prot · H20988 · 2015-04-17 00:00:00 — Och på vilket sätt skulle valfriheten för konsumenten öka genom att hon gör om en massa hyresrätter till ägarlägenheter? Svara på den frågan, ! På vilket sätt skulle valfriheten öka genom att man ytterligare minskar hyresbeståndet? Det vi nu gör är att vi genomför den största bostadspolitiska satsningen . Det är inte bara så att vi tillsätter nya utredningar, utan vi går in med pengar. Det är sammanlagt i bostadspolitiska satsningar , varav 3 miljarder i investeringsstöd. Enligt alla utvärderingar som jag har sett var det investeringsstöd som ni avvecklade mycket lyckosamt. Det är klart att det byggs nu också. Något annat hade varit jättekonstigt, med tanke på att räntan är noll, så det är klart att det byggs. Men det byggs inte alls i den takt som behövs för att kunna möta det ökade behovet. Vi har sagt två saker. Först och främst går vi in med över 6 miljarder, varav lite drygt hälften är ett investeringsstöd. Sedan kommer vi också att stimulera kommuner där det byggs mycket, för det tillkommer naturligtvis merkostnader för kommunerna. Sedan kommer vi att göra en särskild satsning på miljonprogramsområdena. Dessutom sätter vi upp en mycket tydligt mål. Vi säger att vi måste bygga minst 250 000 bostäder . Det vågar den här regeringen, sätta upp ett sådant mål. Det vågade aldrig den gamla regeringen, utan detta var något som marknaden skulle sköta själv. Visst är detta en stor, politisk-ideologisk fråga. Ska vi fortsätta att minska hyresbeståndet så att unga människor får ännu svårare att få lägenhet eller ska vi i stället se till att bygga nya hyreslägenheter? Där finns skiljelinjen. När det gäller förvaltningsreformen, som frågade om: Där finns en spärregel för att se till att inte en enda ägare ska kunna dominera hela samfällighetsföreningen. Det är jag inte beredd att ändra på. 42 (FP): 112 skarpa förslag fattades det beslut om för att förbättra förutsättningarna för bostadspolitiken under alliansregeringen. Mängder av utredningar tillsattes. Jo, därför att det var tomt i ladorna när alliansregeringen kom. Det fanns inget förarbete gjort. kommer justitieministern och hans regering till ett dukat bord med mängder av idéer och förslag om hur vi ska se till att ta ett helhetsgrepp och göra mängder av nya förslag. Men vad hör vi från justitieministern? Nej, stopp, nej, stopp, nej – vi ska inte göra det ena och inte det andra utan ska göra något annat. Jag tycker att det är en dålig strategi. Jag tycker att man ska ta tillfället i akt och vidta mängder av olika åtgärder, precis som vi har gjort. Jag tror på ägarlägenheter. Jag tror på möjligheten att äga även i miljonprogramsområdena. De kommunala företrädarna i socialdemokratiskt ledda tillåter ägande i de stadsdelar där hyresrätten dominerar. Anser justitieministern att kommunfullmäktige i begår ett fel genom att möjliggöra detta? Jag tror inte det. Jag litar på att kommunfullmäktigeförsamlingarna kan ta ställning till ifall de ska sälja till de boende eller inte. Vem är det man säljer till? Jo, det är till dem som bor. Det är bostadskonsumenterna som får möjlighet att bo kvar – inte några andra. De som bor får en möjlighet, vilket jag tycker är viktigt. Vi har kommit med mängder med viktiga förslag. När justitieministern målar upp bilden av ägarlägenheter förstår jag att det utifrån justitieministerns perspektiv inte kommer att vara viktigt att möjliggöra ägarlägenheter. Men jag tycker att det är viktigt att de som redan finns förvaltas väl. Att då göra det omöjligt för 100 hyresrätter att få bättre makt jämfört med åtta ägarlägenheter, som kan vara praxis, tycker jag är en dålig strategi. God förvaltning ska gälla dem som redan finns. Jag kommer att arbeta för att en ny alliansregering ser till att det finns ägarlägenheter på marknaden . 