prot · H20945 · 2015-01-14 00:00:00 — Det som många utanför regeringskretsen kommer att minnas är det obegripliga och kostnadskrävande stoppet för Förbifart . Man kommer att minnas hotet över . Det är en flygplats som är viktig för men ännu viktigare för regionerna runt om i vårt land, som är beroende av goda förbindelser med huvudstaden. Vi minns debaclet när regeringen på uppdrag ville förhindra nya aktörer att bidra på välfärdsområdet. Lagrådets kritik mot regeringens förslag var inte nådig. Regeringen fick ta tillbaka sitt förslag. Och det största nederlaget var förstås att man inte fick igenom sin budget. I stället utlystes nyval, som sedan togs tillbaka. Även den som ger en ny regering ett visst utrymme för nybörjarfel och den ovana som finns måste konstatera att hösten varit en besvikelse för den som trott på vad regeringspartierna sa eller lät förstå under valrörelsen. Det mandat som regeringen har är synnerligen oklart. Skälet är helt enkelt att regeringspartierna före valet inte gemensamt lämnade några verkliga besked till väljarna. höll , en av den tidiga socialdemokratins förgrundsfigurer, ett tal där åtminstone rubriken blivit en klassiker. Ämnet för talet var: Vad vilja Socialdemokraterna? Så här är frågan mer aktuell än någonsin: Vad vilja Socialdemokraterna? har en av de mandatmässigt svagaste regeringarna . Och, vad värre är, det är en av de idémässigt svagaste regeringarna. Jag ska ärligt säga att jag är rätt förvånad över debatten . Den förra partiledardebatten ägde rum . Då var regeringen alldeles nytillträdd och hade inte hunnit bli varm i kläderna. De hade knappt hunnit ta sina arbetsrum i besittning. Men har det gått . Jag hade trott att det skulle komma en del nya djärva förslag och en del idéer nu när det har gått . Men det är inga initiativ för att förhålla sig till trots att det är regeringen som enligt konstitutionen styr landet. I brist på egen politik vill man hantera det mesta genom samtal och överenskommelser. Men det saknas väldigt ofta besked om vad Socialdemokraterna eller regeringen själva vill. Vad vill man åstadkomma? Har man alls någon egen politik och några egna ingångsvärden som betyder någonting? Politik uppstår ju inte bara för att man sätter sig runt ett bord, utan man måste ha någon idé med sig, någonting som duger att ta spjärn emot i samtal för att man ska uppnå en linje, en överenskommelse. Vi kristdemokrater kommer under den här mandatperioden att fortsätta utveckla vår politik med sikte på 2018. Men vi kommer också att erbjuda lösningar på dagsaktuella och långsiktiga frågeställningar. Vi kommer att se det som en huvuduppgift att noga granska regeringen och dess politik. Ett område som förtjänar större uppmärksamhet rör integrationen i vårt land. Vi har alla sett bilderna. Vi har svårt att ta in dem. Vi har sett personer halshuggas för att de tillhör en viss befolkningsgrupp eller omfattas av en viss religion. Vi har sett små pojkar med vapen. Vi har sett flickor användas som självmordsbombare. Vi har sett de drunknade i . Vi har sett mammor och pappor som bär på blodiga barn. Vi har sett de tomma blickarna. En del av dessa personer kommer till vårt land. Det är en liten rännil av alla dem som flyr, men det blir ändå ganska många. Här blir de en volym, en överskriden prognos, ett inrikespolitiskt slagträ, någonting som diskuteras i nästan alla sammanhang. Jag har varit arg och sorgsen under den här hösten över att vi har varit så upptagna med att klistra etiketter på varandra att vi inte har ägnat detta samhällsproblem tillräcklig uppmärksamhet. Låt mig för tydlighetens skull, för jag hörde hur det lät, säga vad jag inte menar: Jag menar inte att människor är ett samhällsproblem utan att vi inte lyckas tillräckligt bra med integrationen av de människor som kommer på flykt till vårt land. Vi ser vilka det är som får betala priset för vår underlåtenhet att göra politiken bättre. Det är de personer som kommer till vårt land som riskerar att fastna i långvarigt socialt och