prot · H20966 · 2015-03-04 00:00:00 — Det står bland annat att ”däremot saknas ett tydligt formulerat mål för vad Siun ska uppnå med sin kontrollverksamhet”. Det står även: ”Det finns en viss osäkerhet om verksamhetens omfattning” och ”Siuns dokumentation av kontrollverksamheten är dock sparsam”. Det tycker jag för övrigt är fint formulerat. Jag vill tala lite grann om FRA och NSA. Det finns en gåta här. Dåvarande utrikesministern hjälpte att stoppa EU:s samtal med om avlyssningsskandalen genom att lägga in ett veto. Det finns en stor obesvarad fråga i sammanhanget, nämligen varför han gjorde på det viset. Sedan blev han chef för en oberoende ; det är fascinerande hur turerna kan gå i sådana här frågor. Jag ska inte säga att det är som att göra bocken till örtagårdsmästare eller att ha en pyroman i brandstyrelsen, men något åt det hållet tycker jag nog att det liknar. Problematiken med att allt fler börjar använda krypterad trafik har nämnts. Tyvärr är det ett alltmer bräckligt skydd. NSA har systematiskt arbetat för att knäcka krypterad trafik. Men man har gått längre än så och har bearbetat tillverkare att installera så kallade bakdörrar, för dem eller – tänk på det – för någon annan att kliva in igenom. Vad blev svaret på avslöjandena? Jo, det blev att klampa in på The Guardians redaktion. Det var de och som avslöjade det här. Man klampade in på redaktionen, i källaren, och slog under övervakning sönder hårddiskar. Det hände i . Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet konstaterar att är ensamt i den här , i alla fall i den här frågan. Efter att ha hört tala måste jag ge henne rätt på den punkten. vill jag gå till huvudfrågan, Siun. Vem granskar granskarna? Det är en klassisk och svårbesvarad frågeställning i snart sagt all sorts verksamhet. Svårigheterna är uppenbarligen många. Det är extremt sällan som allvarliga och grundläggande felaktigheter eller ens rena oegentligheter upptäcks av dem som har den uppgiften, vare sig det är Enrons revisorer eller FRA:s Siun. Så är det bara. Kontrollinstanserna vi skapar ter sig ganska trubbiga. Det är nästan aldrig därifrån avslöjandena kommer. Extra svårt blir det förstås i en verksamhet som av naturliga skäl är omgärdad av tjocka sekretesslagar. Men av just de skälen är det extra viktigt. Vi menar att det finns starka skäl för att göra en bred genomlysning av Siun, en total översyn av uppdraget, sammansättningen och befogenheterna. Sökarljuset borde riktas särskilt mot Siuns ganska blodfattiga rapport och regeringens lika anemiska skrivelse i ämnet, vilket förtjänstfullt sa i ett tidigare inlägg. För att börja i rätt ände yrkar jag bifall till de reservationer som har yrkat bifall till. Vi måste utreda FRA:s samarbete med NSA, och vi måste göra om FRA-lagen. Därefter ska vi diskutera Siuns framtida roll, uppdrag, sammansättning och befogenheter. 25 (FP) replik: Jag tror att jag var utomordentligt noga med att betona att det var den övergripande slutsatsen som jag citerade från i . Sedan är det som framhåller alldeles korrekt, att det finns också randanmärkningar som gäller bland annat osäkerhet om verksamhetens omfattning, eller annorlunda uttryckt: Var någonstans tar området försvarsunderrättelseverksamhet slut, och när kommer man in på områden som inte omfattas av det mycket stränga och rigorösa regelverk som vi har just för signalspaning? Jag vet inte om och har förstått de befogenheter som riksdag och svenska myndigheter har. De sträcker sig inom det svenska statsterritoriet. Varje gång som man, för att väcka misstänksamhet, sveper med handen och pratar om vad och hur andra länder gör är det dessvärre inte någonting som vi kan reglera vare sig från den här kammaren eller från någon myndighet, och det kan vi ha synpunkter på. Det vi kan göra – och det tycker jag, herr talman, är gott nog – är att se till att den verksamhet som bedriver sker i enlighet med de lagar som gäller. Jag kan på nytt konstatera att vi får ägna oss enbart åt utrikesförhållanden. Det gäller såväl vid signalspaning som vid samarbete med andra länder. Sedan har det från ställts frågor om aktiv signalspaning. Jag är lite osäker på dessa begrepp. Men jag konstaterar att vår myndighet, , har rätt att inhämta signaler i elektronisk form. Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet Jag tänker fortsätta där . 26 (V) replik: Att det enbart skulle vara randanmärkningar är ju en bedömning som gör. Jag tycker att det är ganska allvarliga saker, som man på ett finstämt sätt uttryckte det i . Du är bekymrad över att vi i kanske inte har förstått att det här begränsar sig till det svenska statsterritoriet och att FRA bara kan komma in om en avsändare eller mottagare är utomlands. Precis som har påpekat är begreppet ”det svenska statsterritoriet” i det här sammanhanget ett alltmer irrelevant begrepp i den värld och den cyberrymd som vi lever i. Om man inte har förstått det går det att ta reda på vad begreppet ”aktiv signalspaning” innebär och inom vilka gränser vi bör och ska hålla oss. Om man jämför med de uppgifter som har framkommit tack vare rapportering blir det väldigt svårt att få dessa begrepp att gå ihop. 27 (FP) replik: Jag ska försöka att formulera det ännu tydligare: Vi kan inte i den här kammaren reglera vad utländska underrättelsetjänster får göra och inte får göra. Vi är tyvärr hänvisade till svenska verksamheter och svenska myndigheter. Det kan vi och ska vi påverka. Ja, det finns randanmärkningar. Den övergripande slutsatsen som gör är att Siuns verksamhet fungerar, och när Siun reagerar rättar sig försvarsunderrättelsemyndigheterna efter de synpunkter som Siun har. Det är vad som är den övergripande slutsatsen. Sedan är jag villig att erkänna att det finns gränsdragningsproblem. Bland annat har det varit fråga om i vilken utsträckning övningsverksamhet – alltså framtagande av nya prototyper och så vidare – ska betraktas som underrättelseverksamhet eller som en utvecklingsverksamhet. Det känner säkert också till. I slutet av mitt förra inlägg sa jag att har rätt att inhämta signaler i elektronisk form. Det ligger nog i sakens natur att när en underrättelsemyndighet får det mandatet kommer alla som inte vill bli avslöjade – vare sig det gäller främmande makt eller internationella terroristorganisationer – att på alla sätt försöka skydda både sina datorer och sin trafik genom kryptering och annat. Jag tror inte att någon i den här kammaren är så naiv att man föreställer sig att det bara handlar om att avlyssna. Från motståndarsidan kommer man att göra allt man kan för att undgå avslöjanden. Om vi ska ha en effektiv underrättelsetjänst måste vi då också se till att kunna ta oss förbi dessa försök att skydda information som hotar svensk nationell säkerhet. Därför, herr talman, kan jag bara återigen konstatera: Det finns enligt lagen en rätt att inhämta signaler i elektronisk form. Enligt min bedömning kan det som pratar om mycket väl rymmas under den lagen. 28 (V) replik: Nej, det är klart att vi i den här kammaren eller någon annanstans i inte kan bestämma hur NSA arbetar. Men det som vi borde kunna bestämma över är hur vi samarbetar med NSA. Det måste väl ändå vara väldigt graverande när det framkommer att NSA och motsvarighet berömmer sin svenska kollega för att man har lyckats runda den svenska lagstiftningen på ett väldigt elegant sätt. Det är möjligt att de har fel eller att det bara är ”hitte på”, men nog skulle det förtjäna en grundlig utredning om vad som ligger bakom ett sådant dokumenterat påstående. Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet Oroas ni inte alls över de ändå vidimerade avslöjanden som har gjorts i den här frågan? Om ni inte oroas alls, så oroar det mig ganska mycket. 