prot · H30918 · 2015-10-22 00:00:00 — Som exempel nämner vi att hyresgäster vid privatuthyrning kan sägas upp när som helst, även om hyresavtalet har ingåtts , vilket skapar en otrygghet och gör det svårt för en hyresgäst att begära ändring av hyresvillkoren, eftersom hen riskerar att sägas upp. Jag vill även uppmärksamma på att det i utredarens uppdrag ingår att göra en lämplig avvägning mellan parternas intressen. Utredaren ska beakta att privatbostäder ofta hyrs av personer som behöver hitta en bostad och därför kan ha en svår förhandlingsposition, som det är viktigt att reglerna ger personer ett intresse av att göra sina bostäder tillgängliga när de inte används. Uppdraget ska redovisas . Vilka förändringar som utredaren bedömer motiverade får vi avvakta och se. 26 (M): Med all respekt undrar jag lite vilken värld som bostadsminister lever i. I har vi nu en för alltmer akut bostadskris som spiller över på i stort sett alla samhällsområden och påverkar människor i alla åldrar, i alla livssituationer och i alla delar av landet. Men i stället för att underlätta byggande och uthyrning av bostäder ägnar den rödgröna regeringen mer tid och kraft åt att försvåra uthyrande av bostad. Jag har därför frågat det uppenbara, mot bakgrund av det stora behovet av fler bostäder, hur förslagen om försvårande av uthyrning av bostad ska leda till ett ökat utbud, bättre utnyttjande och frigörande av fler bostäder i . Bostadsminister och justitieminister klargjorde i en debattartikel införd i att regeringen efter krav från vill begränsa och försvåra möjligheterna till uthyrning av bostad, i synnerhet andrahandsuthyrning. Tilläggas kan, herr talman, att , en förutsättning för det rödgröna regeringsunderlaget, inte har framlagt ett enda förslag för att göra det lättare att bygga fler bostäder utan tvärtom endast lagt fram förslag som begränsar just detta. Alliansregeringen genomförde en räcka effektiva åtgärder och förenklingar vad gäller ökade möjligheter till andrahandsuthyrning för att öka rörligheten på bostadsmarknaden, få ett bättre utnyttjande av befintligt bestånd och stimulera framväxten av en spotmarknad, eftersom avsaknaden av en spotmarknad för bostäder med mer eller mindre kortvariga kontrakt i sig blir ett tillväxtproblem för landet som helhet. Resultatet av de åtgärderna och regelförenklingarna avseende andrahandsuthyrning var att utbudet ökade kraftigt, i synnerhet i regioner med det kanske största bostadspolitiska trycket, den högsta tillväxten och följaktligen det största behovet av detta, det vill säga . I exempelvis ökade utbudet med . Tusentals lägenheter som inte var tillgängliga har kommit ut på marknaden. Återigen, herr talman: Vad behöver är inte fler regler som gör det svårare att hyra ut bostad utan i stället färre regler samt åtgärder som gör det lättare att åstadkomma fler bostäder. I det svar, herr talman, som jag har fått från säger han att det är avgörande att reglerna ger personer ett intresse av att hyra ut sina bostäder när de inte används. Bostadsministern har i övrigt uttalat att det är helt avgörande att man utnyttjar det befintliga bostadsbeståndet i betydligt bättre än , i synnerhet för dem med svag förankring på bostadsmarknaden. Jag har hört bostadsministerns påstådda intention, men jag skulle vilja veta varför det i uppdraget till utredaren inte är tydligt att eventuella lagändringar inte ska leda till att färre lägenheter hyrs ut i andrahand och, herr talman, om kan garantera detta i enlighet med tidigare löften. 27 Statsrådet (MP): Tack, , för denna viktiga interpellation, för vi har en exceptionell bostadsbrist i vårt land. Den behöver hanteras på många olika sätt. Ett av dessa sätt är att investera i fler bostäder när det gäller framför allt hyresrätter, som är enkla att tillgå för unga och studenter vad gäller studentbostadsbristen. Vi har också ett arbete som pågår där det ligger förslag på bord, och vi har också precis fått besked om att vårt förslag om hanteringen av instansordningen, för att förenkla den och kapa tiderna vid överklagande, kommer att kunna läggas på bord, och där vet jag att vi tycker lika, att vi ska fortsätta att jobba för att det ska bli snabbare, enklare och billigare att bygga bostäder, således ett regelförenklingsarbete. Men för att ta vid där slutade undrar jag om helt har missat de skenande andrahandshyrorna, inte minst i men också i andra delar av landet. De statistikuppgifter som vi fick året efter det att regelförändringen skedde uppmärksammade oss på att utbudet ökade momentant i , och , för att sedan vända i och och visa på ett sämre utbud, trots regelförändringen. I ökade utbudet väldigt mycket till en början, för att sedan gå ned och öka lite mindre. Detta är något som har välkomnats av oss, att man kan använda det befintliga beståndet bättre. Men det kan inte heller ha undgått någon att de som råkar illa ut på andrahandshyresmarknaden är beroende av politiker som lyssnar och förstår vad de råkar ut för. Vi har en situation på andrahandshyresmarknaden där unga människor utnyttjas och hamnar i stora trångmål. Det är något som både jag och naturligtvis tycker är helt oacceptabelt. Som regeringsföreträdare är det min uppgift att lyssna på de signaler som vi får och ta reda på orsakerna bakom förhållandena. Då hjälper det inte – i alla fall inte om man sitter i regeringen – att hänvisa till statistik från ett förvisso viktigt håll men ändå en köp-och-sälj-sajt, utan då är det viktigt att den myndighet som har expertkunskapen och helhetsbilden kan ta reda på vad som döljer sig bakom den här typen av rapporteringar. För att det hela inte ska vara baserat på anekdotiska uppgifter är det ännu viktigare att vi får in bra underlag. Det är och hans parti betjänta av, och det är också regeringen betjänt av. Från vår sida är det viktigt att vi, när vi tar till åtgärder, baserar dem på underlag som faktiskt är rättvisande. Därför pågår det en mer omfattande kartläggning av privatuthyrningslagens effekter, bland annat avseende hyres- och utbudsnivåer. Den genomlysningen och kartläggningen kommer att redovisas , alltså i slutet av den här månaden. När det gäller en del av den utredning som vi har tillsatt är uppdraget också att baka in i frågan. 