prot · H20998 · 2015-05-08 00:00:00 — Det är en övergripande styrning som behövs. Det är också viktigt att poängtera en annan sak, fru talman. Vi ska aldrig ha ett synsätt som innebär att de statliga jobben utgår från och att allt som avviker från det är utlokaliseringar. Ordet utlokalisering är för mig inte något roligt ord. har fler statliga jobb per invånare än andra delar av . En av anledningarna till att det ekonomiskt går så bra för är just att där finns många statliga jobb. Väldigt få statliga myndigheter har sin bas i , som jag kommer från, detsamma gäller ; det är två av våra tre största städer. Jag är glad att regeringen har gett Statskontoret i uppdrag att göra en uppföljning av hur statliga myndigheters lokalisering påverkar service och tillgänglighet i hela landet. Men jag tycker inte att vi ska vara rädda för att lägga in ett kvalitetsperspektiv i det. Det finns flera faktorer som avgör hur en myndighet kan bedriva en kvalitativ och kostnadseffektiv verksamhet. Mindre orter kan ha fördelar gentemot större i en del avseenden, exempelvis vad gäller kostnader för lokaler och löner. 41 Finansminister (S): Tack för interpellationen! Jag ber om ursäkt för att svaret har dröjt. Det har varit svårt att få ihop kalendrarna. Glädjande nog får jag ganska många interpellationer från , vilket ger oss möjlighet till många trevliga debatter i kammare. Det är en viktig fråga som tar upp. Det handlar om myndigheternas lokalisering. En viktig princip som tar upp, och som jag tror att vi alla omfamnar, är att det är myndigheterna som ska sköta lokaliseringen, att det är ett ansvar för myndigheterna. Vi kan inte via regering och riksdag bestämma exakt var och hur lokalisering ska ske. Det är viktigt att den delegeringen finns till myndigheterna. är det viktigt att vi kan ha principer och ett koncerntänkande kring de statliga verksamheterna och hur vi ska lokalisera dem. Det är uppdraget till Statskontoret. Det handlar om att vi ska ha bättre koll än vad vi från regeringens och statens sida haft tidigare på hur lokaliseringarna ser ut och hur eventuella förändringar i lokaliseringarna sker. Dessutom ska de olika statliga myndigheterna ha ett gott underlag och bra koll när de överväger omlokalisering så att de vet vad andra statliga myndigheter har gjort. Så är det inte . kan flera myndigheter fatta exempelvis nedläggningsbeslut i samma kommun utan att ha koll på att de andra myndigheterna fattat samma beslut. Det är djupt olyckligt. Här är det viktigt att vi har en mer samlad ordning så att de statliga myndigheterna, när de fattar sådana beslut, vet vad andra statliga myndigheters beslut haft för effekt för enskilda kommuner. Det är viktigt. Men även på andra sätt måste vi se över vilka principer vi tycker ska gälla för de olika myndigheternas lokalisering. I bereder vi uppdraget till Statskontoret. Det inkluderar naturligtvis tiden för hur länge uppdraget ska pågå. Exakt hur uppdraget ska utformas och hur länge det ska pågå bereds alltså i . Ambitionen är förstås att det inte ska dra ut alltför mycket. 42 (M): Tack, ministern, för svaret! Det låter bra så långt. Skillnaden var nog större förr när man vid olika myndigheter behövde sitta ihop i större kontorskomplex och liknande för att kunna hålla igång samordningen och dialogen. är det sällan vi behöver träffas fysiskt i dessa ärenden, utan många kontakter sker via telefon och dator ute i landet. Det innebär att vi har en helt ny situation och kan placera verk, myndigheter, på olika platser. Det öppnar upp för helt andra möjligheter att sprida dem över landet. Jag tror att det var SVT som hade ett inslag om att lokalhyrorna hade ökat med på grund av att man koncentrerat en hel del myndighetsjobb till , vilket skett under olika regeringars tid. Det är viktigt att komma ihåg att det alltså inte bara handlar om rationaliseringar genom att slå ihop verksamheter och placera dem tillsammans i stora kontorslokaler. Man behöver även väga in andra kostnader. Framför allt