29 (M) replik: Jag är väldigt glad att satte upp sig talarlistan eftersom han sitter i försvarsutskottet och också står bakom den motion till vilkens fördel reserverat sig i utskottet. Jag fick inte något klargörande från talesperson när det gäller er tredje att-sats i er motion, det vill säga att man ska riva upp signalspaningslagen. Ni skriver FRA-lagen, men jag envisas med att kalla den för det som den heter, nämligen signalspaningslagen. Jag undrar om ni kan sprida lite ljus över vilken konsekvensanalys som ni i har gjort. Vad innebär det att man minskar möjligheten för myndigheten att göra sitt jobb och bidra till det viktiga informationsunderlag som behövs inom dessa verksamheter? Ser man inga problem med detta över huvud taget? Jag är väldigt bekymrad över att man beter sig så ansvarslöst och bara kastar ur sig förslag utan att ha några vare sig bevis eller belägg för vad det skulle leda till. Av vilken anledning föreslår man detta? Det kan gärna sprida ljus över. Sedan vet jag inte om kom lite sent in i kammaren tidigare under debatten, så han kanske gick miste om diskussionen om just försvarsunderrättelsesamarbete. Det är underställt precis samma insyn och kontroll som övrig underrättelseinhämtning. Det är på det sättet som vi kan styra i det här landet. 30 (V) replik: Jag tycker att det är praktiskt att kalla FRA-lagen för det som är allmänt vedertaget och känt, även om det inte är formellt korrekt. Så jag kommer att envisas med att kalla det för FRA-lag. är bekymrad över att vi är så ansvarslösa och att vi varken har några belägg eller bevis. Det är ganska starka ord. Jag är nog mer bekymrad över att man inte vill ta ett större ansvar i riksdag för konsekvenserna av den lagstiftning som har varit med och fattat beslut om och som man försvarar. Att säga att det inte skulle finnas vare sig belägg eller bevis går nästan över alla gränser. Det finns oerhört många belägg och bevis för att den här lagstiftningen inte fungerar så fridfullt som det var tänkt och som det sägs här. Vi trampar ganska rejält i klaveret mellan varven. Jag har varit på plats här från debattens start, så jag har uppfattat allt som har sagts, även om jag inte har förstått allt, men det är en annan femma. 31 (M) replik: Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet Okej, så Siun har fel, Datainspektionen har fel, Justitiekanslern har fel och regeringen har fel. Alla har fel i det här fallet om att man inte har någonting att anmärka på försvarsunderrättelseverksamheten, alla utom och , som uppenbarligen besitter mer kunskap än alla dessa betrodda myndigheter och företrädare. Led då i bevis vad det är som inte fungerar! Som jag sa i mitt tidigare inlägg finns det ingenting som kan fungera bättre. Alla i utskottet står bakom uppmaningen till regeringen att det framöver behövs en djupare granskning av efterlevnaden. Det löpande kontrollarbetet som görs fungerar uppenbarligen, vilket alla de som jag räknat upp vittnar om. Det litar inte på. På vilka grunder vill riva upp allting och därmed försätta i ett läge där vi måste förlita oss på andras underrättelser eftersom vi då inte har möjlighet att förlita oss på egen underrättelseinhämtning? är svaret skyldig. Att vara ett parti i , ha möjlighet att fatta skarpa beslut – vi är högsta instans vad gäller beslutsverksamheten i – och inte ta på sig ansvaret att leda i bevis det man inte anser fungerar tycker jag är oerhört graverande, allvarligt och ansvarslöst. Upp till bevis, ! 32 (V) replik: Försvarsunderrättelsedomstolen och Siun besökte försvarsutskottet. Det var intressant att de viktiga frågor som undertecknad hade – att på ett ungefär få veta hur många fall de har att bedöma i domstolen och hur ofta de säger nej – fick vi inte några svar på, inte annat än att det var sekretess på det. Inte ens försvarsutskottet kunde få reda på det. När det gäller det som inte fungerar tycker jag att på punkt efter punkt tagit upp vad som inte fungerar. Det har avslöjats inte via Siun utan via andra källor. Det finns en tro att i och med att Siuns rapport inte innehåller någonting graverande, och regeringens skrivelse lika lite, allt skulle vara frid och fröjd. I den verkliga världen har det uppträtt en del skandaler både på den privata och på den offentliga sidan, trots att vissa instanser sagt att det fungerar jättebra. Det tror jag nog man måste hålla för möjligt. På vilka grunder, undrar . Det är det vi gång på gång försökt förklara, det vill säga på de grunder och utifrån de dokument som har avslöjats. Det gäller även , till exempel , agerande i internationella forum. Det är naturligtvis bekymmersamt att vi inte har en majoritet i riksdag för våra synpunkter, men jag brukar trösta mig med att varje ny tanke börjar hos en ensam individ. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 11.) § 6 Några ändringar i lagen om disciplinansvar inom totalförsvaret Några ändringar i lagen om disciplin-ansvar inom total-försvaret betänkande 2014/15:FöU4 Några ändringar i lagen om disciplinansvar inom totalförsvaret (prop. 2014/15:22) 33 (SD): Vi debatterar nu försvarsutskottets betänkande FöU4, Några ändringar i lagen om disciplinansvar inom totalförsvaret. funderar jag på vad det är som gör att dessa förändringar görs. Sitter man och tänker: Vad ska jag nu hitta på? blir det rätt, ibland blir det inte riktigt rätt och ibland blir det fel. I många stycken i betänkandet tycker jag att man hamnar rätt, men jag ska hålla mig vid det som jag tycker är helt fel. Det gäller ändringen om disciplinansvar. Man tar alltså i det här fallet bort extratjänsten. Att det finns olika disciplinåtgärder beroende på utlandstjänstgöring och liknande accepterar jag. Vi tycker att det är bra. I många fall är det nödvändigt att ha ett annat regelverk när man är i FN-tjänst i utlandet. Men det är viktigt att man, när man gör dessa förändringar, tittar lite framåt. Vad händer om vi gör en återgång till ett värnpliktssystem? Vi är för det, inte det gamla värnpliktssystemet för det kommer inte tillbaka, men vi är för en variant på ett värnpliktssystem med yrkesofficerare och fast anställda. Det börjar närma sig en majoritet i kammaren för en återgång till en viss form av värnpliktssystem, och då är det bra att ha kvar reglerna om disciplinansvar i form av extratjänst. jag var aktiv yrkesofficer använde vi extratjänsten. Vi använde den till exempel vid för sen ankomst. Det kan vara fråga om att gå igenom säkerhetsbestämmelser på en skjutbana eller någonting annat. Då får soldaten, eller den som kommer , ta igen det. Det bestämmer man på plats. Det direkta utövandet av ledarskapet sker på plats. Det beslut som majoriteten nu är på väg att fatta innebär att det flyttas upp till myndigheten att vidta disciplinåtgärder. Administrationen ökar och det blir krångligare. kommer det befäl eller den som leder verksamheten att strunta i det, för det är inte så allvarligt att man vill gå till myndigheten och anmäla personen i fråga. Man tar bort möjligheten att säga: Du ska få delta i extrautbildning. Du tar igen säkerhetsövningen. Det kan gälla sprängtjänst eller annat som är viktigt och som man måste ta igen. Det är poängen med extratjänsten. En annan viktig sak handlar om att förstå att man på arbetsplatser, framför allt inom totalförsvaret, ska kunna utöva ledarskap direkt. Du har alltså befogenhet att utöva ledarskap även när det gäller den del som handlar om korrigerande åtgärder, och du kan göra det . Ser man tillbaka som jag varit aktiv har det varit utomordentligt få fall där det har missbrukats. när jag började gällde samma regler för officerare. De satt i arresten för orderbrott precis som soldaten fick göra. Det var ingen skillnad. Man hanterade det lite annorlunda, men det var samma beslut och samma verkan. Ingen klagade på det. har man lite andra lagar som man får förhålla sig till, men just här går ni i majoriteten åt fel håll. För tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 1. Några ändringar i lagen om disciplin-ansvar inom total-försvaret I detta anförande instämde (SD). 