prot · H20982 · 2015-04-08 00:00:00 — Framför allt har de väldigt stora utmaningar vad gäller inkludering i vårt samhälle. Det finns en stor förtroendeklyfta mellan deras kultur och deras tillhörighet i vårt samhälle och de myndigheter och redskap som finns för att hantera inkluderingen. När vi tänker romer är det lite intressant. Vi kanske inte alltid hamnar i sinnebilden av , men hur är det om jag säger , eller ? De har också romskt ursprung. Då kanske vi kan vidga bilden lite grann och se vilken bredd det är i den kulturen. Alliansregeringen lade fram ett brett åtgärdspaket om utbildning, inkludering och motarbetande av antiziganismen i vårt samhälle under ledning av dåvarande integrationsminister . Det kommer min kollega att berätta mer om. Vad som är viktigt, och något som vi är fullkomligt överens om förutom från sida, är att det är dags för Romastrategi 2.0. Jag kan bara uttrycka min stora glädje över att vi är så överens i oppositionspartierna, förutom , och regeringspartierna och Vänstern och att vi har en samsyn just om inflytandefrågan. Vi träffade en delegation från ute i , vi i allianspartierna i . Jag vet att de också har träffat bland annat och företrädare för regeringspartierna. Berättelsen är likadan här. För inkludering och överbryggande av förtroendeklyftan krävs det att vi inte sitter här och pekar med handen och säger att det är så här det ska fungera. Det är romerna själva som måste få ansvar, inflytande, makt och representativitet i sin egen organisation. Vi läser i Metro bland annat att kultur- och demokratiminister tilldelar för ett arbete. Frågan är bara: Vart går de pengarna? Hur används pengarna, och hur kommer de den romska kulturen och organisationerna till del? Här har vi ett stort frågetecken att räta ut. Det måste gå rätt till. Det som är viktigt är att vi inte fastnar i eländesbeskrivningar. Det är viktigt att vi erkänner historien, tar lärdom av misstagen men också går vidare och tillsammans i bred enighet jobbar med Romastrategi 2.0. Jag är fri, sjöng , och fångade ett helt . Han snubblade tyvärr i finalen i men gjorde för evigt ett kärleksfullt intryck på oss som satt och lyssnade. I hans sång såg man vidderna och kulturen. Man blev oerhört rörd men också oerhört stolt. Våra samer har, precis som framförde tidigare, en särställning som ursprungsfolk bland minoriteterna. Vi vet mer i konstellationen i än vad de allra flesta vet. Jag har en ung herre med mig som praktiserar. Han heter och är . Jag tog tillfället att fråga honom: Hur mycket vet ni egentligen om våra nationella minoriteter? Svaret blev: Vi vet att de finns, och vi vet vilka de är, men så mycket mer får vi inte reda på. Det gäller alla våra minoriteter. Vi måste bli bättre på att redan i skolan få kunskap om våra minoriteter men också om vår ursprungsbefolkning. Mina ögon öppnades innan jag började i när jag reste till och bekantade mig med hur man där har löst frågorna om ursprungsbefolkningen. Det handlade om det sätt på vilket man utvecklade politiken. Jag sa till mig själv: Det här har vi i , men hur hanterar vi det? Mycket görs, men inte tillräckligt. Jag är mycket benägen att skriva under på mycket av det som lyfte fram i sin motion. Den är bra. Anledningen till att vi inte tar ställning till det här är att arbete pågår. Men arbete har, precis som lyfte fram, pågått väldigt . Det är ett stort ansvar att utveckla det, och det måste vi ta gemensamt eftersom vi ställer oss bakom att inte gå vidare med den frågan. Den ligger hos regeringen . Det är oerhört viktigt med den fördjupade dialogen och egenmakten. Man har ändå kommit en bit fram vad gäller , och man jobbar bredare i samarbetet mellan de nordiska länderna eftersom det sträcker sig över fyra nationer. Det finns en stor frustration över att arbetet upplevs stå still. Därför är det på vårt ansvar att frustration övergår i aktion. Jag går utöver min talartid, men jag måste också få nämna några av de andra delarna som lyfts fram i detta