gäller det de kringkostnader som kan uppstå i andra delar av landet. Om man tar bort offentliga jobb kan det medföra att en kommun som är beroende av både offentliga jobb och näringsliv, vilket ofta är det naturliga, börjar halta och kanske även förlorar andra delar av näringslivet. Det vore intressant att höra om ministern och regeringen har några tankar om att framöver se över de verk vi har , om det är möjligt att börja placera ut eller knoppa av delar av verken för att få en annan spridning över landet. Vi har ett förslag om att vi kanske behöver inrätta en ny viltmyndighet. Det är regeringen som kommer att placera den någonstans, och jag vill skicka med att en mycket lämplig placering vore . Där har vi både en bred kunskap om viltvård och mycket kunnigt folk inom naturvården. En sådan placering skulle med stor glädje ta emot. Jag tycker att det är bra med koncerntänkandet, att man har en bild över vad de olika myndigheterna har på gång och på så sätt kan väga in den delen. Självklart är det viktigt med samordning och dialog mellan myndigheter. Det är viktigt att veta vad den ena respektive andra myndigheten gör för att hitta samordningsvinster och kunna upprätthålla den service som behöver finnas lokalt och den som kan ligga mer utspridd över landet. Vi är nöjda med svaret så långt och tackar för det. Vi återkommer eventuellt längre fram. 43 (MP): Jag ska fatta mig kort och bara ta upp det som jag inte hann säga i mitt förra inlägg. Tillsammans med från Socialdemokraterna besökte jag . var en av de orter som berördes när ville centralisera. Under det samtal som vi hade med personalen framkom en aspekt som inte så ofta brukar tas upp, nämligen omsättningen av personal, genomströmningen. Den genomsnittstid som personalen hade jobbat på kontoret i var omkring , vilket är betydligt mer än det ofta är på större kontor. Därmed har personalen också betydligt mer erfarenhet. I en större stad kan myndighetsjobbet vara det första jobb man har för att sedan gå vidare till privat verksamhet. För myndighetens del kan det vara en konkurrensfördel att inte alltför ofta behöva utbilda ny personal. Mindre kommuner kan påfallande ofta klara sig på egna ben, betydligt oftare än vi tror. 44 Finansminister (S): Jag delar åsikten att det är viktigt att se över hur vi organiserar den statliga verksamheten. Här finns potential. är en myndighet som har jobbat ganska intressant med detta. När skattemyndigheten gick från att vara regionala myndigheter till att bli en myndighet såg man till att samla mycket av administrationen. Till exempel förlade man löneadministrationen för hela till och skapade på så sätt många jobb på en ort som då hade problem med hög arbetslöshet. På motsvarande sätt granskas stockholmarnas inkomstdeklarationer inte i , utan de skickas till för att på så sätt skapa arbetstillfällen där. har också genomfört lokal omorganisation. Till exempel har man flyttat ut helt från ; man har flyttat skattekontoret i från innerstaden ut till i . På så sätt sparar man 80 miljoner till skattebetalarna. Detta tycker jag är exempel på vilken potential som finns för myndigheterna att bedriva en effektivare verksamhet och spara pengar för skattebetalarna – som det naturligtvis är viktigt att kvalitet och service upprätthålls på en hög nivå. Här har regeringen höga förvaltningspolitiska ambitioner. Myndigheterna ska jobba med hög kvalitet men också på ytterligare sätt än jobba på ett kostnadseffektivt sätt som gagnar tillväxten i hela . 45 (M): Jag tackar ministern. Det finns inte mycket mer att tillägga. Det är viktigt att man verkligen följer upp de eventuella överenskommelser som skett , så att inte de olika verken eller myndigheterna försöker glida ur. Vill man omförhandla eller ta en ny diskussion är det klart att det måste kunna ske, men då måste man göra upp med de kommuner och regioner som man haft en dialog med tidigare. Som jag sa tidigare kommer vi att följa detta från norr till söder. Vi hoppas på ett bra resultat och på att vi i stor samförståndsanda kan göra något riktigt bra av detta. 