ekonomiskt utanförskap. Morgondagens asylsökande riskerar att möta en stängd dörr om vi inte förbättrar mottagningen i vårt land. En integrationspolitik som inte fungerar undergräver nämligen politikens legitimitet, och när politiken tappar legitimitet riskerar kraven på åtstramning att bli verklighet. Jag tror inte att någon här i kammaren har uppfattningen att vi som folk är vaccinerade mot en sådan utveckling. Det har hänt i andra länder; det kan också hända i . Vi behöver göra mer. Vi behöver göra bättre i . Vi hör alla medborgare som i mejl, telefonsamtal eller direkta samtal är oroliga och bekymrade. Är de onda, de som uttrycker sin oro? Nej, det är de förstås inte. Jag tror att många är högst vanliga och anständiga medborgare, men de är oroliga, för de tycker inte att politiken ger svar på de samhällsproblem som de möter i sin vardag. Vi måste se och möta dessa människor utan att för den skull anamma de enkla lösningarna. Det finns inget vaccin, men det finns val att göra. Vi kan fortsätta att försvara en politik som inte lyckas tillräckligt väl, och vi kan fortsätta att sätta etiketter på varandra, eller så kan vi ta oss an problemet och se den oro som finns, ta oss an de utmaningar som vi har. Vi kristdemokrater har länge kämpat för en migrationspolitik som bygger på öppenhet, respekterar den självklara asylrätten och värnar de värden och principer som skyddsgrunderna bygger på. Det kommer vi att fortsätta med. Det är viktigt för oss att och ger skydd åt dem som flyr undan förföljelse, krig och förtryck. Vi som står för öppenhet och generositet behöver ge bättre svar på hur vi möter problemen med flyktingmottagandet. Annars riskerar vi att resultatet blir att dörrarna till stängs. De bättre svaren behöver handla om kostnaderna. Det är ett självändamål att ha en human migrationspolitik, men det är förstås inte ett självändamål att den ska kosta så mycket som möjligt. De stora kostnaderna ligger bland annat i att vi inte använder den fantastiska mänskliga resurs som kommer till vårt land utan att människor hamnar i långvarig, ibland livslång arbetslöshet. Vi behöver se till att människor snabbare får en möjlighet att komma i arbete. Vi kristdemokrater har presenterat några förslag på det här området som har handlat om att åstadkomma förbättringar, sänka kostnader och öka chanserna till jobb. Det handlar om tillfälliga uppehållstillstånd i stället för permanenta sådana. Om skyddsbehoven kvarstår , det vill säga om situationen inte har löst sig i hemlandet, får man stanna kvar och får ett permanent uppehållstillstånd. Den som har etablerat sig på arbetsmarknaden ges permanent uppehållstillstånd även om skyddsbehovet inte finns kvar. Detta stärker incitamenten till etablering, eftersom eget arbete säkrar rätten att stanna i . Vi har också lagt fram förslag som handlar om att korta väntetiderna, för väldigt många människor får vänta alldeles för länge på besked. Där behöver vi göra mer och bättre när det gäller så kallade säkra länder, och vi behöver skapa bättre ekonomiska incitament så att fler kommer i arbete snabbt. Det här är svar som är något annat än stängda dörrar. Alla partier har ett ansvar, och jag ska för mitt partis räkning ta ansvar för att presentera ytterligare förslag på det här området. Vi är nämligen inte nöjda med den politik som inte fungerar. Den som slår sig till ro tror jag tar på sig ett väldigt stort ansvar för någonting som kan bli väldigt besvärligt . Vi måste jobba hårdare på det här området, och det kommer vi kristdemokrater att göra, herr talman. 