prot · H30925 · 2015-11-11 00:00:00 — Jag vill gå ett steg längre, till en individualiserad föräldraförsäkring, men tar vi ett första steg med en tredje månad som man inte kan överlåta och som i de flesta fall en pappa tar ut. Jag förstår över huvud taget inte hur det skulle påverka jämställdheten negativt för kvinnans del, så jag får bolla tillbaka frågan. 25 (C) replik: Det var väldigt bra att sa att hon inte förstod vad jag menade. Det finns nämligen andra förslag för att få mer jämställdhet i föräldraförsäkringen än kvotering. Det gäller till exempel jämställdhetsbonusen, som gör att kvinnans inkomster skulle öka om hon gick ut och arbetade, eftersom det är hon som har de lägsta inkomsterna. Det betyder att man via jämställdhetsbonusen medverkar till att det finns morötter att dela plus att man också ser till kvinnans inkomst. Borde det inte finnas fler förslag, exempelvis att höja jämställdhetsbonusen, som är en del av att staten är med och betalar, om vi uttrycker oss så? sa i sitt anförande att staten är skyldig att ta ett ansvar i sammanhanget. Varför kan inte och inse att det finns andra och fler förslag som skulle öka det jämställda uttaget av vår föräldraförsäkring? 26 (V) replik: Jämställdhetsbonusen har inte fungerat. Den har ändrats och fungerar möjligen något bättre. Men det är myrsteg vi talar om när det gäller jämställdhetsbonusen. Den har spelat ut sin roll. När det gäller jämställdhetsbonusen kan man också tycka: Varför ska det vara morötter och för att man ska få fäder att ta sitt ansvar att vara just fäder medan det är självklart att kvinnor tar sitt ansvar? måste vi bort från det. Om jag har ett företag och ska anställa personer gör jag rationella val som företagare när jag anställer. Det är lite mer risky med en tjej i fertil ålder än vad det är med en kille. Alltså gör man rationella val, och därför ser arbetsmarknaden ut som den gör. Kvinnor missar karriärvägar, får jobba deltider och får inte den inkomstutveckling som män får. Det är 2015. Vi vet precis vad det är som förorsakar diskrimineringen på arbetsmarknaden. Då måste vi väl göra någonting åt det om vi verkligen vill det. Annars kan vi hålla på och dutta med lite småplåster här och där. Jag och tycker att det nu är dags att vi tar det sista klivet. Då behöver vi inte hålla på med olika hit och Bamse-plåster dit. 27 (KD): En mer jämställd föräldrapenning Jag börjar med att yrka bifall till reservationen. Av det jag hört av debatten låter det som att det bara handlar om kvinnor. Det handlar faktiskt om föräldraförsäkringen. Det handlar i lika hög grad om männen. Det gäller både män och kvinnor. Det börjar nästan kantra över lite grann, tycker jag. Vi debatterar en tredje föräldramånad, eller pappamånad som vi brukar kalla det. Regeringen kommer som det ser ut att få igenom förslaget eftersom anslutit sig till regeringens linje, det vill säga Socialdemokraternas, och även linje, och på så sätt har det bildats en majoritet för förslaget. Jag åkte taxi . Chauffören gav sig på att försöka definiera de olika partierna och sätta ett eget namn på dem. Jag ska inte berätta vad han sa om alla. Jag kommer heller inte ihåg vad han uttryckte om alla partier. Men när det gällde sa han: Ni är ju Familjepartiet. Jag tyckte att det var väldigt bra tänkt. Att familjen är viktig för de flesta visar olika undersökningar. Sverigestudien, som är en årlig kartläggning av svenskarnas personliga värderingar, visar i den senaste studien att ”familj” hamnar på första plats. familjepolitiska program handlar om rättvisa, valfrihet och möjlighet till mer tid tillsammans med sina barn. Vi ser positivt på att allt fler pappor väljer att ta ut sin del av föräldraförsäkringen, vilket ju är vad som händer. Barn behöver knyta an till båda föräldrarna. går det att konstatera att pappor tar ut betydligt mindre av föräldradagarna än mammorna. Men hur ansvaret för hemmet och föräldradagarna ska fördelas är inte en politisk fråga. Det måste varje familj själv få bestämma. Det