46 Finansminister (S): Jag tackar för interpellationen och debatten. Det är bra att det finns en samsyn om att det är viktigt att det finns principer för den statliga lokaliseringen. Det är också bra att det finns en bred enighet om att det är myndigheterna själva som ska fatta lokaliseringsbesluten utifrån de principer som fastställs av regering och riksdag. Det är väldigt bra att vi nu kan gå fram med det här uppdraget till Statskontoret. Det är ett sätt att skapa ökad tydlighet för de statliga myndigheterna om hur de ska arbeta med sin lokalisering. Jag hoppas att det kommer att kunna bli ett bra stöd för myndighetscheferna i den framtida lokaliseringen, där det naturligtvis är ett svårt arbete för myndighetschefen att väga av hur man jobbar bäst med effektivitet och lokalisering. Här är det också viktigt att påminna om att centralisering inte alltid behöver betyda att det blir effektivare. Det finns gott om möjligheter till låga lokalhyror i delar av landet som finns utanför storstadsområdena. Överläggningen var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2014/15:472 om det ekonomiska läget i 47 Finansminister (S): har frågat mig hur i lägre statsskuld och hur i lägre underskott det enligt min uppfattning skulle ha krävts för att de offentliga finanserna nu skulle ha bedömts som tillräckligt goda. Vidare har frågat mig om jag haft en konsistent syn på överskottsmålet . pekar i sin interpellation på att det skedde en nedrevidering av regeringens prognos för det offentlig-finansiella sparandet mellan vårpropositionen och budgetpropositionen. Det är i detta sammanhang viktigt att påpeka att regeringen gör fler prognoser än . Den föregående finansministern presenterade en prognos för de offentliga finanserna som i stor utsträckning liknade den som senare presenterades i budgetpropositionen . Den nedrevidering som relaterar till var därmed känd redan för den föregående regeringen. Under den föregående regeringen reviderades den offentliga sektorns finansiella sparande kontinuerligt ned . Detta innebar att uppfyllelsen av överskottsmålet sköts längre och längre framåt i tiden. Jag liksom och andra bedömare kritiserade den föregående regeringen för att den inte respekterade överskottsmålet. Såväl det konjunkturjusterade som det finansiella sparandet låg 2014 mycket långt från den målsatta nivån om av bnp. För det konjunkturjusterade sparandet handlade det om en avvikelse på av bnp eller . Under själva finanskrisen uppvisade den offentliga sektorn ett betydande överskott. Då var en expansiv finanspolitik motiverad. Även genomfördes dock fortsatta omfattande ofinansierade reformer, främst skattesänkningar. Trots förbättrad konjunktur ökade underskotten. Denna utveckling måste brytas. De åtgärder regeringen presenterade såväl i budgetpropositionen som i vårändringsbudgeten är därför finansierade fullt ut. Man måste skilja mellan vad som är en beskrivning av hur den offentlig-finansiella situationen ser ut , där vi har ett betydande strukturellt underskott, och vad som framöver är ett önskvärt mål för det finansiella sparandet. Regeringen anser att det finns skäl som talar för att sänka målet för det finansiella sparandet från . Men det påverkar inte det faktum att vi har så pass stora underskott i de offentliga finanserna att alla reformer behöver vara finansierade fullt ut. 48 (M): Det är väldigt viktigt att vi har offentliga finanser i balans. När det är dåliga tider, när företagen går sämre och efterfrågan är lägre, måste vi kunna gå in och stimulera ekonomin och hålla uppe efterfrågan. Det här är någonting som vi brukar vara helt överens om i svensk politik. Men har finansministern ägnat väldigt mycket engagemang och tid åt att påstå att ladorna nu skulle vara tomma, att de offentliga finanserna med Alliansen vid makten nu skulle vara uttömda. Det är då intressant, fru talman, att titta på den politik som Socialdemokraterna lade