prot · H20983 · 2015-04-09 00:00:00 — Dessutom kan vi inte lagstifta fram motivation. Nej, de som av olika anledningar inte orkar med eller klarar av skolan behöver stöd mycket tidigare inom utbildningssystemet. Här gäller det att sätta in stöd och resurser i så fort man upptäcker att eleven halkar efter eller mår dåligt. Här blir tillräckliga resurser till elevhälsan centralt och tillgång till specialpedagogisk kompetens. En annan sak som är helt avgörande för om våra ungdomar ska klara av sina studier är att de verkligen får den undervisningstid som de har rätt till. Min kollega från var inne lite grann på det tidigare. Poäng på olika kurser har ersatt den tidigare timplanen. Det finns inga krav på hur många lektioner en gymnasieelev ska ha. Den mer flexibla poängplanen har på flera skolor blivit ett sätt att dra ned på antalet lektioner för att spara pengar. Två tredjedelar av huvudmännen saknar riktlinjer för hur de följer upp undervisningstiden, och kritiseras många skolor av Skolinspektionen för att eleverna får för lite undervisningstid. Vi hörde det senast på utskottets hearing . I en internationell jämförelse ligger vi lågt i antal undervisningstimmar. Att vi dessutom inte kan visa att vi ger våra elever de timmar de enligt lag har rätt till är förödande. Om timplanen ska återinföras låter jag vara osagt , men vi måste hitta sätt att garantera att våra elever får den undervisning de har rätt till. Det gäller både grund- och gymnasieskola. Gymnasieskolans huvuduppgift är att förmedla kunskap, att stimulera elevernas intellektuella utveckling och att förbereda unga för högre studier eller ett direkt inträde i arbetslivet. Låt oss ta fasta på att vi gillar olika saker och att olika kompetenser behövs i vårt samhälle. På min anslagstavla på kontoret har jag en mycket nyttig påminnelse som jag tittar på . Där står följande: Det besvärliga med att vara högutbildad är att man måste ta hjälp av personer med lägre utbildning för att få en massa saker gjorda som man inte klarar av själv. Man ser också en man som sitter på golvet och lagar en diskmaskin åt någon akademiker med tummen mitt i handen. Alltså behövs alla, som någon klok människa sa. Att alla ska med, eller att alla måste med, i samma fålla var inte lika klokt sagt. Med det vill jag yrka bifall till reservation 4. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 11.) betänkande 2014/15:UbU12 13 (M): Den kommunala vuxenutbildningen har, till skillnad från vad man ibland kan tro i debatten, genomgått stora förändringar när det gäller vilka utmaningar som den har framför sig. Jag och är av den uppfattningen att dessa utmaningar inte kommer att minska framöver. Framför allt kommer detta inte att ske i lägre takt än vad som redan skett. De utmaningar i form av stora förändringar som vi ser på vår arbetsmarknad och i vår arbetskraft ställer också vikten av ett verkligt bra innehåll och bra kunskaper i vår kommunala vuxenutbildning på sin spets. var det framför allt studenter som kanske ville läsa upp sina betyg för att kunna komma in på juristprogrammet eller på läkarprogrammet som utgjorde en stor del av de elever som befann sig inom den kommunala vuxenutbildningen. Så ser det inte längre ut. Tack vare de reformer som alliansregeringen har gjort kommer vuxenutbildningen de elever till del som verkligen behöver den. Men det gör också att de elever som får utbildningen har större krav på och större behov av stöd, hjälp och kvalitet i själva utbildningen. Möjligheterna till självstudier för dessa elever är mindre än för dem som tidigare befann sig i utbildningen. Det säger sig självt att om man har hoppat av gymnasiet finns det anledningar till det. Då har man kanske större behov av hjälp, behov som inte har kunnat tillgodoses i gymnasieskolan. Därför behöver den kommunala vuxenutbildningen möta upp i det sammanhanget. Det är också allt fler som kommer till för att jobba och leva här och som inte har någon utbildning och som inte heller har någon studievana