prot · H20977 · 2015-03-24 00:00:00 — Det finns ingen åsiktsskillnad i sak. Jag tycker att det är jätteviktigt att den här situationen löses så att det snabbt kan bli tydligt vilka som är barnets vårdnadshavare när barn kommer till . Dock vill jag återigen påpeka att ett fastställt faderskap nog inte räcker för att man ska vara vårdnadshavare. Jag hoppas att utredningen kommer fram med bra förslag så att man kan lösa det här. Om hade varit inkorporerad i svensk lagstiftning är det möjligt att det hade sett annorlunda ut. Det vet vi inte. Regeringen har ambition att göra detta, men jag tror i och för sig att man förhoppningsvis kan lösa det via den utredning som kommer . Det är angeläget att alla barn som finns i också har vårdnadshavare och kan få en bra start i livet utan att ha föräldrar som känner osäkerhet inför situationen. Det är knappast det allra bästa sättet att starta sitt föräldraskap på. Då behöver man få känna lugn och trygghet och kunna koncentrera sig och fokusera på att ta hand om sitt barn snarare än att ha rättsprocesser. Det är viktigt att vi anpassar lagstiftningen så att den passar olika former av familjebildningar. Det är viktigt att människor får möjlighet att leva i de familjebildningar de trivs bäst med, och då handlar det för oss om att anpassa lagstiftningen så att det blir bra för alla. Kärlek, mellan alla människor, är något fantastiskt. Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2014/15:311 om effektiv offentlig sektor som alternativ till höjda skatter på arbete 79 Finansminister (S): har frågat mig om jag övervägt ökad effektivitet i offentlig sektor som ett alternativ till skattehöjningar på jobben och om jag anser mig ha uttömt möjligheten till andra finansieringskällor. Den borgerliga regeringen lämnade stora hål i statens finanser efter sig. ska underskotten steg för steg pressas tillbaka. Fler personer i arbete och fler arbetade timmar är grunden för en god ekonomisk utveckling och för möjligheterna att finansiera välfärden. Regeringen har därför föreslagit åtgärder för att öka sysselsättningen. Bland förslagen finns även slopandet av åtgärder som visat sig vara ineffektiva för att främja jobb, däribland den nedsatta arbetsgivaravgiften för unga. Modellen för pris- och löneomräkningen bidrar till att skapa förutsättningar för en kontinuerlig produktivitetsutveckling i statlig sektor, och regeringen föreslog i budgetpropositionen dessutom en ytterligare minskning av anslagen som pris- och löneomräknas. För att säkerställa att myndigheterna utvecklas och effektiviseras ger regeringen förvaltningspolitiken hög prioritet, liksom frågor om styrning av myndigheter och verksamheter. Regeringen avser att utveckla den statliga styrningen i en riktning som innebär att professionernas kunskap, kompetens, erfarenhet och yrkesetik blir mer vägledande än vad de är . Olika styrformer ska kombineras i syfte att skapa bästa möjliga förutsättningar för statsförvaltningen att förverkliga regeringens politik, utföra sina uppgifter effektivare och upprätthålla grundläggande värden som rättssäkerhet och medborgarperspektivet. Några konkreta exempel på åtgärder för ökad effektivitet:  Verksamhetsöversyner ska genomföras i syfte att effektivisera den statliga förvaltningen. Det är viktigt att ständigt öka effektiviseringar också i verksamheter som ibland går över enskilda myndighetsgränser. Vi tror därför att verksamhetsöversyner ger ett nytt och kompletterande verktyg i arbetet med att effektivisera offentlig verksamhet. Hur arbetet ska genomföras håller just nu på att konkretiseras inom .  Ny teknik och nya arbetsformer gör det möjligt att minska kostnaderna för att utföra offentliga välfärdstjänster.  Regeringen avser att via förordning styra myndigheternas anslutning till Statens servicecenters lönerelaterade tjänster. Statens servicecenter har även i uppdrag att utveckla en förvaltningsgemensam tjänst för e-arkiv.  