motionsbetänkande. Det gäller bland annat minoritetsspråken. Det är lite intressant. Jag är tvåspråkig själv. Jag har ett ungerskt påbrå och har gått hemspråksundervisning och allting sådant. Jag har sett där det brister men också hur viktigt det är att man har med sig språket ända från början från förskolan när barnen är som mest påverkansbara att kunna bära med sig sitt språk. Det gäller självklart särskilt de minoritetsspråk som har en särskild ställning i vårt land. Lika viktigt är det när man blir äldre. Då går man tillbaka till sitt ursprungsspråk, eller det huvudspråk som man ser som sitt. Det är viktigt att ha tillgång till utbildade lärare men också utbildad personal. Det gäller finskspråkig sådan och personal som talar meänkieli, jiddisch och de andra minoritetsspråk som vi har erkänt. Det gäller att man lägger tryck på att också ha språkkunskaper för dem som med tiden blir äldre, för då börjar människor att glömma bort. Det gäller likaså utvecklingen av förvaltningsområdena. Det handlar om att kommunerna verkligen tar sitt ansvar och tillser att det finns dokumentation men också utbildad personal för att tillgodose dessa språk. Jag vill avsluta med att säga att det är glädjande att vi har en så pass stor samsyn i om minoritetsfrågorna, med några få undantag. Jag skickar en liten hälsning härifrån talarstolen till : Fortsätt att spotta på stenen! 94 (SD) replik: gjorde en passning till . Hon menar att på något sätt buntar ihop grupperna och inte ser att de kan ha olika behov. Jag menar att så inte är fallet. Vi ser naturligtvis att det finns olika grupper och att det kan finnas olika behov. Men det finns vissa saker som jag kan ställa mig väldigt frågande till. De åtgärder som ni i Alliansen använder och som ni också har drivit igenom vid makten har kostat en hel del pengar. De har varit resurskrävande. Vad har de egentligen lett till? får gärna räkna upp de resurser som hon menar har varit mest effektiva och vilket resultat det varit av dessa. 95 (M) replik: Jag ber om ursäkt för orden, men de är från en monolog som är . Den har på nacken. Avsikten var att belysa att tog väldigt stora svängar utifrån vad vi egentligen ska diskutera , nämligen våra minoriteter. Man buntade ihop det med övriga utmaningar som självklart finns i och med att vi har en invandring och en flyktingström till vårt land, av kända orsaker. Vi får liksom skilja på grejerna. Det är olika förutsättningar och olika slags politik för de olika utmaningarna. Det är viktigt att vi ser detta och håller isär det. En liten avvikning från frågan är att det i inlägg är intressant att höra beskrivning av om minoriteterna har ansett att den förda politiken har fungerat eller inte. Den går stick i stäv med vad vi har hört bland annat , nämligen att de är nöjda, men vi behöver gå vidare och göra det betydligt bättre. Delaktighet och egenmakt är absolut nyckelord i detta. När vi är inne på eländesbeskrivningar och att peka på vad som inte fungerar och annat passar jag tillbaka. Det tycker jag är lite intressant. Man kan vända pekfingret mot sig själv, i det här fallet mot och . Vad har ni för politik som uppenbarligen inte ska kosta någonting och som fungerar betydligt bättre? Använd nästa inlägg till det! 96 (SD) replik: Jag vill tacka . Jag tyckte dock inte att jag fick något särskilt bra svar på min fråga. För oss sverigedemokrater är det viktigt att man i ett rättssamhälle har en likaprincip inför lagen, att man behandlar människor lika och inte skapar särrättigheter och särlagar. Naturligtvis finns det vissa skydd för de olika minoriteterna, och så ska det vara. Min poäng i mitt anförande var att de åtgärder som Alliansen och också den här regeringen har vidtagit troligtvis kommer att vara ganska tandlösa. Man kommer inte att nå de resultat som man hoppas på. Jag läste från ert eget valmanifest , , där ni lyfte upp olika löften. Ni berörde just den här delen, hur människor kan inkluderas i samhället. Det rör naturligtvis också de nationella minoriteterna. Jag kan inte tolka det på något annat sätt. Och det har uppenbarligen misslyckats. Jag är säker på att även den här motionen och den politik som förs nu inte kommer att leda till någon avsevärd förbättring. 