eller studieteknik med sig i bagaget. Dessa elever behöver också alltmer hjälp för att kunna ta sig igenom svensk utbildning. Detta och den omställning som vi framöver kommer att se ännu mer på svensk arbetsmarknad gör att det framför allt är kvaliteten i den kommunala vuxenutbildningen som behöver vara på agendan. Tyvärr tycker jag att debatten alltför ofta i stället tenderar att handla om antal platser, platser som staten vill tillse på olika håll och på olika områden. Det är egentligen ett ansvar för våra kommuner. Det som vi här inne behöver fokusera på för att vi ska klara dagens och framtidens utmaningar är hur vi ska få en bättre kvalitet i den kommunala vuxenutbildningen och hur vi ska se till att den blir mer individanpassad på ett sätt som inte enbart resulterar i möjligheter att läsa exempelvis på distans. Det handlar om kvalitet i klassrummet och om att det på riktigt ska gå att kombinera studier med ett arbete och med barn – inte bara i teorin utan också i praktiken, och inte bara i storstäder som utan i hela landet. Den diskussionen hoppas jag att vi kan ha mer av . Det är positivt att även regeringen ser behovet av ökad individanpassning i den kommunala vuxenutbildningen. Det är också att vi snart kommer att få se en hopslagning av sfi och komvux för att man ska möjliggöra för studenter som läser sfi att parallellt även läsa ämneskunskaper på en grundläggande nivå. Om vi tycker att det finns skillnader i kvalitet mellan utbildningar på gymnasieområdet, skulle jag vilja säga att det verkligen finns inom den kommunala vuxenutbildningen. Det finns tillgång till nationella prov i de olika ämnena. Men eftersom vi kommer att fortsätta att ha en vuxenutbildning som är individanpassad och där man kan påbörja en utbildning mitt i terminen betyder det att antalet nationella prov i dessa ämnen behöver vara mycket större. Proven finns tillgängliga , men i praktiken blir det ofta samma prov och prov som redan legat ute med facit på internet. Vilket syfte fyller då dessa prov? De får ingen riktig funktion. En stor vikt med att ha nationella prov är att kunna jämföra kvalitet och resultat mellan olika utövare. Den effekten får man inte om proven redan ligger ute på internet. I fråga om detta finns de stora skillnaderna mellan Alliansens budget och regeringens budget. Vi behöver ha fler nationella prov, och vi behöver också ge en möjlighet att på riktigt vara med i implementeringen av de nya kursplanerna i svenska, svenska som andrapråk, engelska och matematik för att öka kvaliteten i utbildningen i den kommunala vuxenutbildningen. Med detta sagt skulle jag vilja yrka bifall till reservation nr 2. Det är en reservation till en motion som också ställer kvaliteten på sin spets och pekar på ett stort behov av att förändra och utöka gruppen människor som behöver ta del av den kommunala vuxenutbildningen och få möjlighet till eftergymnasial utbildning. Självklart ska det vara möjligt även för våra särskoleelever och studenter att gå en högre utbildning. 14 i (C): Låt mig först citera skollagen när det gäller den kommunala vuxenutbildningen. Där anges nämligen att målet för de skolformer som ingår i kommunernas vuxenutbildning är ”att vuxna ska stödjas och stimuleras i sitt lärande. De ska ges möjlighet att utveckla sina kunskaper och sin kompetens i syfte att stärka sin ställning i arbets- och samhällslivet samt att främja sin personliga utveckling. Utgångspunkten för utbildningen ska vara den enskildes behov och förutsättningar.” För vuxenutbildning och särskild utbildning för vuxna gäller även att ”de som fått minst utbildning ska prioriteras”. Sedan finns också den av den tidigare alliansregeringen instiftade – om jag uttrycker mig lite slarvigt – . Inom ska det säkerställas att eftergymnasiala yrkesutbildningar som svarar mot arbetslivets behov kommer till stånd, att statens stöd fördelas effektivt och att utbildningarna håller hög kvalitet. Behovet inom smala yrkesområden och eftergymnasiala yrkesutbildningar