34 (S): I betänkandet har utskottet behandlat proposition Några ändringar i lagen om disciplinansvar inom totalförsvaret samt en motion som väckts med anledning av propositionen. I propositionen gör regeringen bedömningen att regelverket som avser disciplinansvar för personalen inom Försvarsmakten och i övrigt inom totalförsvaret i grunden bör bestå oförändrat. Regeringen lämnar dock ett antal förslag på ändringar i lagen om disciplinansvar inom totalförsvaret, förkortad LDT. Det föreslås att disciplinpåföljden extratjänst avskaffas. Enligt förslaget ska den nu obligatoriska skyldigheten att besluta om disciplinpåföljd i de fall av disciplinförseelser som inte bedöms som ringa ersättas med en bestämmelse som innebär att myndigheten avgör när en disciplinpåföljd ska beslutas. Vidare föreslås en avgränsning av LDT:s tillämpningsområde gentemot högskolans disciplinregler när det gäller officersaspiranter vid . Dessutom föreslås vissa förtydliganden och språkliga ändringar. Förslaget är att disciplinpåföljden extratjänst avskaffas. Regeringen redogör i propositionen för att disciplinpåföljden extratjänst i praktiken inte används inom Försvarsmakten, varken vid förbanden eller i samband med internationella militära insatser samt att varken Försvarsmakten eller de fackliga organisationer som tillfrågats har förespråkat att extratjänst behålls. Inte heller de remissinstanser som tillfrågats har enligt regeringen haft några invändningar mot att påföljden extratjänst tas bort. Vi socialdemokrater konstaterar att genom att disciplinpåföljden extratjänst tas bort uppnås likhet för samtliga personalkategorier och överensstämmelse med det disciplinansvarssystem som gäller för anställda i Försvarsmakten enligt lagen om offentlig anställning, förkortad , där disciplinpåföljderna utgörs av varning och löneavdrag. Vi socialdemokrater gör inte någon annan bedömning än regeringen i denna del utan tillstyrker regeringens förslag att extratjänst inte ska vara kvar som disciplinpåföljd i LDT. Det innebär att disciplinpåföljderna kommer att vara varning och löneavdrag. Enligt förslaget ska den nu obligatoriska skyldigheten att besluta om disciplinpåföljd i de fall av disciplinförseelser som inte bedöms som ringa ersättas med en bestämmelse som innebär att myndigheten avgör när en disciplinpåföljd ska beslutas. I lagen om disciplinansvar inom totalförsvaret görs ett tillägg som innebär att lagens bestämmelser om disciplinansvar inte gäller för dem som genomgår militär utbildning vid Försvarsmakten som en del av en högskoleutbildning vid förseelser mot vilka högskolan får vidta disciplinära åtgärder. Vi socialdemokrater ställer oss bakom även detta förslag. I propositionen föreslås också att Försvarsmakten, liksom tidigare, inte ska omfattas av kravet på anmälan av olycksfall och tillbud till vid internationella militära insatser. trädde vissa ändringar i arbetsmiljöregleringen i kraft. Dessa innebär bland annat att bestämmelsen om arbetsgivares skyldighet att anmäla olycksfall och allvarliga tillbud i arbetet flyttats från 2 § arbetsmiljöförordningen till arbetsmiljölagens nya 3 kap. 3 a §. Några ändringar i lagen om disciplin-ansvar inom total-försvaret Det har uppmärksammats att 5 § lagen om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser anger att 3 kap. 1–4 §§ arbetsmiljölagen ska tillämpas i insatsområdet om inte tjänstgöringsförhållandena hindrar det. Det medför att kravet på anmälan av olycksfall och tillbud nu till skillnad från tidigare även kommit att omfatta Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser, vilket inte varit avsikten. Hänvisningen till 3 kap. 3 a § arbetsmiljölagen i 5 § lagen om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser bör därför tas bort. Vi socialdemokrater har inget att erinra mot detta förslag. Utifrån tidigare erfarenhet som facklig företrädare tycker jag att det är otroligt viktigt att berörda parter och instanser har varit delaktiga i processen. Som jag nämnt har vissa valt att yttra sig, andra inte, men man har haft möjlighet att göra det. Det är en otroligt viktig del i den här processen. Med detta sagt yrkar jag därmed bifall till utskottets förslag gällande propositionen i dess helhet samt avslag på motionen. 