97 (M) replik: Om man har inställningen att det inte är någon idé eftersom det ändå kommer att misslyckas vet jag inte vad man har i politiken att göra. Det finns väldigt många utmaningar i de olika minoritetsfrågorna, utifrån deras olika karaktärer. Det är oerhört viktigt att man lyfter fram att de är olika till sin karaktär. Jag är lite fascinerad över att höra säga att det inte ska finnas någon särlagstiftning, men att minoriteternas olika intressen självklart ska tas till vara. Det är två helt motsatta saker. Det är uppenbart. Vi är överens om minoritetspolitiken därför att det finns viktiga hänsyn att ta till dessa grupper som har befunnit sig i vårt land väldigt . De har historiska band till det svenska samhället. Det är viktigt att ta hand om deras kultur och språk, men det finns också utmaningar när det gäller kultur, språk och delaktighet i vårt samhälle. Därför finns det minoritetslagar. Jag får inte riktigt ihop vad egentligen vill i frågan. De säger och pekar på att ingenting fungerar. Men i fråga om alternativet är det fullkomligt tomt och tyst. Och de buntar ihop alltihop. Det känns oerhört oseriöst. 98 (MP): firar vi romernas internationella dag, . Medan vi debatterar minoritetspolitik här i kammaren pågår ett seminarium här i om både hinder och möjligheter för unga och äldre romer . Och på Forum för levande historia några kvarter bort ska kultur- och demokratiminister berätta om regeringens satsning på –2019, för att ta nästa steg i strategin för romsk inkludering. var den första statsministern som i sin regeringsförklaring talade om antiziganism och därmed också om romernas situation i . Att antiziganism är en beskrivning på romernas situation är tyvärr en sorglig sanning. Den vitbok som det talas om beskrev de historiska övergreppen . Men vi har mycket kvar att göra. Tyvärr är det inte bara enskilda som diskriminerar. Till exempel är Skånepolisens register över romer en av alla orsaker bakom den förtroendeklyfta som vi också har talat om här . Att romers mänskliga rättigheter inte respekteras är ett faktum som vi har ansvar för att förändra. Därför gör det mig glad att vi har en regering som sätter de här frågorna på den viktigaste agenda som en regering har, redan i regeringsförklaringen, men också att man följer upp med både konkreta åtgärder och pengar. Romer liksom andra grupper, inte minst den nationella minoriteten judar, är några av dem som drabbas av hatbrott. I mitt arbete i justitieutskottet och i polisens insynsråd har jag haft möjlighet att följa de åtgärder som den nya polismyndigheten med rikspolischefen i spetsen avser att vidta för att stärka arbetet mot hatbrott. Det är extremt viktigt, inte minst nu när vi har sett alldeles fruktansvärda attentat mot judiska mål. Vi behöver garantera den mest grundläggande rätten – rätten till liv och trygghet. Det finns också många rättigheter som särskilt gäller de nationella minoriteterna, på grund av den historiska förtryckar- och assimileringspolitik som har bedrivits i vårt land. För att komma till rätta med detta har bland annat ratificerat två konventioner och infört lagen om nationella minoriteter. Jag har motionerat om efterlevnaden av den lagen eftersom många kommuner verkar tro att det är rekommendationer, trots att lagen gäller i hela och ska garantera alla minoriteter bland annat det så kallade grundskyddet. Även många av de kommuner som är förvaltningsområden för samiska, finska eller meänkieli brister när det gäller att uppfylla sina skyldigheter enligt lag. Det beror på att det inte blir några som helst konsekvenser om man inte följer lagen. Jag tror att det behöver förändras. Även i och , som är tillsynsmyndigheter för lagen, har lyft fram behovet av tydligare lagstiftning vad gäller bland