som avser att leda till förvärvsarbete för de studerande, eller till en ny nivå inom deras yrke, ska tillgodoses. Vuxnas lärande är oerhört centralt. Då diskuterar vi inte högre utbildning, alltså universitet och högskolor, utan så många andra delar. För och allianspartierna har det varit viktigt att det finns många vägar framåt – att det är öppet uppåt. Det här är ett motionsbetänkande, och därför finns det viss frihet att lyfta fram en del av de motioner som finns i betänkandet oavsett om de föreslås bifallas eller inte. Jag skulle först vilja lyfta fram en motion av och där de tittar på det regionala behovet och lyfter fram kompetensplattformarna. Majoritetspartierna har gjort en väldigt positiv skrivning. Trots att motionen föreslås avslås är det en positiv skrivning där man verkligen lyfter fram behovet av att regionalt kraftsamla för att se vilket utvecklingsbehov de olika regionerna i har. Detta tror jag är oerhört viktigt när man tittar på såväl den kommunala vuxenutbildningen och yrkesvuxutbildningen som utbildningar. Det här ser lite olika ut. Tyvärr hörde jag att man talade om hur oerhört ineffektivt alla de resurser som går till vuxnas lärande i används. Vi skulle verkligen vinna på att samordna detta på ett annat sätt, och där kan jag se att de regionala kompetensplattformarna och det arbete som har skett på många ställen runt om i verkligen skulle kunna vara en grund för att på ett nytt sätt samordna vuxnas lärande och på så sätt stärka de behov som finns, inte bara den enskildes utan även arbetslivets. Jag vill också lyfta fram den motion av Per Lodenius som nämndes tidigare och som handlar om att ta fram ett regelverk som ger den som gått i särskola möjlighet att studera på högskola, yrkeshögskola eller andra eftergymnasiala utbildningar. Det är samma sak där – majoriteten i utskottet har skrivit oerhört positivt om vikten av att noga följa detta. Jag tycker att det är lite synd att man inte går på linjen i reservation 2 i betänkandet, som jag härmed ska be att få yrka bifall till. Man går alltså inte på linjen att faktiskt säkerställa att det finns ett regelverk som ger människor den här möjligheten. Precis som Per Lodenius lyfter fram i sin motion har det genomförts ett ganska stort antal försök på olika sätt. har arbetat med detta på ett mycket förtjänstfullt sätt. Att inte nu gå vidare och säga ”Javisst! Det är dags att vi gör ett regelverk som säkerställer människors möjligheter” tycker jag är lite sorgligt. Jag tycker dock att det är viktigt att frågan lyfts upp och att det finns många positiva skrivningar. När det gäller vuxnas lärande finns yrkeshögskolorna . Yrkeshögskoleutbildningarna är oerhört viktiga och oerhört eftertraktade. Precis som lyfts fram av så många krävs det också en genomlysning för att se hur vi ska utveckla detta så att fler får möjlighet att starta utbildningar. Hur kan det bli fler platser? Det har varit en viktig fråga för . Det handlar också om den regionala fördelningen, där – som jag nämnde tidigare – de regionala kompetensplattformarna är ett viktigt underlag. När det gäller antalet utbildningar som får starta och även längden på utbildningarna har det gjorts en översyn som startades av den förra regeringen. Jag skulle uppskatta om något av samarbetsregeringens partier kunde klargöra lite grann hur långt man har kommit med översynen av möjligheten till fler intagningar i än vad som finns . Jag ser verkligen fram emot att få det lite mer klargjort under dagens debatt. 