43 Justitie- och migrationsminister (S): Det öppnar upp för är ett systemskifte på bostadsmarknaden. Det räcker alltså inte att ha sålt ut över 100 000 hyresrätter och gjort om dem till bostadsrätter, utan nu ska man ta nästa krig. ska man sälja ut ytterligare 5 000, 10 000 eller 20 000. Hur många hyresrätter vill du sälja ut och göra om till ägarlägenheter? Det har vi inte fått svar på. Det i alla fall det som hon vill öppna upp för. Om det då blir en brist, om unga människor behöver flytta hemifrån och behöver en hyreslägenhet, då ska de väl vända sig till någon som äger en lägenhet och hyra den. Det är väl tanken. Det är bara det att som hyresgäst kommer man inte att ha något besittningsskydd. Dessutom är det fri hyressättning, även om det finns en spärregel – det vet jag. Men det innebär att hyrorna kommer att sticka iväg ytterligare och att vi kommer att ta väldiga kliv mot marknadshyror. Det är väl kanske dit som de borgerliga vill, med den här typen av förslag. Jag säger: Låt oss i stället för att ägna oss åt detta – den gamla regeringen trodde att det skulle byggas 20 000 ägarlägenheter , och det blev 850 – sätta av pengar, resurser, kraft och politik för att bygga nya hyresrätter på riktigt. sa att det tillsattes mängder av utredningar. Ja, det gjorde det, men man kan inte bo i en utredning, som jag sa tidigare, utan det krävs faktiskt lite politik, lite riktigt arbete, för att kunna få fram nya lägenheter. Sedan säger att vi kom till ett dukat bord. Det var 90 miljarder i underskott, 400 000 arbetslösa, fallande skolresultat och dessutom den värsta bostadsbrist som vi har sett på kanske . Om det är ett dukat bord, fru talman, har det begreppet nog förlorat sin mening. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2014/15:317 om elområdesindelningen och dess negativa effekter för 44 Statsrådet (S): har frågat mig om jag är beredd att verka för att utbyggnaden av elöverföringskapacitet inom , som har kunnat accelereras tack vare de kraftigt ökade investeringsbemyndiganden har beviljat , nu fortsätter och att inte ambitionerna åter sänks till den nivå som gällde , beredd att verka för att regeringen ger i uppdrag att ändra elområdesindelningen genom en sammanslagning till två områden i stället för fyra, i enlighet med vad som tidigare presenterats i en av frågeställaren anförd utredning beredd att verka för att regeringen, så länge fyra elområden finns i , uppdra åt att införa ett system med garanterad minimikapacitet i överföringen mellan elområde 3 och elområde 4 i enlighet med det förslag som en utredning tagit fram och som nämnts av frågeställaren. Jag vill börja med att tacka för en fråga som både har varit och kommer att vara central för en väl fungerande elmarknad , nämligen överföringsförmågan från norra till . Att vi i och har elområden är inte ett problem i sig. Problemet är om det blir stora prisskillnader mellan olika elområden, vilket skapar ojämlika villkor för konsumenter och industrier på olika sidor om en elområdesgräns. Det långsiktigt bästa sättet för att reducera prisskillnader är att förstärka överföringskapaciteten mellan områdena. Detta är också en prioriterad uppgift för regeringen. Som exempel kan nämnas Sydvästlänken som byggs mellan elområde 3 och elområde 4. Sydvästlänken är en utomordentligt viktig investering för att reducera prisskillnader mellan elområde 3 och elområde 4. Vad gäller frågan om jag är beredd att fortsätta investera i stamnät, kan jag börja med att konstatera att gör rekordstora investeringar i det svenska stamnätet. Som framgår av budgetpropositionen har en godkänd investeringsplan om för åren 2015–2017. har även signalerat att för åren därefter planeras en liknande investeringsvolym. Mot bakgrund av de behov som finns av ett välfungerande stamnät och framför allt en väl fungerande elmarknad ser jag inga skäl för att sänka denna ambitionsnivå, tvärtom. Om ser behov av ytterligare samhällsekonomiskt lönsamma förstärkningar är jag beredd att fatta de beslut som åvilar regeringen. frågar även om jag är beredd att verka för ett färre antal elområden än dagens fyra. Jag kan konstatera att det primärt är en uppgift för att värdera hur många elområden ska ha