fram då de satt i opposition. ville Socialdemokraterna att vi skulle spendera 3,6 miljarder mindre. Underskottet är prognostiserat till 75 miljarder, som finansministern var inne på. Vi hade alltså haft ett underskott på ungefär 72 miljarder i stället för 75 miljarder. Över hela förra mandatperioden hade det skilt 8 miljarder mellan Alliansen och sossarna. Men när det gäller de två senaste mandatperioderna tillsammans, alltså hela alliansregeringens tid, hade budgetunderskotten varit större med Socialdemokraternas budget. Ni minns säkert vad som hände under finanskrisen, när Socialdemokraterna ville rädda och motsatte sig att vi privatiserade en rad statliga bolag. Resonemanget om tomma lador är alltså ingenting annat än tomma ord; Socialdemokraterna har föreslagit nästan exakt samma nivå för spenderandet. Finansministern står och säger att vi har genomfört ofinansierade skattesänkningar. Ja, men det Socialdemokraterna ville göra, fru talman, var ofinansierade bidragshöjningar. Nivån på hur mycket staten skulle spendera var vi i princip helt överens om. Finansministern hävdar att Alliansen skulle ha förstört de offentliga finanserna. Men det handlar inte om tomma lador, det handlar om tomma ord från finansministern. Ovanpå den här retoriken kommer helt plötsligt finansministern och säger att vi ska avskaffa överskottsmålet och strunta i att ha offentliga finanser i balans. Det gör hela den kritik som finansministern ägnat sig åt närmast tragikomisk. Finansministern försöker skylla ifrån sig genom att säga att inte nådde upp till målet. Men om finansministern inte ens stöder målet behöver hon inte klaga så mycket. I så fall har vi ju gjort någonting som hon egentligen samtycker till. Hela argumentationen från finansministern är inte seriös. Det handlar bara om ett skådespel och att försöka sätta bilden av att alliansregeringen inte skötte sig när vi hade så gott som västvärldens starkaste offentliga finanser. Det vill nu och tillsammans med och rasera. vill man ta bort överskottsmålet och sätta sprätt på pengar. Vi har sett att Socialdemokraternas stora satsningar handlar om bidragshöjningar som öppnar dämningarna och som kommer att göra att vi kommer att behöva betala väsentligt mycket mer pengar i bidrag. Det kommer att krascha svensk ekonomi. 49 (M): Finansministern lovade i valrörelsen att behålla överskottsmålet. Det upprepades gång på gång och med emfas att det var ankaret för den socialdemokratiska ekonomiska politiken. Dåvarande finansministern sa att vi vet hur det kommer att låta efter valet. Då kommer man att återfalla till argument om att överskottsmålet ska överges. Dåvarande finansminister fick rätt. Efter valet har deklarerat att överskottsmålet ska överges. Alliansregeringen drev en politik i enlighet med överskottsmålet. Överskottsmålet upprätthölls, och politiken bedrevs enligt de intentioner som finns i överskottsmålet. När man har ett lågt resursutnyttjande i ekonomin, det vill säga befinner sig i en lågkonjunktur, ska finanspolitiken stötta ekonomin. Det ska finnas mer resurser som skjuts in i ekonomin för att värna tillväxt och jobb. Först när den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen tillträdde och fortsatte att bedriva en expansiv finanspolitik trots att konjunkturläget stabiliserades meddelar att överskottsmålet överges och att politiken inte sköts i enlighet med överskottsmålet. Det är bara den nu sittande regeringen som av har fått en skarp tillsägelse om att man bryter mot överskottsmålet. Man kan fundera på vad motivet är till att överge överskottsmålet när det har tjänat så väl. Tack vare överskottsmålet har EU:s starkaste offentliga finanser. Hade vi inte haft överskottsmålet hade vi i stället tillhört den medelmåttliga ligan i . Svaret är givetvis att det finns ett sådant starkt utgiftstryck på regeringen från Socialdemokraterna, och . De gick alla och var för sig till val på kraftigt ökade utgifter men ingen gemensam politik. När nu alla utgifter ska finansieras