15 (FP): Först vill jag yrka bifall till Alliansens reservation 2 i betänkandet. Den handlar om att även särskoleelever ska ha rätt till eftergymnasial utbildning, brett. Det här är en mycket intressant debatt. Vi har lämnat stadiet gymnasieskolan, och där har det varit fritt fram för de rödgröna partierna att experimentera och motsätta sig allt vad yrkesinriktning, arbetslivskoppling och lärlingsutbildning heter. Så fort vi kommer över till betänkandet om vuxenutbildning och yrkeshögskola är man dock väldigt angelägen om att vi ska satsa på fler platser. Vi ska maxa så att varenda kommun kan erbjuda detta, och man tycker att vi alltid har lagt för lite pengar på det här området. Då är det plötsligt okej att läsa som lärlingsvuxelev. Det är okej att satsa på yrkesvux, och det är helt plötsligt okej att satsa på . Vuxenutbildningen är dock att jämställa med grundläggande nivå och gymnasial nivå – inte akademisk nivå. Varför är det okej för er att elever väljer att gå ett vårdprogram eller en barnskötarutbildning i vuxenutbildningens regi och får ett intyg, ett dokument och ett betyg – och ett jobb? Så fort vi diskuterar det när det gäller gymnasiet är ni ju helt emot det. vill ni dessutom riva upp den reform som genomfördes . Det är anmärkningsvärt, och det är obegripligt. Ni får gärna förklara för mig och för åhörarna varför ni har helt olika syn på dessa två stadier. Vuxenutbildning är och kommer alltid att vara en av de mest effektiva åtgärderna för att öka och förbättra matchningen i arbetslivet. Socialdemokraterna har länge sett det som en lappa-och-laga-verkstad från grund- och gymnasieskolan. Det har varit fritt fram ett göra lite som man vill i gymnasieskolan, för man kommer alltid att få en andra, en tredje och en fjärde chans i vuxenutbildningen. Det har jag hört i skoldebatterna under de 12 eller jag har jobbat med gymnasie- och vuxenutbildningsfrågor. Men vuxenutbildningen kan inte bara vara en lappa-och-laga-verkstad. Ja, man ska kunna komplettera. Ja, man ska få en andra chans. och Alliansen har också i lag reglerat rätten till vuxenutbildning, rätten att komplettera och möjligheten att sadla om. Jag är stolt över de satsningar som vi har gjort på vuxenutbildning, yrkesvux och lärlingsvux. Jag har tidigare ställt frågor till Socialdemokraterna om yrkescollege, som de gärna vill prata om. Kommer man där att få välja bort det akademiska inslaget? Kommer det, som i , att vara utbildningar som tas fram i nära samarbete med näringslivet eller offentliga arbetsgivare? Nej, kriteriet kommer ändå att vara att alla ska få högskolebehörighet. Det är något speciellt med denna högskolebehörighet. Det är ungefär 200 000 studerande som av olika skäl läser i vuxenutbildning. Inte alla men väldigt många kommer från gymnasiet utan slutbetyg. Ja, de ska prioriteras, för annars kommer de inte vidare i systemet. Nyanlända som kanske har läst svenska för invandrare – detta brukar tas upp i betänkandena och återkommer – läser också inom vuxenutbildningen för att komma vidare i utbildningssystemet. Den tredje kategorin som har ökat är de som läser yrkeskurser på gymnasial nivå, just för att täppa igen och kompensera för de brister som vi har i utbildningssystemet, inte minst i gymnasieskolan. Arbetsförmedlingen har gjort en årsrapport om den så kallade matchningsproblematiken – ja, den finns. Jag tror att kollegan kommenterade den. Vi har nämligen haft ett utbildningssystem och en utbildningspolitik som har favoriserat akademiska studier, vilket har gjort att svensk befolkning är överutbildad i den meningen att vi är utbildade på akademisk nivå. Men de som har en akademisk utbildning erbjuds inte alltid jobb på den nivån, utan de tar jobb som inte kräver akademisk utbildning och slår därmed undan de ungdomar eller vuxna och nyanlända som inte har en akademisk utbildning. Detta är alltså Arbetsförmedlingens rapport och inte . Man brukar hänvisa till Svenskt Näringslivs matchningsrapport, och titta gärna en gång till i den! Det som efterfrågas mest i rapporten är gymnasial yrkesutbildning. Det är därför vi är angelägna om att satsningen på yrkesutbildning och yrkesvux fortsätter. Det är därför vi är angelägna om att fortsätter att utvecklas efter kvalitet och inte bara kvantitet. Vi har faktiskt ökat resurserna jämfört med . Och jag vill särskilt betona det som står i betänkandet: att de studerande i som har varit ute på så kallad , lärande i arbetslivet, oftast får jobb hos den arbetsgivaren. Det är precis det vi vill se redan i gymnasiet, och vi vill se det i . Avslutningsvis: Vi kommer att få höra i debatten att det behövs fler platser i . Jag vill då betona kvaliteten och träffsäkerheten. sjönk andelen som sa att utbildningen överensstämde med det arbete de fick ned till . Det måste vi angripa och åtgärda innan vi börjar prata om mer pengar till , som i sig är en mycket fin och viktig utbildningsreform införd av alliansregeringen. 