Regeringen avser att presentera en mer omfattande nationell strategi för offentlig upphandling. Centrala perspektiv i strategin ska vara utveckling av offentlig verksamhet, ekologiska och sociala hänsyn samt innovationer. En organisationskommitté arbetar med att genomföra bildandet av , som planeras inleda sin verksamhet . arbetar med att genomföra tre nya EU-direktiv avseende offentlig upphandling. Sammantaget kommer den offentliga upphandlingen i att effektiviseras. Regeringens arbete med att se över såväl utgifter som inkomster kommer att bidra till en effektivare offentlig sektor och skapa utrymme för att genomföra angelägna och finansierade reformer. 80 (M): Tack, finansministern, för svaret! hade ju, får vi kalla det, den stora äran att bli finansminister i ett läge då sammantaget hade EU:s starkaste offentliga finanser. Efter alliansregeringen var finanser i bäst skick i Europeiska unionen. Vi hade också den högsta sysselsättningsgraden i EU. Under Alliansens tid vid makten skapades ungefär 350 000 fler jobb. Utanförskapet krympte med ungefär 200 000 personer. Tack vare detta, tack vare reformer för fler jobb, en ordnad ekonomi och en effektiv krishantering, kunde välfärdens verksamheter få ökade resurser med ungefär 40–70 miljarder, beroende på hur man räknar. Enligt de prognoser som gjordes tillhörde också de länder som snabbast var på väg tillbaka till överskott i de offentliga finanserna. Det här betyder inte att , vare sig då eller , befinner sig i ett läge där utmaningar saknas. Vi har en stor oro i vår omvärld som leder både till ökade kostnader för vårt försvar och vår säkerhet och till kostnader i termer av att hjälpa människor som har hamnat i svår nöd och kris på grund av krig och oroligheter. Vi vet att vi har en tilltagande internationell konkurrens som sätter stor press på vår förmåga att ha attraktiva villkor för företagande. Vi vet att vi har en arbetslöshet som biter sig fast. Vi har sett nya siffror som till exempel visar att de som står längst från arbetsmarknaden har fått försämrade arbetsmöjligheter på slutet. Från att ha varit ett stabilt land på väg i rätt riktning har det uppstått stor osäkerhet kring och den svenska positionen. En växande instabilitet med en svag regering har påverkat möjligheter att nå ökad sysselsättning och komma tillbaka till överskott. Vi har sett hur vänsterregeringen har misslyckats med att få igenom sin budget. Vi har sett hur vänsterregeringen har flaggat för att överge det överskottsmål som man lovade att upprätthålla före valet. Vi har också sett stor osäkerhet i utrikespolitiken, vilket har kritiserats mycket från till exempel näringslivet. I det här läget väljer regeringen att flagga för fler skattehöjningar. Det är klart att det är ett experiment med i ett läge när vi har en svag återhämtning. Det är ett experiment att driva ut människor från arbetsmarknaden i och dämpa tillväxten, såsom man skriver att politiken ska göra, i ett läge då vi har ett utgiftstryck på ekonomin, då vi har problem på arbetsmarknaden, då vi har utmaningar vad gäller konkurrenskraften. I det läget borde man väl snarare vara varsam med den ekonomiska politiken och inte ägna sig åt stora ideologiska utsvävningar eller vänsterexperiment av olika slag. Arbetsmarknadsminister har till exempel beskrivit budgeten som mycket expansiv. Innan finansministern tillträdde som finansminister var hon mycket optimistisk om möjligheten att effektivisera den offentliga sektorn. Jag tror att det finns en bred samsyn mellan de flesta partier i det här parlamentet om att vi ska ha en välskött och välfungerande offentlig verksamhet som är pålitlig och trygg när vi medborgare behöver den. Det betyder inte nödvändigtvis att den är utan förbättringspotential. uppskattade före valet att den var på , och då skulle man relativt snabbt och enkelt kunna effektivisera den offentliga sektorn. Min fråga till finansministern är om hon står fast vid att det går att hitta effektiviseringar på ungefär 10 miljarder i offentlig sektor. Det vore i så fall ett alternativ till några av de jobbförstörande skattehöjningar som hon föreslagit. 