35 (M): Vi har en försvarsmakt i förändring. Vi har gjort om stora delar av det svenska försvaret. Jag skulle vilja säga att vi har en mer insatsberedd försvarsmakt än vi haft tidigare, vilket givetvis är positivt. Det har gått från vad som kanske varit till månader. Försvarsmakten är nu mindre, men mer professionell, bättre utrustad och bättre utbildad för att möta framtidens hot. Det är i grunden positivt. Med detta sagt står inte Försvarsmakten utan utmaningar. Dessa är många och svåra och kommer att bli kostsamma om vi ska få ett försvar som kan möta de hot vi står inför. Inte minst gäller detta personalförsörjningen. Vi har sett att många soldater gärna söker sig till Försvarsmakten men kanske inte stannar riktigt så länge som man hade förväntat sig. Men jag tror att vi ska diskutera detta mer , samt givetvis när det senare i vår kommer ett försvarsbeslut, vilket vi från hoppas blir sådant att Försvarsmaktens förmåga kan stärkas. Disciplinansvaret i Försvarsmakten regleras i huvudsak genom två lagstiftningar: , lagen om offentlig anställning, och LDT, lagen om disciplinansvar inom totalförsvaret. Detta har sin grund i att man har olika personalkategorier inom försvaret, dels en värnpliktsarmé som är under utfasning, dels anställda – som soldater, sjömän och gruppbefäl. Det finns även officerare som är stamanställda. Den förändring som görs sker givetvis i ljuset av den omvärlds- och organisationsförändring som sker inom Försvarsmakten och vår omvärld. Värnpliktiga fick tidigare kanske hugga ved när de kom för sent eller på annat sätt inte uppfyllde sina åligganden och utförde vad som förväntades. Det är inte riktigt lika relevant. Det står också ganska klart att de konventioner som reglerar tvångsarbete – eller extratjänst, beroende på hur man definierar det – säger att det inte är okej att tvinga stamofficerare eller personer som har anställningsvillkor att göra extratjänst. Man definierar då tvångsarbete eller extratjänst som ett arbete som görs under hot om straff eller ett arbete som görs utan fri vilja. Det finns i ett undantag för lagstadgad obligatorisk militärtjänst, men den personalkategorin har vi i stort sett inte kvar i försvarsmakt. Även om lagstadgad obligatorisk militärtjänstgöring kan omfattas av detta kan det inte omfatta yrkesmilitärer. Därmed finns det en väldigt liten kategori kvar som skulle kunna vara grund för extratjänst. Några ändringar i lagen om disciplin-ansvar inom total-försvaret Det är glädjande att den här propositionen, som initierades av alliansregeringen, har fått ett väldigt brett stöd från både fackliga organisationer och försvarets organisationer. Även Arbetsdomstolen och andra rättsliga instanser har varit väldigt tydliga med att det här är den väg som man borde gå. Även då Försvarsmakten hade en större värnpliktsarmé användes denna disciplinåtgärd endast undantagsvis och i slutändan inte alls. Det tycker jag väl pekar på att det här är en förlegad disciplinär åtgärd. Vi bör ha ett annat ledarskap i Försvarsmakten än detta. Jag vill kort kommentera en ändring i arbetsmiljölagen, som säger att en arbetsgivare utan dröjsmål ska underrätta utsedd myndighet vad gäller tillbud som inneburit allvarlig fara för liv och hälsa. Det här är problematiskt när det gäller våra utlandsstyrkor. Om en svensk FN-patrull i utlandstjänst blir beskjuten av en fiende är det väldigt svårt för att utreda situationen. Det är också svårt för åklagare att inleda förundersökning när detta sker utomlands. Därför är det naturligt att denna lagstiftning ändras. Som sagts av flera talare tidigare anser ingen av remissinstanserna, inte ens , att denna åtgärd bör kvarstå, även om vi tidigare i debatten hört att officerare uttalat att denna lagstiftning borde vara kvar. Men jag har några frågor och synpunkter, eftersom det finns ett par reservationer i ärendet. Jag riktar mig givetvis till . För det första: Tycker ni att extratjänst är ett bra disciplinstraff?