och analys. Det som många djurägare uppfattar som ett stort problem är att det, när de väl får hjälp med stängslet, ställs enormt stora krav. Jag kan vittna om att när de som bor i har utsatts för angrepp brukar de som utövar tillsyn från titta på staketet och fundera över var eventuella brister har funnits. vet vi att vargen kan ta sig igenom stängslen – det finns det faktiskt bilder på. Därför måste det finnas staket som fungerar. Om de kommer att fungera till vet vi inte. Det är viktigt att vi får en licensjakt, att vargar i revir som ställer till med mest skada ska jagas. Jag tycker också att vi ska fundera över om inte licensjakten ska nyttjas för att göra vargen mer skygg. I exemplet från släpper man ut sin hund i trädgården för att rasta den, och vargen tar hunden framför eller husses ögon. Det är inte roligt.