81 (S): Jag begärde ordet för att den verklighetsbeskrivning som gav var, jag vet inte vad jag ska kalla den men den var i alla fall inte sann. Det är verklighetsflykt när man beskriver det som om allt var guld och gröna skogar under den borgerliga regeringens tid. I själva verket hade vi 65 miljarder i överskott när den borgerliga regeringen tillträdde efter valet. Det förvandlade man till 85 miljarder i underskott. Man föredrog gigantiska skattesänkningar som ger mest till dem som har det allra bäst, vilket fått till följd att färre arbetar inom den offentliga sektorn för att ge service till medborgarna, alltså färre per invånare. Den borgerliga regeringen brukade säga att de hade höjt anslagen, men de glömde bort, eller visste inte hur man räknade, att vi blev fler, att en halv miljard fler behövde vård, skola, omsorg och så vidare, och att man därför behövde anställda ännu fler. Men det gjorde inte den borgerliga regeringen. Tvärtom blev det per tusen invånare färre undersköterskor, sjuksköterskor, lärare och så vidare. Det kunde inte den borgerliga regeringen räkna ut. Däremot kan också jag se att det går att effektivisera och förbättra vård och omsorg genom till exempel ny teknik. Jag har sett många goda exempel på att vård med hjälp av it-teknik gör det möjligt för människor att få daglig kontakt med sin sjuksköterska eller läkare. Den möjligheten hade man inte tidigare, särskilt när det är långt till vårdcentralen. It underlättar för dem som ska ge vård och för undersköterskor som ska köra långt och besöka människor, och framför allt underlättar den för vårdtagarna, som får en daglig kontakt och känner trygghet med hjälp av den nya tekniken. Visst finns det möjligheter till en typ av effektivisering, men vi får inte glömma att det också behövs människor i vården, människor som tar hand om våra gamla och sjuka. Därför kan vi inte fortsätta som på den borgerliga regeringens tid, då man föredrog skattesänkningar framför att ge service och omtanke till våra gamla och sjuka. 82 Finansminister (S): Det är roligt med engagemanget för statlig förvaltning och för effektivitet i statlig förvaltning. Det är bra att det finns ett sådant engagemang på båda sidor om blockgränsen. Det handlar om medborgarnas förtroende för den offentliga förvaltningen, som är viktigt, men det handlar också om att vi ska använda våra skatteresurser på det absolut mest effektiva sättet. I opposition jobbade vi en del med att se hur man kan effektivisera statlig förvaltning. Vi har tittat runt för att se vad man gjort i olika länder och då bland annat tittat på och . I har man gjort någonting väldigt intressant. Man har ett eget team som tittar på beteendeförändringar, hur människor beter sig. Man har bland annat sett att genom att ha tydligare information från myndigheterna behöver människorna inte ställa lika mycket frågor. Det blir enklare för dem som får informationen och naturligtvis en minskad kostnad för myndigheterna. Jag har på motsvarande sätt jobbat ganska mycket med det vid själva myndigheterna. I gjordes det mer centralt. Det är mycket intressant att jobba med. I har de jobbat med verksamhetsöversyner. Den siffra jag hänvisade till, , var inte vad jag sa att vi kunde spara i , utan det var en referens till vad de hade sparat i och hur det kunde översättas till svenska kronor. Det var alltså en referens till vad man i hade lyckats med när man jobbade med dessa frågor. I har man jobbat väldigt systematiskt på . Man har jobbat dels med tjänstemän på , dels direkt med myndighetscheferna. Men man har också jobbat med externa experter och gått igenom de stora myndigheterna, gått igenom verksamheterna strukturerat för att se vad man kan göra för att effektivisera dessa. Det var bra att var med, eftersom man då kunde titta på ifall det fanns några lagstiftningsändringar som kunde göras för att administrationen skulle bli enklare och billigare för myndigheten. Det tycker vi har varit ett intressant