annat tillsynsåtgärder. Lagar är lagar och inte allmänna rekommendationer. Även om inte riktigt har varit redo att ta steget ännu tror jag att vi behöver fundera på att det kanske inte är tillräckligt att informera sig och uppfölja sig fram till resultat. Ett särskilt eftersatt område i minoritetspolitiken är modersmålsundervisningen. Det är flera här som har varit inne på detta i debatten, inte minst . Trots att det står i språklagen att det allmänna har ett särskilt ansvar för att skydda och främja de nationella minoritetsspråken och att barns utveckling av en kulturell identitet och användning av det egna minoritetsspråket ska främjas särskilt har fått kritik år från . I sammanfattningen av den rapport som lämnade kan man läsa att "utbildningen i samiska befinner sig i en krissituation". fortsätter: "Vidare konstateras det att utbildningssystemet förlitar sig i alltför hög grad på den modersmålsundervisningen som är allmänt otillfredsställande som koncept och enligt kommittén i många fall ett spel för gallerierna". Ett spel för gallerierna – kan man få ett sämre betyg? Jag tror inte det. Bakgrunden till kritiken är att bara runt hälften av de elever som är berättigade till modersmålsundervisning faktiskt får det. Mindre än hälften av alla lärare som undervisar i modersmål har en pedagogisk högskoleexamen. I många fall är det svårt att över huvud taget hitta modersmålslärare. Det betyder alltså att den undervisning som ungefär hälften får del av ofta sköts av personer som saknar såväl språkutbildning på högskolenivå som lärarutbildning. Dessutom är undervisningstiden i genomsnitt för de elever som får undervisning. Man kan kanske klara sig med en 10-årings språknivå, men då inser vi allihop att här har vi verkligen slösat bort en viktig mänsklig resurs. Vi har absolut inte uppfyllt vare sig våra egna krav i språklagen eller de internationella konventioner och stadgar som vi har undertecknat. Jag har stora förhoppningar om att den nytillträdda socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen kommer att lyfta fram de frågor som vi här har talat om och som vi verkar vara väldigt ense om är viktiga. Dagens utspel från kultur- och demokratiministern, statsministerns regeringsförklaring – som även särskilt nämner de nationella minoriteterna – och också de skrivningar i budgetpropositionen om till exempel modersmålslärare visar på en hög ambitionsnivå för minoritetspolitiken framöver. Jag vill också säga några ord om samepolitiken, apropå det som anförde. är det så att ens parti avstyrker motioner som är bra, särskilt om man sitter med i regeringen. Förutom motionen om vitbok om övergrepp mot samer avstyrker även den motion som är väldigt utmärkt och som jag själv har skrivit. Men regeringspolitik initieras ju inte normalt genom motionsbetänkanden. Trots att jag helt och fullt instämmer i önskan om att regeringen ska återkomma med fler konkreta åtgärder för att garantera samernas rättigheter tycker jag inte att det är läge för att bifalla ett tillkännagivande. Det kan också vara klokt att invänta den nordiska samordning i samefrågorna som pågår och den dialog med som har fått nytt bränsle, . Trots allt är det i samråd med de nationella minoriteterna som vi skapar den bästa minoritetspolitiken. Det är dags att vi tar vårt ansvar för de nationella minoriteterna. Härmed vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. I detta anförande instämde (MP). 