16 (KD): Alla vuxna ska ha möjlighet att öka sina kunskaper och sin kompetens. Det kan handla om personlig utveckling eller om vägen till arbete och egen försörjning. Man kanske behöver skola om sig av olika anledningar för att få en andra eller varför inte en tredje chans i livet. Jag kommer själv från en industriort i , en plats där så gott som alla som inte varit anställda inom offentlig sektor har haft ett arbete inom möbelindustrin. På en ort med 10 000 invånare fanns det 80 möbelfabriker när jag växte upp. Det räckte att efter avslutad grundskola ringa på dörren hemma hos min pappa, som var fabriksägare, och säga: Jag vill ha jobb. Svaret blev: Ja, det går bra. Du kan börja . Ställ dig vid den där maskinen! Och där har de stått till . De nya ägarna valde att flytta tillverkningen utomlands. Vad ska nu personer som är 50-plus göra, personer som inte ens har en gymnasieutbildning att luta sig mot? Vid en första anblick ser det hopplöst ut. Men det är här som dagens debatt kommer i ljuset, den viktiga debatten om vuxenutbildning. Det måste finnas en mängd olika och flexibla lösningar för den som behöver en andra chans. Det har gällt mig, och det kan komma att gälla dig . Lösningen kan vara komvux för att komplettera sina studier. Det kan handla om att man behöver få tidigare utbildningar eller kunskaper validerade eller att man kan behöva en utbildning på yrkeshögskola. Just har ju visat sig vara en mycket lyckad satsning. Nio av tio examinerade har ett arbete efter avslutad utbildning, och sex av tio har ett arbete som helt eller delvis överensstämmer med utbildningen. Att ha möjlighet att komplettera sin utbildning eller att skola om sig och skaffa sig en ny yrkesutbildning är helt nödvändigt i dagens samhälle som förändras i ett skådat tempo. Vi ska utbilda för arbetslivet, vilket ställer krav på vårt utbildningssystem, men också ge eleverna genom hela utbildningssystemet verktyg för att klara omställningen till nya arbetsuppgifter och nya yrken. Vi har ju ingen aning om vad arbetslivet kommer att kräva . Vi ska inte bara utbilda våra elever för arbetslivet utan för hela livet och ge dem de rätta verktygen. kanske ni undrar hur det gick för de över 200 arbetarna på fabriken i kommun. Jo, de som inte var nära pensionsåldern har genom massiva insatser och flexibla lösningar hittat nya vägar och utmaningar i livet. Därför är dagens ämne i denna talarstol så viktigt, nämligen att vidareutveckla alla de möjligheter som gör att människor, av vilka anledningar det än må vara, hittar sin väg till en meningsfull tillvaro och egenförsörjning. Med detta vill jag yrka bifall till reservation 2. 17 (S): Vi behandlar utbildningsutskottets betänkande om vuxenutbildning samt motioner från den allmänna motionstiden. Jag vill inledningsvis yrka bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på motioner och reservationer. Med detta sagt vill jag också säga att vi självfallet står bakom det särskilda yttrande som vi från Socialdemokraterna, och gemensamt har lagt fram. Utbildning för vuxna, vuxenutbildning, finns i många olika former. Den sker genom folkhögskolor, i folkbildning, i vuxenutbildning, i yrkesinriktad vuxenutbildning och genom studier vid yrkeshögskola. Den kan ge bildning, den kan ge grundskolebehörighet, gymnasiekompetens, yrkesspecifik kompetens och kvalificerad högskolekompetens. Vuxenutbildningen är viktig för att ge en nödvändig grund för arbete eller som en plattform för fortsatta studier, en andra chans att läsa, som en del varit inne på, en väg ut ur arbetslöshet och en