sätt att jobba på. I har man även jobbat en del tvärsektoriellt, alltså tittat över myndighetsgränserna för att se om det finns någonting man kan göra för att effektivisera handläggningen mellan myndigheterna. Det finns saker som man kan jobba tvärsektoriellt med så att det blir mer effektivt för statsförvaltningen som helhet. Vi tycker att det har varit ett intressant arbete, och därför tittar vi på hur vi kan hitta en bra svensk modell för det. Vad det sedan skulle innebära i konkreta besparingar och effektiviseringar för den statliga förvaltningen i är för tidigt att säga. 83 (M): Tack, finansministern! Det kan inte uteslutas i politiken att man behöver vara lite självkritisk. Har man haft makten rätt länge, som Alliansen hade haft när vi förlorade valet , är man kanske lite mindre på tårna vad gäller att effektivisera och rationalisera den verksamhet man själv är ansvarig för. Alliansregeringen gjorde relativt stora insatser för effektivisering, rationalisering och välfungerande verksamheter och fick mycket valuta för pengarna i början av sitt maktinnehav. Sedan var det kanske inte en tilltagande takt i det. Ifall den nuvarande regeringen inte har hög takt i början utan ska vänta med den typen av åtgärder kan det finnas risk för att åtgärderna inte blir av över huvud taget. Jag uppmanar verkligen finansministern att, i den mån det finns idéer om hur man skulle kunna sköta den offentliga sektorn och för den delen staten mer effektivt, vara skyndsam med den typen av åtgärder. Vi befinner oss i ett läge när staten har ett stort finansieringsbehov. Vi har debatterat vad det beror på. Det beror bland annat på ett ökat behov av att försvara oss och på ökade kostnader för flyktingmottagande, men det beror också på att vi har kostnader för välfärd och andra angelägenheter. Den entydiga riktning som finns, att höja skatter som tränger undan arbetstillfällen, är inte en långsiktigt bra lösning för finansieringen av välfärden. Ifall utanförskapet ökar kommer andra kostnader. Sedan är frågan om de kommer på ett, två eller , men ökar inte finansieringsmöjligheterna för välfärden av att fler människor befinner sig utanför arbetskraften eller utanför arbetsmarknaden. ökar inte heller finansieringsmöjligheterna för välfärden av att man höjer skatter. Det ger intäkter men på grund av beteendeanpassningar och förändringar i hur människor arbetar och beter sig på arbetsmarknaden går det sedan ned. När det till exempel gäller en sådan finansieringskälla som finansministern hänvisar till, att man ska trappa av jobbskatteavdragen, visar och andra erkända nationalekonomer på området att det inte ger några ökade intäkter över huvud taget. Det leder bara till att människor i stället arbetar färre timmar. Det finns andra oroväckande tendenser när det kommer till att hålla i tyglarna i den offentliga ekonomin i . Överskottsmålet ska till exempel överges, har finansministern flaggat för. Då kan man fråga sig varför det är angeläget att överskottsmålet ska överges. Ja, det är helt enkelt för att kunna öka utgifterna i ekonomin, att kunna göra av med mer pengar. Det skulle eventuellt kunna vara till gagn för ifall de används på rätt sätt, men vi vet att merparten av kostnadsökningarna i den socialdemokratiska budgeten går till att bygga ut olika bidrag och transfereringssystem som inte har långsiktigt positiva effekter för välfärdens finansiering eller för deltagandet på arbetsmarknaden. Vi har också sett en rad områden där regeringen hanterar skattebetalarnas pengar ovarsamt. Vi har till exempel Förbifart ; 4 miljoner per dag lät man rinna ur skattkistan för att man inte kunde komma överens eller fatta beslut i regeringen. Det finns också politiska förslag där jag verkligen vågar ifrågasätta om de syftar till att förbättra samhället eller till att tillfredsställa en opinion eller vinna kortsiktiga röster. Det gäller till exempel upprustningen av miljonprogramsområden. Enligt Hyresgästföreningens bedömning finns det ungefär 650 000 lägenheter som behöver rustas upp. De dryga 1 ½ miljarder som ska satsas på detta ger per lägenhet och år. Jag undrar om finansministern tycker att ett förslag där man satsar på upprustning av lägenheter med per lägenhet är förenligt med hög effektivitet och god förvaltning av gemensamma resurser, eller om det mest handlar om att fylla den politiska retoriken med ett ekonomiskt innehåll. 