99 (C): Genom det betänkande från som ska fatta beslut om tas ännu ett steg i riktning mot att erkänna finlandssvenskarna i som en nationell minoritet. Ett önskemål om ett sådant erkännande har funnits från i , Fris, . Men önskemålet om en minoritetsstatus lyftes fram mer tydligt först i en offentlig utredning, SOU 1997:193. I har frågan om ett erkännande av finlandssvenskarna som en nationell minoritet tagits upp i motioner av min partikollega både 2013 och 2014. Vid vår behandling i av motionen blev det ett avslag, men med en skrivning om att utskottet ansåg att vissa skäl kunde anföras som grund för att finlandssvenskarna ska betraktas som en nationell minoritet. Inför årets behandling i av nya motion hade genom sin förbundsordförande inkommit med en skrivelse. Efter en argumentation om att språkfrågan getts en alltför avgörande roll i bedömningen av minoritetsfrågan utmynnade skrivelsen i att det är hög tid att utreda den finlandssvenska gruppens ställning på ett seriöst sätt. Detta utredningskrav har jag tagit fasta på vid vår beredning av frågan i . Även om det inte heller blir ett bifall till motion tycker jag att den skrivning vi enats om inger hopp. Först har vi upprepat förra årets skrivning med ett viktigt tillägg: ”Enligt utskottets mening bör dock frågan om finlandssvenskarnas ställning utredas vid en framtida översyn av minoritetspolitiken.” Det känns som att och förbundsordföranden för Fris lyckats föra fram finlandssvenskarnas intressen på ett sätt som har intresserat oss i och som förhoppningsvis leder till att det kommer att bli ett utredningsarbete om finlandssvenskarnas ställning. är det romernas nationaldag. Som företrädare för allianspartierna har vi publicerat en debattartikel i . I den redovisar vi de åtgärder som vi anser viktiga för romerna, och jag vet att ytterligare företrädare för Alliansen kommer att ta upp detta. Jag yrkar bifall till förslag i betänkandet. 100 (FP): Jag yrkar också bifall till utskottets förslag. Som flera tidigare här har gjort konstaterar jag att det är romernas nationaldag . Det känns väldigt bra att stå här i talarstol och yrka bifall även till och motion – i och med att jag yrkade bifall till utskottets förslag – om en fortsättning på den politik för romsk inkludering som alliansregeringen bedrev . har ju en mörk historia när det kommer till behandlingen av romer. Det visades i den vitbok som den förra regeringen och tog fram. är skrämmande läsning om behandling av romerna . De har ju levt här och utsatts för förtryck . När man tittar på hur polisdistrikten beskrivit romerna hittar man skrivningar som: De var fullständigt onyttiga människor som borde utrotas. sa den parlamentariska att romernas inblandning i den svenska folkstammen innebar en försämring av vår folkras. Så lät det , fram till slut. Rasbiologin var stark i , riktad bland annat mot romerna. Det märks i den registrering av romerna som skedde då man mätte huvuden, gjorde intelligenstester och sökte och lyfte fram olika negativa egenskaper hos romerna. tonades rasbiologin successivt ned, men i olika välfärdssatsningar där romerna skulle assimileras in i det svenska samhället fanns fördomarna kvar som en tydlig röd tråd i den datainsamling som skedde. Än finns starka fördomar mot romerna, och de behandlas illa i vårt samhälle. Alliansregeringen inledde ett arbete mot fördomarna. Bland annat togs vitboken fram; den ska dels ses som en ursäkt till romerna, dels visa vad vi gjort genom historien så att vi kan gå vidare från detta. Det togs också fram en strategi för romsk inkludering. Den slogs fast 2012, och målsättningen är att en rom som föddes då, och alltså fyller 2032, ska ha lika möjligheter som alla andra svenskar och övriga boende i . Man tillsatte också en kommission mot antiziganism under ledning av . Kommissionen skulle bland annat göra skolmaterial av vitboken för att på så sätt sprida informationen till våra elever och våra barn. Fem kommuner blev pilotkommuner och skulle jobba fram arbetsmetoder för romsk inkludering. Datainspektionen fick i uppdrag att titta på vad det kan finnas för ytterligare olaglig registrering av romer. Vi såg i och med avslöjandet av Skånepolisens omfattande register över romer att registrering fortfarande pågår i vårt samhälle. Det är viktigt att arbetet inte avstannar i och med bytet av regering. Det är positivt att höra signalerna från den nya regeringen liksom att vi har en bred enighet, över blockgränserna, vad gäller denna motion. Motionen går ut på att det arbete som inletts ska