möjlighet att skaffa sig en helt ny kompetens eller en ny yrkesutbildning. Men, och det är viktigt, vuxenutbildningen är också en utbildningsväg för att öka sin personliga individuella frihet, för att tänja sina gränser, för att upptäcka ny kunskap, se nya sammanhang, göra nya vägval i livet och kanske möta intryck, människor och kunskaper som man tidigare aldrig hade mött. Det är också en del av vuxnas lärande och vuxenutbildning. Det som förenar allt det här är att utbildningen vänder sig till vuxna människor, vuxna som bär med sig egna och olika kunskaper, erfarenheter, färdigheter och insikter, ibland i form av en tyst kunskap men som inte alltid är dokumenterad. Det måste naturligtvis prägla undervisningen. En bra utbildning kan bygga på att man frigör och utvecklar en sådan tyst kunskap – vuxna människors erfarenheter och kunnande. Det gör vuxenutbildningen viktig. Utbildnings- och kunskapslyftsfrågor är avgörande för enskilda individers personliga utveckling, för deras ställning på arbetsmarknaden och för samhällets fortsatta välstånd. Vuxenutbildningen är nödvändig i ett modernt kunskapssamhälle där kunskap och kompetens förändras, där man inte längre utbildar sig för ett yrke som man ska ha hela livet utan måste vara beredd på att utbilda sig och ändra sin inriktning allteftersom utvecklingen i samhället fortgår och och världen förändras. För att ett sådant livslångt lärande ska vara en realitet och en reell möjlighet krävs det satsningar inom vuxenutbildningen. Regeringen föreslog därför i budgetpropositionen i överenskommelse med en rad kraftfulla satsningar inom vuxenutbildningen, som dock Alliansen med stöd av sa nej till och röstade ned. Regeringen föreslog början på ett nytt kunskapslyft i med en kraftfull utbyggnad av komvux och yrkesvux med 3 700 platser. Fler skulle få möjlighet till grundskole- och gymnasieutbildning eller en yrkeskompetens som en plattform till arbete eller fortsatta studier. Genom dessa satsningar skulle det också vara möjligt att skapa förutsättningar för att pressa tillbaka ungdomsarbetslösheten och den långtidsarbetslöshet som drabbat många människor. Fler människor skulle få en ingång till arbetsmarknaden. Regeringen föreslog också en utökning av platserna inom . Det är en utbildningsform som har visat mycket goda resultat när det gäller att matcha arbetssökande mot näringslivets behov av arbetskraft. Utbildningarna ger människor möjlighet till yrkeskompetens och utgår från näringslivets och företagens speciella behov. Utbildningarna genomförs över hela i allt från små orter till större städer. Varje utbildning tillkommer och utvecklas i samverkan med arbetslivet. Effektiviteten är hög. Mellan av dem som examineras får jobb antingen direkt eller senare inom det område de utbildat sig i. De kritiska synpunkter som funnits om har inte handlat om bristande effektivitet eller dåliga utbildningar, utan om att det funnits för få platser, att för få utbildningar fått starta och att det inte funnits tillräcklig långsiktighet i planeringen. Utbildningar av hög kvalitet som efterfrågas och ger jobb har inte fått starta, har inte beviljats platser eller har till och med fått upphöra. Det var anledningen till att regeringen i budgetpropositionen föreslog en utbyggnad av med ytterligare 2 000 platser och 4 000 platser . Det förslaget röstade allianspartierna och ned i . var bra men behövde inte byggas ut, var beskedet. Efter att man röstat nej i till ytterligare platser känns det lite märkligt att få höra hur partiledare åker runt i landet och talar om hur viktigt det är med vuxenutbildning, om värdet av andra chanser och om hur fler komvuxplatser kan öppna fler ingångar till arbetsmarknaden för individer. Lika märkligt är det att läsa reservation, där man talar om att yrkeshögskoleutbildningarna bör byggas ut ytterligare och att fler ansökningar till utbildningar borde bli beviljade, detta trots att tillsammans med övriga allianspartier röstade nej till 2 000 ytterligare platser inom .