84 (S): Jag vill göra några kommentarer, då jag blir lite förvånad över inläggen. En del kan jag hålla med om. Det går att effektivisera vissa saker. Men när jag hör borgerliga ledamöter plädera för skattesänkningar i stället för fler lärare och bättre omsorg om de gamla blir jag bekymrad över att man har den människosynen. Man vill hellre sänka skatterna mest för dem som har det bäst i stället för att ge en bättre service, anställa fler lärare, satsa hårt på utbildning och anställa fler som tar hand om våra gamla och sjuka. Men det ger jobb att se till att vi har bra skatteintäkter och att vi kan använda dem på ett bra sätt. Den borgerliga regeringen nådde aldrig överskottsmålet. I stället hade de en politik som gjorde att vi kom allt längre och längre bort från överskottsmålet. Man sa: Vi ska nå det sedan. sa man: Det får ske ännu längre fram. Detta upprepades år . Då tycker jag att det är bättre att se över hur vi ska göra i stället, så att vi har någonting som vi faktiskt kan uppnå i stället för att ha de här teoretiska modellerna för mål som den borgerliga regeringen såg till att vi aldrig nådde. 85 (M): Det har hänt väldigt mycket i . hade en högre utgiftskvot. Det betyder att vi spenderade mer än vad vi gör . Mycket av dessa förändringar har skett till följd av effektiviseringar och en klart bättre resurshushållning. Alliansregeringen gjorde sitt, men ska man vara ärlig är nog den stora förtjänsten . De förändringar som genomfördes av honom och av den borgerliga regering som satt 1991–1994 handlade om att effektivisera den svenska offentliga apparaturen. Det som är intressant med den här utvecklingen är att den har skett utan att drabba välfärdens kärna. har skatteintäkter ökat i jämförelse med både omvärlden och vår egen historia och med hänsyn tagen till inflationen och befolkningsutvecklingen. Det här handlar först och främst om att de förändringar som den borgerliga regeringen genomförde syftade till att få människor i jobb och bryta utanförskapet, som inneburit att så många människor fastnat i bidragsberoende – i större utsträckning tidigare än vad som är fallet . Summa summarum är det ungefär 200 000 färre människor som lever på det offentliga kontra hur situationen var 2006, detta trots den värsta globala lågkonjunktur världen sett sedan . Den politik som den nuvarande regeringen går fram med handlar om att kraftigt öka utgifterna och gå tillbaka till den situation vi hade . Den politik som regeringen presenterade i sin budget innebar att man siktade på utgiftsökningar med 120 miljarder . Det är definitivt den största utgiftsökning sett , och det är snudd på den största under min livstid. Man tar kraftfullt tillbaka till en ansvarslös politik där man nästan oreflekterat kastar ut pengar på sådant som inte handlar om kärnan i välfärden. I den budget som regeringen lade fram och i den som sedan gick igenom genom Alliansens försorg satsade man nästan lika mycket på välfärden. Det skiljer lite. Från Alliansens sida satsade vi lite mer på skolan. De rödgröna och regeringen satsade lite mer på äldreomsorgen. Men sammantaget är det ungefär lika stora utbyggnader av välfärdens kärna. Skillnaden är att den rödgröna regeringen kraftigt vill bygga ut arbetsmarknadspolitiska åtgärder som bevisligen inte har haft effekt, enligt forskningen och den historiska erfarenheten, och framför allt att man vill bygga ut bidragssystemen, ta bort den bortre gränsen i sjukförsäkringen och höja a-kassan så att det inte lönar sig att arbeta. Detta gör att den arbetslösa börsmäklaren får mer för att inte arbeta än vad den servitris som fått sitt första jobb får. Det här kommer att skapa problem för det svenska samhället. 