och var gränserna mellan elområdena fastställs. Jag är dock öppen för att en utvärdering görs av antalet elområden och dess gränser efter att Nordbalt och Sydvästlänken tagits i drift. Som svar på frågeställarens tredje och sista fråga om garanterad minimikapacitet kan jag konstatera att den tidigare energiministern i en skrivelse till berörda aktörer slår fast att hon och den tidigare regeringen anser att Sydvästlänken först bör sättas i drift och effekterna av denna analyseras innan marknadsingrepp kan vara aktuella. Jag delar den tidigare regeringens uppfattning i denna fråga. Det bör också nämnas att en eventuell minimikapacitet var ett förslag från den utredning som nämnts av frågeställaren och som skulle användas som en övergångslösning innan Sydvästlänken kommit på plats. Enligt planeras idrifttagningen av Sydvästlänken att ske delvis och slutföras . Mot denna bakgrund avser jag inte att vidta några ytterligare åtgärder. Jag kommer dock noggrant följa utvecklingen för att kunna agera om så bedöms nödvändigt. 45 (M): Jag tackar energiministern för svaret. Jag vill särskilt tacka för att han faktiskt svarar mycket tydligt på de frågor som jag har ställt. Det är inte alltid fallet här i kammaren. Men det hedrar energiministern. Jag ska kortfattat säga något om bakgrunden. är indelat i fyra elområden , vilket innebär att det kan vara olika elpriser mellan de olika delarna av landet. Elområde 4, som ligger längst i söder, har till följd av detta i genomsnitt något högre elpris än vad man har i landet i övrigt. Bakgrunden är att det saknas elproduktionskapacitet och kraftöverföringskapacitet norrifrån till elområde 4. Orsaken till det är huvudsakligen den avveckling av två kärnkraftsreaktorer som genomfördes och 2005. Det har skapat en stor effektbrist i i det som är elområde 4. Elområdesindelningen är inte ett politiskt beslut. Det är någonting som har gjort efter påtryckningar från , som anmälde till EU därför att man, när det fanns brist i , stängde gränsen mot för att hantera problemet. Det kan man inte göra enligt konkurrensreglerna inom EU. Det var ett sätt att hantera den bristen. Detta är problematiskt för elkonsumenterna i , både för privatpersoner och för företag. Det innebär att det är konsumenterna, privatpersoner, hushåll och företag, som får betala väldigt dyrt nu för detta beslut att avveckla två reaktorer. Man kan tycka vad man vill om detta beslut. Men om man nu väljer att avveckla kärnkraften på det sätt som man gjorde måste man också ta följdansvar för att säkerställa att det finns tillräcklig kraftöverföringskapacitet så att dessa problem inte uppstår. Det gjordes tyvärr inte. är vi där vi är. Då är frågan hur man kan lösa dessa problem. Det finns några olika vägar. En som energiministern nämner är att bygga ut överföringskapaciteten. Under Alliansens regeringstid har investeringsbemyndigandet till ökat kraftigt. Det är viktigt. Jag tycker att det är glädjande att energiministern är så tydlig i sitt svar när det gäller att han inte ser några skäl till att sänka denna ambitionsnivå. Tvärtom vill han bibehålla den och till och med förstärka den om det behövs. Det är mycket bra. Det är ett sätt att lösa detta på lite . Jag tackar för detta besked. Det finns ändå en problematik med att man har denna indelning i elområden. Även om man bygger ut överföringskapaciteten händer det andra saker också. Vi bygger ut överföringskapaciteten i förbindelse med andra länder också, till exempel med . Det är svårt att veta exakt vad som händer med flödena. Men det finns en uppenbar risk att elen fortsätter att flöda ut från . Då får man tillbaka problemet med höga elpriser i . Det ursprungliga förslaget till elområdesindelning var att man skulle göra en indelning i två områden och inte i fyra. Det har egentligen inte presenterats varför denna indelning i fyra områden plötsligt skulle vara bättre. Det är också intressant att Socialdemokraterna i opposition var mycket tydliga med att de inte tyckte att detta var en bra indelning. Både partisekreterare och dåvarande näringspolitiska talespersonen var tydliga med att man borde avskaffa elområde 4. skrev i en debattartikel att det är dags att avskaffa elområde 4. Min fråga till energiministern är därför: Gäller inte de besked som ert parti gav före valet nu när ni sitter i regeringsställning? 