är där som skiljelinjen går mellan vänsterregeringen, och å ena sidan som vill tvångskvotera och vi andra partier som ogillar tvångskvoteringen. Vi kristdemokrater menar att fritt ska kunna överlåtas mellan föräldrarna. Kristdemokratisk familjepolitik syftar alltså till att möjliggöra mer tid för barnen och att öka familjernas handlingsutrymme. Därför är det viktigt med en generös och flexibel föräldraförsäkring. Vi är stolta över den svenska föräldraförsäkringen och vill – som jag hoppas att jag tydligt har deklarerat här – att makten över hur den ska kunna användas i större utsträckning flyttas till föräldrarna. Föräldraförsäkringen är individualiserad. Föräldrarna har rätt till hälften av dagarna vardera. På så sätt poängteras föräldrarnas betydelse för barnet, och båda föräldrarna ges möjlighet till en nära kontakt med sina barn. Detta är positiva till. Men föräldraskapet är ett gemensamt åtagande, och därför är det också föräldrarna själva som gemensamt ska få avgöra hur dagarna sedan ska användas, inte , eller ens . Ju mer fyrkantiga system som skapas, desto sämre passar de in i olika familjers vardag. Vad tycker då föräldrar och svenska folket om föräldraförsäkringen? Det finns inget stöd för att föräldrar vill kunna välja färre barnomsorgsformer eller att de vill att politiker i större utsträckning ska bestämma vem som ska vara föräldraledig och hur . Vänsterregeringen saknar en sådan redovisning. Undersökningar som visar på det motsatta förhållandet finns däremot. En mer jämställd föräldrapenning En undersökning från Novus visar att en överväldigande majoritet, , anser att föräldrarna själva ska bestämma hur föräldraförsäkringen ska fördelas. Också bland vänsterregeringens egna väljare är det som anser att det är föräldrarna själva som ska bestämma över föräldraledigheten. Man går alltså här i otakt med svenska folket. Vänsterregeringen skriver i budgetpropositionen så här: ”En modern familjepolitik måste utgå från den vardag som dagens föräldrar lever i och svara mot de värderingar och attityder som dagens föräldrar har.” Det är en riktig och viktig utgångspunkt, men problemet är att vänsterregeringen med sina olika förslag går tvärtemot föräldrarnas åsikter och värderingar om föräldraledigheten. studier visar dessutom att många föräldrar vill vara hemma lite längre med sina små barn. Därför har det blivit vanligare att både kvinnor och män förlänger föräldraledigheten . genomförde en undersökning som visar att en stor majoritet av föräldrarna, av kvinnorna och av männen, är nöjda med den fördelning som de har gjort av föräldraledigheten. Det är till och med en ökning jämfört med en liknande studie . Vad tycker då remissinstanserna om kvotering av föräldraförsäkringen? Själva utgångspunkten för förslaget om kvotering handlar om att vilja få in alla familjer i en och samma mall. Det är också därför flera remissinstanser har varit kritiska till förslaget. Inspektionen för socialförsäkringen, ISF, utvärdering, IFAU, , Makalösa föräldrar, Haro med flera betonar att ytterligare kvotering riskerar att leda till att barnet sammantaget får med föräldrarna. En del pekar även på att kvinnor ändå kommer att välja att förlänga tiden hemma med barnen men då utan ersättning, vilket i sin tur kan påverka deras situation på arbetsmarknaden samt framtida pension. Myndigheten för adoptionsfrågor, , och avvisar förslaget om en kvotering av föräldraförsäkringen just för att de tycker att det begränsar flexibiliteten för familjer. Även RFSL anser att det ytterligare begränsar den flexibilitet som finns i föräldraförsäkringen för stjärnfamiljer. vill gärna se att man ska kunna få undantag från kvoteringen om det av olika skäl behövs. Men detta är inte nog, herr talman! Vänsterregeringen har planer på att detaljstyra familjers liv ytterligare. I kvoteringspropositionen resonerar regeringen över frågan om att helt kvotera föräldraförsäkringen och drar slutsatsen: ”Regeringen anser därför att det är mer lämpligt att stegvis