145 Utbildningsminister (MP) replik: och har tillsammans stått upp för solidaritet med den fattigaste världen. Våra båda partier är sprungna ur rörelser med starkt svenskt biståndsengagemang, och det har ofta synts i vår politik. Därför blev jag uppriktigt förvånad när den borgerliga budget som drev igenom tillsammans med Alliansen och innebar en nedskärning på biståndet med 500 miljoner . Jag kan faktiskt inte förstå hur det kan vara en kristdemokratisk prioritering att spara på de fattigaste av fattiga i världen. Nedskärningen riskerar tyvärr till och med att påverka de människor och de länder som vi redan har ingått avtal med, dem som vi som nation – även du och dina allianskolleger i den föregående regeringen – har lovat att hjälpa. I samarbetsregeringen kommer vi att göra allt för att freda dessa avtal så att Sida åtminstone kan skära i annat än hjälp som vi redan har utlovat. Med en nedskärning på 500 miljoner måste man erkänna att det blir en svår uppgift. Jag förutsätter att som kristdemokratisk partiledare har varit involverad i utformandet av Alliansens budgetförslag om biståndet som vann kammarens stöd. Därför tänker jag också att du bör ha anledning att inför kammaren svara på var du och anser att nedskärningar på biståndet ska göras. Jag vill alltså fråga: I vilken del av världen anser att ska dra ned sitt engagemang mot bakgrund av den budget som han presenterade och drev igenom i ? 146 (KD) replik: Vi ska vara stolta över att vi bor och verkar i ett land med ett av världens mest generösa bistånd. FN rekommenderar som bekant , och vi levererar . har gjort enastående insatser under många decennier på det här området, och det spelar en ofantligt stor roll. Biståndet är viktigt för oss kristdemokrater, inte för vår egen del, utan naturligtvis för alla de människor och länder som blir mottagare. Där handlar det om att bygga sjukvårdssystem, ge utbildning och motverka de situationer som kan uppkomma efter kortsiktiga katastrofer. Det mesta används dock för långsiktigt bistånd. Vi har slagit vakt om biståndet, och jag tror att är medveten om att det har gjorts avräkningar när det har handlat om flyktingströmmar och flyktingmottagning, i enlighet med de Dacregler som finns. Men biståndet har under de år som vi har varit i regeringsställning ökat mycket kraftigt. Det är jag stolt över, och jag kommer att fortsätta att arbeta för att ska vara en stormakt på det här området, delvis för vår egen skull, för det betyder mycket att vi kan bistå, men inte minst för dem som är mottagare. När det handlar om förändringar inom de ramar som beslutar om är det så att först och främst regeringen, men också de myndigheter som regeringen har under sig, får göra en bedömning av var förändringar ska ske. En del avtal är långsiktiga till sin karaktär. Andra avtal är kortsiktiga. En del är sådant som ges på årsbasis till olika projekt. Där har regeringen en stor frihet att kunna bestämma. 147 Utbildningsminister (MP) replik: gör avräkningar på biståndet i enlighet med Dacreglerna. Det går att försvara väl med tanke på att en av de viktigaste saker man kan göra i en akut katastrof är att erbjuda människor stöd och hjälp. Vi vet att de remitteringar som kommer av att människor har fått en och kan fortsätta att hjälpa släktingar och vänner som är kvar i en krigshärd vida överstiger det globala biståndet. Det går att diskutera hur avräkningar ska göras, men det här replikskiftet handlar inte om avräkningar i enlighet med Dacreglerna utan det handlar om att man i den budget som presenterade för och drev igenom med Alliansen och skar ytterligare 500 miljoner från biståndet. Därför tycker jag också att bör svara på var man tycker att det svenska engagemanget i världen ska minska. Hur ska vi spara de 500 miljoner som ni genom ert budgetbeslut har ålagt oss att spara? 148 (KD) replik: Jag är glad över att säger det han säger beträffande avräkningar. Så lät det nämligen inte när var i oppositionsställning. Det är ett bra besked. tycker nu att det är besvärligt att ha hamnat i regeringsställning. har fattat beslut om budgeten. Det är regeringen som styr landet, och det är regeringen som fattar de konkreta besluten. Om det är alltför besvärligt kan det lösas på olika sätt, men jag tror att man får finna sig i att i regeringsställning ta ansvar för de beslut som riksdagsmajoriteten kommer fram till. Partiledardebatten var härmed avslutad. § 2 Anmälan om ersättare för gruppledare för