46 Statsrådet (S): Jag tackar för en bra redogörelse för bakgrunden till denna områdesindelning. Jag tackar också för en mycket väl genomarbetad interpellation. Det är inte alltid fallet att en interpellation är så väl genomarbetad som just denna. I interpellationen lyfts en mycket viktig fråga fram som, bortom de skillnader i elpris som finns, sätter fingret på en kanske ännu större utmaning som vi har framför oss. Det är frågan om effektbalansen i vårt elsystem. är situationen ganska gynnsam. Vi har egentligen historiskt låga elpriser i hela landet. Visst förekommer det skillnader, men de är på en ganska låg nivå. Jag tror att har gjort bedömningen att det brukar skilja i genomsnitt . Likväl måste man blicka framåt och konstatera att det finns ett antal saker som, om de händer , kan ställa till det ganska rejält. Vi har tidigare i denna riksdag tagit beslut om att avveckla den så kallade effektreserven som finns i just . Vi har de länkar som det har beslutats om och som snart kommer att bli färdigställda. De kommer i ett första läge att vara exportlänkar eftersom vi har ett överskott av elgenerering och elproduktion i och i . Men i ett senare skede kommer de antagligen att vara importlänkar och på det sättet hjälpa till med denna effektfråga. Vi har också ett antal reaktorer som håller på att bli gamla. De äldsta reaktorerna är , och både den ekonomiska och den tekniska slutpunkten för dem börjar närma sig. Allt detta sammantaget gör att vi måste ta denna fråga på stort allvar. Det gäller inte bara frågan områdesindelningen. Jag kan säga till ledamoten att varken jag eller Socialdemokraterna är särskilt kära i elområdesindelningen. Men som ledamoten själv tar upp kom den till efter hot och till och med en anmälan till EU. Både den dåvarande myndigheten och den dåvarande regeringen gjorde då bedömningen att det kunde bli ganska kostsamt att inte göra denna elområdesindelning. Varför ser indelningen ut som den gör? Ja, ledamoten vet ju att det beror på vilken bedömning har gjort av överföringskapaciteten mellan de olika elområdena. Det finns flaskhalsar, och därför har det lagts upp så här. Är jag beredd att agera för att de tas bort? Ja, jag ser ingen anledning till att det ska se ut exakt som det gör allteftersom att kapaciteten steg för steg utökas. I grund och botten är det dock – och det vet ledamoten – en fråga för att bedöma allteftersom kapaciteten utvidgas. Jag tror att det finns ett antal av de beslut vi, oavsett regering, har tagit tidigare man bör fundera noga över. Med all respekt för att det kan vara tufft att det är olika priser och för att vi naturligtvis bör eftersträva att det är så lika villkor som möjligt för såväl konsumenter som industrier finns det trots allt en större fråga, och den handlar om att det alltid ska finnas effekt i systemet. Våra hushåll och industrier ska alltid kunna vara säkra på att ha tillgång till el när de behöver det. Där är jag beredd att jobba tillsammans med partier för att vi ska försäkra oss om att vi inte hamnar i ett ganska prekärt läge trots att produktionen av el i grund och botten är större än konsumtionen av el just . 