reservera mer tid åt vardera vårdnadshavaren.” Det är dock ingen hemlighet att Socialdemokraterna, och vill kvotera föräldraförsäkringen helt och hållet. Frågan är om följer med hela vägen. Socialförsäkringsministern har också uttalat sig negativt om den möjlighet som finns för föräldrar att vara föräldralediga utan någon ersättning. Den prioritering av mer tid med barnen som vissa föräldrar vill göra och som innebär att de har en lägre inkomst kan alltså komma att tas bort. Det finns inga gränser för hur vänsterregeringen vill detaljreglera föräldrars omsorg om barnen. En mer jämställd föräldrapenning Men regeringen vill mer än så. Den vill nämligen även reglera familjens fördelning av hemarbetet. Vänsterregeringen med och Socialdemokraterna har nämligen ett jämställdhetspolitiskt delmål som innebär att man vill ha en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet och att kvinnor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet. Lite skämtsamt skulle man kunna uttrycka det som att det kommer att finnas en Löfven, en Romson eller kanske rent av en vid varje barnfamiljs köksbord. 28 (V) replik: Jag hann inte hänga med i alla svängar när det gäller remissinstanser och undersökningar som var gjorda och som inte vill någonting när det handlar om att kvotera och så vidare. Egentligen är väl inte föräldraförsäkringen någonting man ska raljera om över huvud taget. Jag tänker att det lite grann är så här: Som man frågar får man svar. Man kanske frågar ett ungt par som precis ska ha barn: Vill ni själva bestämma om föräldraförsäkringen? Då säger de säkert ja när de är i denna situation. De tänker kanske inte riktigt på hur det ser ut runt omkring en. Man kan också ställa frågan i relation till någonting annat: Vill du också bli fattigpensionär? Vill du över huvud taget ha en pension? Tycker du att det är rimligt att du kommer att tvingas jobba deltid, antingen för att du har så mycket att göra med barnen att du tvingas av detta skäl eller för att det inte finns en heltid? Får man samma svar då? En förälder kommer att tjäna mindre och bli mer beroende av den föräldern lever tillsammans med, som i gamla dagar – bli mer fjättrad. Lite grann så tänker jag. Vi jobbar i ett utskott, socialförsäkringsutskottet, där vi har hand om allting från vaggan till graven. Vi ser precis rakt igenom alla våra områden att kvinnor blir mer sjuka. Det finns en arbetsmarknad som är mer typisk för kvinnor där man har kontakter med andra människor. Man orkar inte. Det hela är underdimensionerat, så man klarar inte av det. Man blir mer sjuk, man tjänar sämre, man får jobba mindre tid och man slutar om inte som fattigpensionär – av alla fattigpensionärer är kvinnor – så med en lägre pension. Kanske vi skulle få ett annat svar om vi ropade på ett annat sätt. 29 (KD) replik: Tack, , för frågan! Jag märker att det går en tydlig skiljelinje mellan oss ideologiskt. Egentligen är det ingen kamp mellan dig och mig och inte heller mellan och . Detta är en kamp mellan föräldrar och stat. Jag blir inte förvånad, men jag blir i alla fall ganska upprörd över att du så till den grad underkänner föräldrarnas förmåga att hämta in kunskap om hur livet kommer att gestalta sig beroende på de beslut de fattar. Jag tillerkänner i stället föräldrarna förmågan att hämta in den kunskap de behöver för att se över sin livssituation och tänka: De beslut vi fattar här kommer att få de här konsekvenserna för vår familj. Detta är ideologiskt intressant. Vad är det i din ideologi som gör att det är så svårt att ge föräldrarna rätt att fatta sina egna beslut? Du säger här i ditt inlägg att det är 2015. Du talar också om att detta är ett litet steg på vägen. Jag vill fråga dig: Hur långt tänker du egentligen gå? är det 2015. Vad är din vision om föräldraledigheten? 