86 (M): När man lyssnar på den här debatten och finansministerns inlägg är det lätt att dra sig till minnes det gamla klassiska socialdemokratiska citatet om att vallöften i grunden är ett problem, eftersom folk uppfattar dem som just löften. Det är väl någonstans där vi har landat. Det som klargjordes med all önskvärd tydlighet från Socialdemokraterna under valrörelsen var just potentialen i att kunna spara på offentlig verksamhet och därmed frigöra reformutrymme. I en intervju med finansministern som publicerades i SVT framhölls som förebild i enlighet med det finansministern nu påpekat. Men finansministern konstaterar också i intervjun att förhoppningen är att kunna frigöra som skulle kunna hjälpa till att finansiera vallöften. Då får väl dessa 10 miljarder uppfattas åtminstone som en ambition om ett vallöfte. Det är därför man kan fundera över det märkliga i att finansministerns svar är så uppenbart befriat från siffror. Hon listade ett antal tänkbara effektiviseringsområden. Jag tänker nu till exempel på det här med Statens servicecenter – att alla myndigheter ansluts till lönerelaterade tjänster och att de också får utveckla ett så kallat e-arkiv. Men vän av ordning frågar sig då hur många miljarder som finns nedbäddade i denna effektiviseringsåtgärd. Vad kan vi räkna hem från denna specifika åtgärd? Ska vi uppfatta den lista finansministern presenterat som uttömmande? Är det 10 miljarder som finns att hämta hem här, eller kan vi vänta oss mer genomgripande åtgärder? När avser i så fall finansministern att presentera den kompletta listan? Vi får förmoda och hoppas att den nuvarande regeringen står vid sitt vallöfte och genomför effektiviseringsåtgärderna innan man går över till att höja skatten för vanligt folk som arbetar. Min fråga är helt enkelt: Ska vi uppfatta det som den uttömmande listan? Hur mycket kan varje effektiviseringsförslag i listan beräknas ge för statens del? 87 Finansminister (S): Det kan låta som att vill att vi ska bryta vårt vallöfte att höja skatterna och ta bort en del av de dyra och ineffektiva skattenedsättningarna som den tidigare regeringen har infört, men det är reformer som vi avser att genomföra. sa att ni kanske inte jobbade lika mycket med effektivisering i slutet i regeringsställning. Faktum är att ni föreslog en effektivisering eller besparing på på 200 miljoner, dock efter valet. tar upp hur mycket pengar det kommer att generera. Jag vill återigen påpeka att den siffra som har cirkulerat är en siffra som hänvisar till vad man har tjänat i . Det är inte satt som ett mål för vad man kan genomföra för effektiviseringar i . Det var enbart en hänvisning till att det har lett till omfattande effektiviseringsbesparingar i . Det är klart att vi hoppas att det även i ska kunna göra att vi kan effektivisera och att det kommer att betyda någonting. Verksamhetsöversyner är en del i detta, som jag talade om . Det kan finnas en potential i att ytterligare myndigheter ansluter sig till Statens servicecenter för lönerelaterade tjänster. Statens servicecenter var någonting som skapades under den tidigare borgerliga regeringen. Det var ett väldigt bra initiativ. Jag tror att det kommer att betyda mycket. När det till exempel gäller lönehantering betyder volym mycket. När du får stora volymer kan du få ned marginalkostnaden på varje volym. Därför är detta att samla så mycket som möjligt någonting som bör kunna minska kostnaderna för lönehanteringen i hela den offentliga sektorn. Därutöver kommer vi att presentera strategin för offentlig upphandling. Tillsammans upphandlar vi i den offentliga sektorn . Här borde det rimligen också finnas en potential i effektivisering och att få ned priset när man kan upphandla riktigt stora volymer. Ju större del av den offentliga sektorn som man kan samordna i upphandlingen, desto mer bör man kunna få ned priset jämfört med , när myndigheterna allt som oftast upphandlar var och en för sig.