47 (M): Jag tackar energiministern för utvecklingen av svaret. Som jag nämnde tidigare och som jag beskriver i interpellationen är detta problematiskt för konsumenterna i . Om man tittar på den genomsnittliga merkostnaden är den för en normal villa på årsbasis, enligt exemplet . Det må vara så att det inte är jättemycket pengar för ett hushåll, men totalt är detta stora pengar som läggs på de sydsvenska konsumenterna. Det största problemet gäller dock näringslivet, alltså industrin och företagen – och särskilt den elintensiva industrin. För ett större företag som förbrukar blir extrakostnaden för att bedriva verksamhet i elområde 4 nästan . Det är en betydande merkostnad, och detta i en bransch där marginalerna ofta är väldigt små. Jag vill vara tydligt med att detta är ett stort problem inte bara för . Det som händer är nämligen att man i ett antal fall riskerar att få svarta siffror att bli röda, det vill säga att en del av företagen börjar gå med förlust på grund av att de drabbas av merkostnaden. Det som händer då är inte att man flyttar verksamheten till norra . Det är alltså inte så att man konkurrerar inom landet i ett läge där kostnaderna har ökat och man behöver flytta, utan det som riskerar att hända är att verksamheten läggs ned eller – mer sannolikt – flyttas helt utomlands till ett ställe där kostnaderna är betydligt lägre. Detta blir alltså egentligen ett problem för konkurrenskraften i i stort och inte bara specifikt i . Det riskerar att bli ett problem för hela landet. Jag tycker därför att det är problematiskt, och jag tror att energiministern inser det. Jag ställer mig ändå lite frågande till delar av svaret, för när jag lyfter fram att Socialdemokraterna före valet var tydliga och sa att man skulle avskaffa elområdesindelningen gav energiministern svaret att det är som avgör det. Jag undrar varför beskeden är så olika före och efter ett val. Varför får ni det före ett val att låta som att ni är beredda att riva upp reformen och ge ett tydligt uppdrag att ta bort indelningen, när det nu efter valet inte längre gäller? är det plötsligt deras ansvar och deras uppdrag. antyder energiministern i och för sig att han är beredd att ta bort indelningen, men först när kapaciteten har byggts ut. Det blir ju ännu märkligare, för då är problemet inte lika stort längre. Det är nu problemet finns; bygger man ut kapaciteten hoppas vi att det ska lösa stora delar av problemet, även om vi inte kan veta säkert vad som händer framöver. Ett annat förslag på vad man skulle kunna göra handlar om att garantera minimikapacitet, alltså att skulle få i uppdrag att garantera en minimikapacitet på i överföringen. Detta föreslogs av en snabbutredning som den förra regeringen beställde. Det är väl ett utmärkt förslag, för det skulle ta bort de allra flesta av pristopparna och avsevärt minska problemen även om de inte skulle försvinna helt. Om detta säger energiministern i sitt svar att det bara var tänkt att användas som en övergångslösning innan Sydvästlänken kommit på plats. Jag måste säga att jag inte riktigt förstår just den passusen. Utredningen säger ingenting om att det bara skulle gälla då, utan utredaren förordar att får i uppdrag att besluta om införande av en garanterad minimikapacitet. Om energiministern tycker att det är ett bra sätt att lösa problemet skulle han faktiskt kunna ge det uppdraget till . Jag är lite nyfiken på energiministerns motivering till att han inte väljer att göra det . 48 Statsrådet (S): Jag ska försöka att så gott det går gå igenom det flertal frågor som ställdes. Om vi börjar med frågan om minimikapacitet delar jag och kör i princip vidare på den förra regeringens linje, nämligen att se till att Sydvästlänken kommer på plats och därefter göra en analys innan man gör den typen av marknadsingrepp. Såtillvida är det samma politik, och det förändras inte. Jag delar naturligtvis ledamotens oro när han talar om energi- och elprisernas vikt när det gäller vår elintensiva industri. För kanske framför allt pappers- och massaindustrin, som står för ungefär hälften av elanvändningen i industrin, innebär naturligtvis varje öre upp eller ned på elpriset väldigt mycket pengar. När jag besökte Holmen i fick jag beskrivningen att upp betyder i merkostnad för dem. Då är det klart att elpriset och utvecklingen i energisektorn blir viktig. Därför är det glädjande att vi just nu har låga priser i . Det är historiskt låga priser. Det är också bra att vi åtminstone de närmaste fem–tio åren har en sådan produktion att vi kan vara exportörer, enligt