30 (V) replik: En mer jämställd föräldrapenning Det sista är enkelt att svara på: en jämställd föräldraförsäkring. Det är min vision. Det är verkligen mitt mål, och det är det jag står här och jobbar för när vi diskuterar detta. Jag tror absolut på föräldrars förmåga att fatta de klokaste och bästa besluten för sina barn. Däremot är jag inte lika säker på en annan sak. Jag kan bara gå till mig själv och tänka på hur det är när man sitter vid det eventuella köksbordet och diskuterar. När man är 25–kanske man inte ens tänker på att man ska bli så där en 60–. Det är oceaner av tid dit, och det där med pension är någonting som någon annan fixar, tänker man. vet vi, inte minst med det pensionssystem som vi har , att det är bra att börja jobba tidigt och att jobba . tycker jag och att detta är bra. Vi ska vara jämställda, och vi tycker att vi vill fatta kloka politiska beslut som hjälper oss på vägen till ett jämställt samhälle. Det handlar inte alls om att ta ifrån människor deras förmåga att fatta beslut. Men vi måste också förstå att vi redan har fattat en mängd politiska beslut eller låtit bli att fatta dem, vilket påverkar de val som människor gör hemma. Det rationella beslutet för stunden kanske är det absolut mest irrationella beslutet för livet som helhet. Vi säger att vi ska göra det bästa för våra barn. Vi kan inte fråga våra barn. Det är inte säkert att det alltid är det bästa för barnen att vara hemma . Det finns ingenting som säger det. Om man skulle göra undersökningar efteråt är det kanhända så att man skulle ha fattat ett annat beslut. 31 (KD) replik: säger jag inte att tar ifrån föräldrarna förmågan att fatta egna beslut. Det tror jag inte att hon gör. Men hon tar ifrån dem rätten att fatta egna beslut. Förmågan att göra det har de. Men när hon ovanifrån kommer och fattar politiska beslut som påverkar deras vardag till den grad som det här gör blir det ett problem, menar jag. vill ha jämställdhet, och som jag ser det är föräldraförsäkringen både jämställd och flexibel. Man kan ju dela den 50–50. Det är inget problem egentligen. Jag vill också säga att jag delar synen på att det är viktigt att papporna tar ett större ansvar. Jag tycker också att det är problematiskt att kvinnor tjänar så pass mycket mindre än män. Det är naturligtvis delvis en löneutvecklingsfråga att kvinnor under en livstid tjänar i snitt drygt 3 miljoner mindre än vad män gör. Det tycker jag inte alls är bra. Därför har vi visst en del gemensamma tankar om det här, men jag tycker att det skiljer sig betydligt i synen på föräldrarnas förmåga och rätt att fatta egna beslut vid köksbordet och själva kunna se konsekvenserna av de beslut som de fattar. 32 (S): En mer jämställd föräldrapenning Jag vill börja med att yrka bifall till propositionen och avslag på motionerna, någonting som jag har sett fram emot att få göra. Jag har sett fram emot att få stå här med anledning av att vi nu äntligen tar ett viktigt steg framåt för en mer jämställd föräldraförsäkring. Detta vill vi socialdemokrater i gott sällskap av flera andra partier göra genom att reservera mer tid för vardera föräldern i föräldraförsäkringen. Det gör vi för att vi vet att ett jämnare uttag av föräldrapenningen förmodligen är den enskilt viktigaste och mest effektiva reformen till hands för att också nå ett jämställt arbetsliv och ett jämställt samhälle. Dagens föräldraförsäkring består av med föräldrapenning, delade mellan föräldrarna. Det regeringen nu förslår är alltså att en tredje månad, eller , i stället för nuvarande reserveras för vardera föräldern. Jag vill påminna om att redan i föräldraförsäkringens nu grundkonstruktion var dagarna med föräldrapenning delade lika mellan föräldrarna, om än med större möjlighet att överlåta dagar sinsemellan – något som jag menar var mer relevant då, i övergången från mödraledigheten till nuvarande föräldraledighet. Det var mer begripligt kontext när föräldraförsäkringen föddes och kvinnors förutsättningar på arbetsmarknaden såg annorlunda ut. har tack och lov väldigt mycket hänt på arbetsmarknaden, inte minst sett just till kvinnors förvärvsarbetande. Jag menar därför att det nu är hög tid att anpassa även föräldraförsäkringen så