partigrupp Förste vice talmannen meddelade att partigrupp anmält som ersättare för gruppledare för partigrupp. § 3 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2014/15:48 till skatteutskottet betänkande 2014/15:NU4 2013/14:140) 149 (M): Betänkandet om statliga företag behandlar regeringens skrivelse 140 för , en motion som väckts med anledning av skrivelsen samt 18 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Statens uppgift bör vara att ange de ramar och regler som ska gälla för näringslivet och företagen, inte att äga och driva företag. Det innebär som princip att staten inte ska äga bolag som verkar på kommersiella marknader med fungerande konkurrens, om företaget inte har ett särskilt beslutat samhällsuppdrag som är svårt att utföra med ett annat ägande. Detta är en grundläggande tanke att alltid bära med sig och att arbeta med. Det gäller att löpande utvärdera och pröva skälen till ett fortsatt statligt ägande som en naturlig del av att vara en värdeskapande och aktiv ägare. Tiderna förändras och samhället förändras. Inte minst åren med finanskris, lågkonjunktur och synen på energislag och möjligheten att verka i andra länder visar på de risker som är baksidan av myntet med statligt ägande av bolag. Därför kan den bästa vården vara just att inte alls äga företag utan att släppa hela eller delar av dem fria. Det finns med andra ord flera goda skäl till att staten bör minska eller avveckla sitt ägande när en försäljning leder till en bättre fungerande marknad, när konkurrensen blir sundare eller när företagandet når en punkt där nyttan försvinner eller sätts åt sidan och till och med kan bli till en black om foten om den inte vänder eller om den upphör. Vidare kan det vara fråga om att samhällsservicen blir mer effektiv och att statens roll blir mer renodlad, att företagen får bättre utvecklingsmöjligheter och att en marknad har kommit på plats. Med detta sagt är staten en stor företagsägare, och den kommer att så vara . Det ställer i sin tur höga krav på tydliga principer. Bolagen ska drivas långsiktigt och ansvarsfullt, och det övergripande målet är värdeskapande. Där bolagen verkar på en konkurrensutsatt marknad ska de arbeta enligt marknadsmässiga krav för att säkerställa en effektiv konkurrens, vara lönsamma och ges förutsättningar att med sin förmåga utvecklas. I det sammanhanget är det oerhört viktigt att statens roll som lagstiftare och ägare hålls isär och sköts på ett professionellt sätt. Med alliansregeringen har förvaltningen av de statliga företagen utvecklats. I regeringens skrivelse 2013/14:140 med redogörelse för företag med statligt ägande får vi följa med på en resa för de statliga företagen. Här behandlas frågor som hållbara affärer där bolagen presenterar sitt arbete med att skapa långsiktigt goda värden för affärsverksamheten. Vi får ta del av hur det går till att rekrytera för att säkra såväl nuvarande kompetensförsörjning som framtida. Händelser i korthet berättar för oss i ögonblicksbilder vad som har skett i olika statliga bolag. I skrivelsen får vi också ta del av ramverket för bolag med statligt ägande i fråga om förvaltningsorganisation och ansvarsfördelning. Vi ser tydligt i jämförelsen att bolagsstyrningen har flyttat fram sina positioner. var som första land i världen med om att införa GRI-rapportering, Global Reporting Initiative. Det är en internationell standard för hållbarhetsrapportering utifrån utmaningar om hur man agerar för att leva upp till riktlinjerna i ägarpolicyn. togs nya steg för att säkerställa hållbarhet som en viktig angelägenhet. Regeringen lyfte då in frågan i bolagsstyrningen genom att ge styrelserna uppdraget att utarbeta strategiska hållbarhetsmål knutna till verksamheten samt strategier för att nå målen som också kopplas till relevanta affärsverksamheter. Genom att tydliggöra sitt engagemang inom centrala hållbarhetsfrågor visar bolagen att de är moderna organisationer. I presentationen redovisas också etik‑, jämställdhets- och miljöpolicy samt