de analyser gör. Likväl finns det en utmaning, och det är utmaningen som handlar om effekter – effektbalansen i systemet. Större delen av befolkningen bor i , och många av industrier ligger i . Elproduktionen, alltså vattenkraften, ligger i norr. Om man tittar på de planerade investeringarna kommer mycket av nyetableringen när det gäller vindkraft uppe i norra , framför allt i elområde 2. har vi kärnkraftsreaktorer som håller på att bli gamla, och de ligger i . Vi har alltså en utmaning. Lägg därtill det beslut denna riksdag tog utifrån den förra regeringens förslag, nämligen att avveckla effektreserven – som också ligger i . Det säger mig att vi har en situation som är allvarlig och som vi naturligtvis bör beakta noga. Det här är förstås en del av det. Men om vi nu skulle hamna i en situation där vi får en effektbrist är det klart att vi inte talar om några i skillnad, utan då handlar det om betydligt större summor. Det är därför vi måste ta frågan på stort allvar. Ledamoten frågar också om Socialdemokraternas hållning. Vår hållning är densamma; vi menar att kapaciteten bör utvecklas så att elområden inte behövs. Om regering och riksdag nu i ett slag skulle ge i uppdrag att avskaffa dem utan att man har åtgärdat överföringskapaciteten mellan de olika elområdena skulle det bara leda till att vi fälls i . Det skulle i slutändan innebära ganska stora kostnader för i det här fallet , skattebetalarna och konsumenterna. Därför är det viktigt att gå fram steg för steg och utöka kapaciteten så att, precis som ledamoten själv säger, elområdena inte behövs . Det är nämligen inget självändamål att är indelat i fyra elområden, utan vi ska sträva efter att i längden har likvärdig prissättning för alla konsumenter – såväl industrier som hushåll – i vårt land. 49 (M): Energiministern understryker att det finns en risk att situationen kan bli än mer allvarlig framöver. Det tycker jag ännu tydligare understryker behovet av att göra någonting åt detta. Annars riskerar hot mot företag och konsumenter, framför allt i , att bli ännu större. Det är inte ett argument för att vänta och se, vilket verkar vara energiministerns linje just , utan snarare ett argument för att agera så fort som möjligt. Energiministern säger att det finns en risk med att avskaffa elområden helt. Det är ett lite märkligt argument, för det är det inte någon som har föreslagit, utan det vi talar om är att ändra indelningen, till exempel att göra om det till två elområden. EU har inte haft några synpunkter på hur vi löser problemet rent praktiskt. De har inte haft några synpunkter på hur många elområden som införs, och de har inte ens sagt att elområden måste vara lösningen. Vi hade alltså kunnat hitta andra vägar för att lösa detta. Om vi hade velat ändra indelningen tror jag inte alls att det hade varit något problem med EU, så länge vi inte skapar en sned konkurrens gentemot , som var ursprungsproblemet. Vi är fria att ändra indelningen, och om energiministern vill kan han ge det uppdraget till . Med vänta-och-se-linjen, att avvakta tills Sydvästlänken byggts ut och sedan göra en utvärdering, riskerar vi att hamna i den situation som ministern själv nämner, att det blir ännu mer allvarligt. Jag vill understryka att det här är ett problem som har skapats genom politiska beslut. Genom besluten att avveckla två reaktorer har vi skapat en stor effektbrist i . Problemen är skapade av politiska beslut, men de kan också lösas genom politiska beslut. Vad är väl då mer rimligt än att Socialdemokraterna, som varit drivande i beslutet att avveckla , nu tar ansvar för beslutet genom att ge i uppdrag att lösa detta genom att slå ihop de två södra delområdena och garantera minimikapacitet? 50 Statsrådet (S): Det är rätt märkligt att som representant för det i den tidigare regeringen största regeringspartiet, , stå här och anklaga denna regering för att inte ha löst hela den här frågan. Det här är inga okända storheter. Vi har varit väl medvetna om att det finns kapacitetsbrister.