har inte längre råd med de skyddsvallar som krävs för att stå emot en ekonomisk kris. En allvarlig konsekvens av regeringens utgiftspolitik som gör att skyddsvallarna i ekonomin monteras ned är att kommer att sakna motståndskraft vid nästa ekonomiska kris. Man vet aldrig när kriser uppstår, fru talman. De kan komma snabbare och snarare än vad man tror. Den kris som har varat och som gick in i en ny fas 2010 kan komma tillbaka i en tredje våg relativt snart. Vi ser att det finns instabilitet i ekonomin. Det finns uppenbarligen inget utrymme för företag att höja sina priser. ser vi hur bostäder ökar kraftigt i pris. Vi ser också, även om det har justerats något , hur aktiebörsen fortsätter att öka. Här finns en obalans i ekonomin som ändå bör skicka en indikation till politiken om egen försiktighet. är också exponerat. Vi är ett av världens mest exportberoende länder. Vi har en egen valuta, stor finansiell sektor och ett stort finansiellt åtagande. Runt omkring oss i den exportberoende tillvaro där befinner sig ser vi att vår omvärld är alltmer skuldsatt. De länder vi är beroende av att kunna exportera och sälja till i nästa kris kommer själva inte att kunna stimulera ekonomin. Det gör att nästa fas i krisen kommer att kunna slå mycket hårt mot . Har vi då inte samlat på oss i ladorna under det mer normala läge som råder kommer vi heller inte att kunna möta det. Vi ser också att vi har en penningpolitik, politik, som redan är så expansiv som den troligtvis kan vara. Detta gör att behöver överskottsmålet. Skälen för överskottsmålet har ökat och inte minskat. Det är djupt olyckligt att regeringen väljer att överge överskottsmålet. 50 Finansminister (S): säger att krisen kan komma tillbaka relativt snart. Det är en indikation om egen försiktighet. Tänk om man levde som man lärde, ! Om nu tror på detta framstår det inte som begåvat att ni lägger fram förslag om ofinansierade reformer för 2 miljarder i er egen budgetmotion. Det är 2 miljarder i ofinansierade reformer som ni försöker att finansiera via beräkningsteknisk justering. Beräkningsteknisk justering är inte en riktig finansiering. Pengarna finns inte. Ni vill öka underskotten och låna till de skattesänkningar ni föreslår precis enligt traditionellt moderat mönster. Det vi nu ser med borgerlig regering där underskotten ökade år och där det strukturella underskottet ökade år är att vi nu ärver offentliga finanser med ett underskott på . Den borgerliga alliansbudgeten har fått kritik från för att man bryter mot överskottsmålet. Man skriver tydligt själv i sin budget att man bryter mot överskottsmålet. Det handlar om att leva som man lär. Jag vill gärna höra varför tycker att det är rätt att lägga fram förslag om ofinansierade reformer för 2 miljarder i sin budgetmotion. Något annat jag skulle vilja veta är varför man gör en annan bedömning av när överskottsmålet ska nås. Om man nu säger sig gilla regler tycker jag att man ska hålla sig till dem. Enligt vad själv säger ska man nå överskottsmålet när resursutnyttjandet i ekonomin är stabilt, när det är fullt resursutnyttjande. Enligt externa bedömare som och flyttas det tillfället i konjunkturen snarare närmare hur läget är nu än vad man trodde tidigare. Man tror att man kanske når dit 2017 snarare än 2018 som man trodde. Här har lovat dyrt och heligt i valrörelsen att man ska nå överskottsmålet till 2018. Då skulle det vara . Sedan plötsligt i förrgår när man kom med sin motion hade man flyttat fram det datumet till 2020, dock utan att den ekonomiska utvecklingen på något sätt har förändrats. Tvärtom tror externa bedömare snarare att vi når fullt resursutnyttjande tidigare. Ändå skjuter man återigen upp när man ska nå överskottsmålet. Om nu överskottsmålet är så viktigt är det väl bra för att nå det när vi har fullt resursutnyttjande i ekonomin, det vill säga 2017. och kan väl berätta: Vilka 40 miljarder ska ni spara? Vilka 80 000 undersköterskor ska sägas upp? Eller är det lärare som ska sägas upp, kanske alla lärare i årskurs 1? Det vore ett sätt att få in 40 miljarder. Eller ska ni avskaffa hela försvaret? Det skulle också räcka. Om ni tog polis, domstolar och åklagarväsen och sa upp all personal skulle ni få ihop era 40 miljarder. Hur ska ni annars få ihop det, oavsett om det nu är till 2017 som man tolkar överskottsmålet eller till 2020? Vilka 80 000 undersköterskor ska bort? Eller är det hela försvaret eller hela polisen och hela rättsväsendet? 