att såväl det faktiska uttaget av föräldrapenningen – alltså inte bara grundkonstruktionen utan också utfallet – blir mer jämställt, liksom villkoren i arbetslivet så att samhällets förväntningar på kvinnor och män blir mer lika och könsrollerna i samhället blir mindre påtvingade. Att reservera för vardera föräldern är ett viktigt kliv på vägen. När den första och senare även öronmärktes fick det tydliga effekter för ett mer jämställt uttag. Jag är visserligen den första att konstatera att det uppenbarligen inte har varit tillräckligt, men bevisligen har det ändå varit en träffsäker metod som haft betydande inverkan på jämställdheten i vårt land. Låt oss fortsätta på den vägen att med en tredje reserverad månad för vardera föräldern kombinera vår redan väldigt generösa och flexibla försäkring med mer jämställdhet! Jag tror att vi alla är smärtsamt medvetna om problematiken med löneklyftan: att män tjänar mer än kvinnor. När det kommer till löneskillnader mellan könen illustreras ojämställdheten i vårt land fortfarande oerhört tydligt. Jag hör ofta löneskillnaderna lyftas fram som en förklaring till den ojämställda fördelningen av föräldraledigheten. Vi hörde det tidigare här under debatten, exempelvis. Tyvärr kan jag konstatera att det ibland också lyfts fram lite som ett argument för att ha överseende med dagens skeva mönster av föräldrapenningsuttaget eller åtminstone låta det fortlöpa. Det tycker jag är synd, för om vi skalar bort ett lager till på löken kan vi finna någonting väldigt intressant. Dels ser vi att i de familjer där kvinnor står för den högre inkomsten är det ändå kvinnorna som är föräldralediga i betydligt högre utsträckning. Dels ser vi att det är just i samband med familjebildningen som de ojämställda mönstren ofta etableras, exempelvis att kvinnor tar ett större ansvar för hem och barn och blir mer frånvarande från arbetsmarknaden. En mer jämställd föräldrapenning Detta påverkar i nästa steg lönen, inkomsten genom hela livet, pensionerna och även andra orättvisa skillnader som vi vet finns mellan kvinnors och mäns olika förutsättningar. Vad jag vill komma till med det här resonemanget är att det finns betydligt mer djupgående samhällsnormer bakom den ojämställda ansvarsfördelningen. Vi måste orka se att ojämställda löner är inte bara en orsak till ett ojämställt uttag av föräldrapenningen utan faktiskt också en effekt av att ansvaret fördelas så ojämnt till att börja med. Det finns med andra ord ingen genväg till jämställdhet, utan vi måste helt enkelt ställa in siktet på de grundläggande strukturerna och normerna i samhället. Att då göra uttaget av föräldrapenningen mer jämställt genom att reservera fler dagar för vardera föräldern i föräldraförsäkringen är i det sammanhanget oerhört smart. Det är smart för att vi av erfarenhet vet att det fungerar både ändamålsenligt och normerande. Till stor del, men inte enbart, handlar det här såklart om att förbättra kvinnors lön, villkor och deltagande på arbetsmarknaden, eftersom dagens ojämställda mönster föranleder att kvinnor även efter föräldraledigheten fortsätter att ta ett betydligt större ansvar för hem och barn, oftare än män går ned i arbetstid, i betydligt högre grad är sjukskrivna och så vidare. Det här är mönster som får stora konsekvenser såväl för lön, karriär- och utvecklingsmöjligheter som för balansen mellan familjeliv och arbetsliv och i nästa steg även för pensionen. Jag vill vara noga med att understryka att en mer jämställd föräldraförsäkring också handlar om att bryta strukturer som säger att det inte är lika självklart för pappor att vara hemma och vårda sina barn som det är för mammor. Men ytterst handlar det naturligtvis om barnens bästa – om barnens rätt till båda sina föräldrar och om att skapa jämställda strukturer och förutsättningar för vår yngsta, kommande generation. Avslutningsvis, fru talman: har möjlighet att ta ett steg bort från gammaldags normer och stelbenta könsroller. Låt oss ta vara på den möjligheten, och låt vara dagen då vi tar ansvar för att skapa en mer jämställd föräldraförsäkring som ett betydelsefullt steg på vägen mot ett mer jämställt arbetsliv och ett mer jämställt samhälle! 