miljöledningssystem. Statens bolagsstyrelser är kompetenta, inte minst därför att vi rekryterar brett och därför har nått en könsmässig jämställdhet, kvinnliga styrelseledamöter, som ingen annan kapitalägare i har lyckats åstadkomma. Det finns redovisningar av könsfördelning för bolagens anställda, ledningsgrupp och styrelse, vilket är transparent och jämförbart. Det finns en bred mångfald av statliga bolag, men min resterande talartid vill jag ägna åt att kommentera den höst vi har gått igenom och de olika besked som regeringen har gett om . Under loppet av kunde vi i tidningarna läsa till exempel följande. var Socialdemokraterna och överens om energipolitiken. Flera reaktorer kommer att stängas , sa . Löfven och instämde inte riktigt i den analysen. Löfven menade att man går in i en analysfas. säger att han själv ska leda en grupp med , Per och om ägardirektiv till . kan vi läsa att det är självklart att får nya ägardirektiv. I stället är det viktigt att är ledande i hållbar utveckling, enligt . Det sker antingen genom aktivt ägarskap eller med hjälp av tydliga regler hos bolaget. Det gäller att bolaget självt går i rätt riktning. står det i rubriken i att Socialdemokraterna kör över om . Där framgår att tar tillbaka löftet om att en grupp ska tillsättas. undrar om man vill dra in i ägardirektivsfrågan. Ja, frågan är vad som gäller. Dessa olika besked i medierna är onekligen bekymmersamma. Bilden ger intryck av villrådighet och oenighet, vilket blir rörigt. Röriga och luddiga svar har givits, men statsrådet menar att regeringen ska inhämta godkännande innan väsentliga förändringar i verksamhetsinriktningen vidtas för statligt helägda bolag. Signalerna från regeringen skapar ett svårnavigerat landskap för bolaget , med påföljd att bolaget blir detaljstyrt i frågor som inte ska beslutas av regering och riksdag. Det blir med andra ord en detaljstyrning som påverkar de långsiktiga spelreglerna för bolaget, det blir kortsiktigt ryckigt och märkliga turer när regeringens representanter ger sig in i bolagets löpande verksamhet med olika budskap om vart bolaget egentligen ska, och vi får läsa om det i medierna. Den pågående analysen av förutsättningarna för byggande av ny kärnkraft menar vi är en viktig analys för att komma fram till inte bara om man ska utan även om man inte ska bygga nytt. Dessutom har valt att titta på förutsättningarna för att bygga ny kärnkraft, också för att utvärdera om det är värt att göra det över huvud taget. Vi tycker att det är upp till bolagets ledning att göra den bedömningen. Det är inget som riksdag och regering ska syssla med. Vi tycker att det är olyckligt att man har gjort det från regeringens sida, oavsett om man tycker att det är bra eller dåligt med kärnkraft. Vi tycker att de statliga bolagen ska skötas som bolag, och då är det styrelsen som ska fatta beslut utan politiska pekpinnar. Med detta yrkar jag bifall till allianspartiernas reservation. I detta anförande instämde , och (alla M) samt och (båda C). 150 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 2, 3, 6 och 7. Vi debatterar alltså redogörelse för företag med statligt ägande. I redogörelsen för förvaltningen av statens företagsägande beskrivs utvecklingen till och med . I verksamhetsberättelsen redogör regeringen för statens ägarpolicy och hur förvaltningen och företagen har utvecklats . Enligt skrivelsen är värdeskapande ett övergripande mål för förvaltningen av företag med statligt ägande. Det står att detta innebär att företagen ska ha förutsättningar och möjligheter att utvecklas och fortsätta konkurrera på sina marknader. Det är målsättningar som vi sverigedemokrater naturligtvis står bakom. Det är enligt skrivelsen inte självklart att staten ska äga dessa företag, men så länge staten är ägare anger regeringen att det är viktigt att staten fortsätter att vara aktiv, agerar på ett professionellt sätt och är tydlig i sin ägarroll. Vi kan naturligtvis bara instämma. Vi sverigedemokrater ser inte utförsäljningar av