51 (M): Vi märker att vi har trampat på en öm tå hos finansministern. Det är uppenbart att hon blev väldigt upprörd när vi påpekade hennes ihåliga argumentation. Hon blev så upprörd att hon går på autorepeat och i vanlig ordning anklagar för ofinansierade skattesänkningar. Det kan vara på sin plats, finansministern, att notera att inte föreslår några skattesänkningar . Jag tar det en gång till, fru talman. När man tittar på den vårmotion som har lagt fram ser man att vi inte föreslår några skattesänkningar. En annan sak som kan vara intressant att notera för finansministern är att om man jämför vårmotion med regeringens förslag ser man att vår politik kommer att leda till att offentliga finanser snabbare kommer i balans än vad de gör med regeringens politik. Finansministern står här och talar om att vår politik ökar statsskulden. Det är uppochnedvända värden. Det är nyspråk. Krig är fred. Någon måtta får det vara på det. Det vore klädsamt om finansministern kunde erkänna att det är på det sättet. Regeringen lägger fram en politik som i förhållande till och de övriga allianspartiernas kommer att göra att det kommer att ta för de offentliga finanserna att nå balans. Sedan tycker jag också att det vore klädsamt om finansministern kunde gå upp i talarstolen och erkänna att om den socialdemokratiska politiken hade gällt skulle underskotten ha varit 72 miljarder i stället för 75 miljarder. Kan inte finansministern gå upp och erkänna det, åtminstone? Kan inte finansministern också gå upp och erkänna att om vi hade tittat på 2006–2014 hade underskotten, om man hade använt Socialdemokraternas politik, varit högre än vad de är ? Det är en enorm skillnad mellan vad finansministern står och säger och retoriskt försöker bevisa och den politik som man faktiskt har presenterat. Och , fru talman, har vi inte ens räknat med att den politik som Socialdemokraterna står för är en bidragspolitik, och det är där skillnaden står mellan blocken. Vi lägger ungefär lika mycket på välfärden. vill prioritera skolan lite mer. Socialdemokraterna vill prioritera äldreomsorgen. Den stora skillnaden handlar om att man vill höja skatterna på jobb och företagande för att finansiera kraftigt utbyggda bidragssystem, som i sin tur kommer att göra att fler människor kommer att fastna i utanförskap och att ekonomin går sämre. Men om vi helt bortser från de effekterna och bara tittar på hur mycket plus eller minus staten går med hade vi alltså haft ett större överskott om vi hade haft en socialdemokratisk politik . Vi har låtit bekräfta det här. Kan inte finansministern bara gå upp och erkänna att det ligger till på det sättet? Som var inne på är det viktigt att vi för framtiden ser till att , när nästa kris kommer, också har resurser för att helga välfärden. Om till exempel sparkas ut från euron vet vi inte vilka effekter det får på världsekonomin. Det kan mycket väl utlösa ännu en kris som gör att kommer att behöva stimulera ekonomin på nytt. Om man då har slösat bort pengarna kommer vi att behöva skära i välfärden. 52 (M): Vi hade en allvarlig störning i den globala ekonomin 2008, som alliansregeringen fick hantera. Man kan gå till , , eller valfri annan auktoritet på området som bedömer den ekonomiska politiken och fråga hur skötte detta. Svaret är entydigt: var bland de bästa i världen, eller kanske till och med bäst i världen. får alltså mycket beröm för krishanteringen. Finansministern befinner sig troligtvis i en helt unik situation om hon tycker att finanspolitik inte var tillräckligt expansiv .