33 (C) replik: Det var intressant att lyssna på anförande. Hon tog bland annat upp frågan om att bryta strukturer genom att införa ytterligare en kvoterad föräldramånad. Ska föräldraförsäkringen förändra strukturerna och kvinnors arbetsmarknad? Är det inte bättre att arbetsmarknaden får medverka till att bryta strukturer så att föräldraskapet blir mer jämställt? Vore det inte bättre att Socialdemokraterna, som har så bra relation med LO och facket, medverkar till att kvinnors löner höjs och till att förändra kvinnors arbetsmarknad för att på det sättet få ett mer jämställt uttag av föräldraledigheten? Jag hörde precis säga att det är de arbetsmarknadspolitiska frågorna som gör att kvinnor tar ut mer av föräldraledigheten. Varför kan inte arbetsmarknaden förändra uttaget av föräldraledighet? 34 (S) replik: En mer jämställd föräldrapenning Det enkla svaret på grundfråga är ja. Som jag precis försökte förklara i mitt inledningsanförande syns det tydligt – och allt pekar på – att fler reserverade dagar i föräldraförsäkringen kommer att ha effekt för ett mer jämställt uttag av föräldrapenningen, som i sin tur också fungerar normerande för att skapa ett mer jämställt samhälle i övrigt. Det är därför vi vill vandra den vägen. Jag ser i och för sig inte att det står i motsats till att också jobba på andra fronter. Jag menar naturligtvis inte att föräldraförsäkringen är lösningen på alla problem som finns kopplade till jämställdhetsområdet. Men vi vet att den är grunden till mycket. Många av de ojämställda strukturer och mönster som inte minst framträder på arbetsmarknaden, senare kopplat till pensionerna, har sin grund i hur ojämnt vi också delar på ansvaret för barn och familj, det vill säga uttaget av föräldrapenning. Därför är det så oerhört viktigt att få ett mer jämnt uttag av föräldrapenningen för att åstadkomma ett mer jämställt samhälle. 35 (C) replik: Jag undrar om inte kan hålla med mig om att det är fel väg att gå att använda föräldraförsäkringen för att göra arbetsmarknaden mer jämställd och rättvis. Vore det ändå inte bättre att medverka till att arbetsmarknaden blir bättre? Det är vad vi vill komma åt, och det är vad Socialdemokraterna vill komma åt. Är det då inte fel att använda föräldraförsäkringen och barnen för att lösa problemet? Vad kommer att bli nästa steg? är min berättigade fråga. Om man nu inte delar denna uppfattning, måste barnen tvingas in i barnomsorgen ? Då delas verkligen föräldraförsäkringen. Detta är ett oroande sätt att gå till väga för att få kvinnor att delta på en jämställd arbetsmarknad. Går det inte att göra något annat än att använda föräldraförsäkringen? Vad kan tänka sig att göra i stället för att använda föräldraförsäkringen för att få en mer jämställd arbetsmarknad? 36 (S) replik: Det är intressant att och så desperat vill att jag ska ta fram alternativ till hur jämställdhetsfrågan ska lösas i stället för att använda oss av det mest effektiva verktyg som finns till hands, nämligen att man reserverar mer tid för vardera föräldern i föräldraförsäkringen. Jag tror på och väljer att gå vidare med detta eftersom det finns så många belägg för att ett jämnare uttag av föräldrapenningen kommer att skapa en mer jämställd arbetsmarknad. Ett mer jämställt uttag av föräldrapenningen sker genom att reservera mer tid för vardera föräldern. Jag tycker inte att uppgiften att ta fram alternativ åligger mig. Det är kanske något som får fundera vidare på. Jag vill återigen understryka att vi naturligtvis kan påverka löneskillnaderna på många olika sätt, men vi kan inte blunda för att en viktig del har sin grund i föräldraförsäkringen. Det syns tydligt att många av de ojämställda mönstren ofta etableras just i samband med familjebildningen. Det är då och tiden efter som kvinnor tar ett större ansvar för hem och barn.