statens egendom som ett ideologiskt självändamål, men heller inte ett fortsatt statligt ägande på samma grunder. Statligt ägande ska ha en tydlig samhällsnytta, påverka samhällsutvecklingen positivt inom den sektor företaget verkar i samt ha tydliga målsättningar och direktiv från ägarna. Statligt engagemang i för centrala, viktiga sektorer anser vi stärker som nation, och i många fall är det absolut nödvändigt för att bibehålla och utveckla ett konkurrenskraftigt näringsliv och viktiga samhällsfunktioner i hela landet. I vissa fall förvaltar statliga bolag delar av våra gemensamma naturresurser, där det statliga ägandet garanterar att dessa kommer medborgare till del. Statligt innehav ska under vissa omständigheter kunna reduceras där man inte kan motivera att just statligt ägande är till nytta för medborgarna. anser att strategi gällande förnybar energi bör ses över och anpassas efter rådande förhållanden på den svenska och den europeiska energimarknaden. Vi vill ha rimlig lönsamhet genom sund ekonomisk konkurrens mellan energislagen utan subventioner som snedvrider marknaden. I regeringens budgetproposition kunde vi läsa följande: ”Regeringen avser ta ett helhetsgrepp om det statliga bolaget och av styrningen av bolaget i syfte att göra det ledande i omställningen av energisystemet mot en högre andel förnybar energi. planer på att förbereda för byggandet av ny kärnkraft avbryts.” Jag upprepar den sista meningen: ”planer på att förbereda för byggandet av ny kärnkraft avbryts.” Från sida anser vi detta vara fullständigt förödande för svensk basindustri. Man kan dra paralleller till det så kallade tankeförbudet, som infördes av en tidigare socialdemokratisk regering . Lyckligtvis gäller nu inte just den här budgetpropositionen . Det återstår att se om Alliansens företrädare i kommande budgetar kommer att ställa sig bakom detta tankeförbud. och den svenska energiförsörjningen kommer min kollega att ta upp mer om i sitt anförande. måste driva en mer aktiv gruvpolitik. Vi menar att det finns ett ömsesidigt intresse mellan staten och gruvnäringen. En aktiv gruvpolitik kan innefatta såväl en reformering av mineralersättningen som ett system där staten återfår ett slags brytningsvitsord, som har funnits. Mineraler är en ändlig resurs. Dagens regelverk medger att ibland mycket svaga ägare, ibland rena lycksökare men även multinationella bolag på ett otillbörligt sätt och till oerhört låga statliga ersättningsnivåer tillåts prospektera, starta och driva gruvor i . Mineraler är en ändlig resurs, och vi anser att de inte minst av den anledningen har en särställning. Samhällsnyttan och mervärdet för medborgarna måste vara tydliga. En del i en mer aktiv gruvpolitik är enligt vår mening att det statligt ägda får ändrade ägardirektiv. Därför anser vi att bör tillkännage för regeringen att ska reformeras med ett tydligare fokus på prospektering. Den svenska försvarsindustrin berör ca 30 000 jobb direkt, och en stor andel av dessa är civilingenjörer. Indirekt sysselsätter försvarsindustrin ca 100 000 människor i vårt land, detta trots att har en strikt lagstiftning och en god kontroll i fråga om export av försvarsmateriel. Så är det i de flesta fall, men det finns som alla vet övertramp även där. De ska naturligtvis beivras i de fall de uppstår. starka försvarsmaterielindustri är en stor fördel för vår egen försvarsmaterielförsörjning, inte minst nu när vi med kraft måste återta vår havererade försvarsförmåga. När investeringar görs i svenskproducerade materielprojekt kan nettokostnaden bli låg, och vinst kan till och med uppnås i samhällsekonomin på grund av export, men också genom att teknikutvecklingen ofta kommer civil användning och produktion till del. Vid export av försvarsmateriel är ett fungerande exportkreditsystem av stor vikt. Detta är fallet inte minst när det gäller de mindre företagen. Därför anser vi att det statligt ägda AB bör få möjlighet att agera ännu mer offensivt för att främja den svenska försvarsmaterielexporten.