fortsätta, att vitboken ska fortsätta att spridas och att metoderna som tagits fram i kommunerna ska spridas. Det är viktigt att projektet inte stannar av utan att det jobbas vidare med det. Satsningen på brobyggare har visat sig vara lyckad, och det är viktigt att få fram fler brobyggare. Det har bland annat gett en del positiva resultat genom att romer kommit i arbete. Ytterligare en punkt gäller språk och utbildning, som är grunden för det hela. Det är viktigt att det bland annat finns läromedel på chib. Målet framöver är naturligtvis att romer ska ha samma möjligheter som alla andra i detta land att leva ett gott liv. Slutligen, herr talman, vill jag kommentera inlägg. går upp i debatten om minoritetspolitik gällande romer men nämner inte romer. I stället talar de rent allmänt om integrationspolitiken i och menar att den har misslyckats. Det finns mycket att göra åt den, men att blanda ihop integrationspolitiken i allmänhet och romernas situation blir mycket märkligt. Det är fråga om människor, svenska medborgare, som levt här i generationer, inte om flyktingar som kom hit i förrgår från . Det är klart att det innebär olika utmaningar. Det går inte att, som också sas tidigare, bunta ihop dessa grupper. Jag undrar vad mer specifikt det är i motionen som ni sverigedemokrater är motståndare till. Vad är det i denna strategi för svenska medborgare, som levt här i generationer, som ni tycker är dåligt? Vad är det mer specifikt? Är det satsningen på brobyggarna som är dålig? Är det vitboken som inte ska spridas? Vad är det som är dåligt? Vad är det som gör att ni säger nej till detta? Jag förstår er kritik av integrationspolitiken i största allmänhet, jag har hört den , men diskuterar vi specifikt romer och denna motion. Vad är det för fel på den? 101 SKÅNBERG (KD): Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Jag blev skakad på . Till kyrkan där jag är verksam kom någon som jag kanske inte hade räknat med skulle fira påsk i just vår kyrka, nämligen en ung judinna. Hon sa att hon inte vågade åka till synagogan i . Veckan innan hade man kastat sten på småbarn i barnvagnar på väg till förskolan. Familjen hade sagt: Det går inte. Vi åker inte till . Du får inte åka till . Då gjorde hon det näst bästa. Hon åkte till den kyrka där jag är verksam eftersom vi har en relation, och så fick hon fira påsk där. Det är jag glad för. Naturligtvis är hon välkommen, men det är en fruktansvärd anledning. Hon kan inte åka till den synagoga där hon är medlem. Därför att det finns ett hat på gatorna som gör att småbarn blir stenade. Det är inte acceptabelt. Så kan vi inte ha det. Det ligger delvis inom ansvar att säga ifrån. Detta är inte acceptabelt. De judiska institutionerna, samlingsplatserna och hemmen måste skyddas, och de måste skyddas med våra gemensamma resurser, inte på den judiska befolkningens egen bekostnad. Här har vi mer att göra. När vi besökte synagogan i tog man bladet från munnen och sa: Vi talar inte längre om antisemitism, för då möts vi av att både araber och andra folkslag i omgivningen, även judar, är semiter. Nej, vi talar om judehat. Det är det vi möter i . Det är fruktansvärt att som parlamentariker i riksdag behöva konstatera att det finns ett judehat, ett konkret illvilligt judehat, i . Det är så oförblommerat att vi inte får stopp på det. Det hindrar människor att söka upp den lokal de vill fira gudstjänst i. Det handlar också om religionsfriheten. Det var romernas situation jag egentligen ville lyfta fram . Det är romernas nationaldag. Vi är väl medvetna om det. Vi har tillsammans kommit fram till många goda förslag. De bottnar i Alliansens arbete, som fortsattes genom och flera andra folkpartisters motion och som övriga partier, däribland , nu ställer sig bakom. Det är alldeles utmärkt. Det är en fortsättning på Alliansens arbete, och motionen motsägs inte av sittande regering, utan den fortsätter att förvaltas. Det är bra. Låt mig nämna några saker. Ofta har romerna sämre villkor, men .