28 (M): Det grundläggande problemet är att regeringen har initierat detta därför att man hade ett krav på sig från . Det är ett problem i sig, för har inte lagt ett enda eget förslag för fler bostäder för fler människor i . De enda förslag som man har lagt är egentligen förslag som försvårar byggandet, uthyrandet och köpandet av bostäder i , och det är inte riktigt det vi behöver för att hantera bostadskrisen. Vad vi behöver är fler bostäder för fler människor. Givetvis välkomnar även vi ett bra underlag och bra fakta vad gäller andrahandsuthyrningen. Det är väl också så att mycket ligger i betraktarens öga. När man beskriver att andrahandshyrorna har exploderat ska man komma ihåg att de i ökade första året och , återigen utifrån den aktör som bostadsministern själv berörde. Men om det är en explosion att hyrorna ökade första året kan vi också konstatera att det inte betraktas som en explosion när utbudet ökade första året. Detta handlar inte om att få fler bostäder, utan detta handlar egentligen om att försvåra uthyrningen. Men jag förstår att man här har ett krav på sig från och att man egentligen inte har något annat val än att vika sig för detta krav, även om det kommer att slå mot hela landet och i synnerhet mot tillväxtorterna. Återigen: Jag har hört och jag har förstått bostadsministerns påstådda intention med detta. Men kan bostadsministern stå upp för det löfte som han har gett, alltså att man inte vill se till att färre lägenheter hyrs ut i andra hand? Och varför finns det inget konkret uppdrag till utredaren att man ska garantera detta i enlighet med tidigare löften? Detta skulle jag vilja ha svar på. 29 Statsrådet (MP): Jag tackar för ytterligare förtydliganden när det gäller den ingång som han hade i sitt första anförande, nämligen att denna interpellationsdebatt egentligen inte handlar om värnandet om möjligheterna att hyra ut och om att vara andrahandshyresgäst utan om att försöka få till någon form av diskussion om huruvida påverkar regeringens politik eller inte. Detta är mycket intressant. Det är möjligt att en sådan debatt kanske bör tas med bostadspolitiske talesperson i utskottet och inte med det statsråd som har ansvar för att se till att andrahandshyresmarknaden fungerar bra. Så sent som var vi i och vår samarbetspartner i regeringen, Socialdemokraterna, med och röstade igenom lagändringar för ökad uthyrning. Det är handling och inte ord. Det gjorde vi i denna kammare. Vår åsikt är fortfarande att andrahandsuthyrningen är en viktig del för att fler ska hitta en bostad och för att det befintliga beståndet ska kunna användas på ett mer ändamålsenligt sätt. Uthyrning i andra hand behövs för att bostadsbeståndet ska kunna fungera såsom det är tänkt men som det inte gör och såsom det inte har gjort, , som hade huvudansvaret för regeringsarbetet. Jag förstår därför inte på vilket sätt kan föra upp detta som en oerhört viktig del av en fungerande bostadsmarknad när vi i stort tycker likadant på detta område. Däremot tyckte vi inte likadant när det gällde de ändringar som den moderatledda regeringen drev igenom när det gäller möjligheterna för bostadsinnehavaren att ta ut högre andrahandshyror och när det gäller den minskade tryggheten för andrahandshyresgäster. Där såg vi flera problem och röstade därför nej till detta här i kammaren. När vi nu får starka signaler från framför allt unga och studenter om negativa effekter av förändringarna är det något som vi givetvis måste följa upp. Oppositionspolitikerns roll är naturligtvis att lyfta fram saker som man uppfattar som missförhållanden eller felaktigheter och förändringar i fråga om förslag som skulle kunna leda till en bättre bostadsmarknad. Men det är också regeringens roll, och det är min stora och viktiga uppgift som statsråd, att se till att förstå vad det är som händer och som inte händer på bostadsmarknaden. Då kan vi inte ta i beaktande att det är anekdotiska uppgifter eller uppgifter från en viktig köp- och säljsajt. Men myndigheterna, som är experter på området, måste få möjlighet att i den takt som föranleds av situationen – alltså i snabb takt – ta reda på vad som är fakta i målet. Detta kommer vi att få reda på i slutet av . Denna läsning kommer att bli intressant. Myndigheterna tar egentligen inte i beaktande att det är jag, alltså regeringen, som har gett uppdraget eller att det är en vänsterpartist eller en moderat som har tyckt si eller så. De tittar på fakta utifrån den verklighetsbild som finns på bostadsmarknaden. Jag kan därför försäkra om tillförlitligheten hos – det är samma boverk som fanns under den förra och den förrförra mandatperioden som , det är samma generaldirektör och i stort sett samma personal som tittar på dessa frågor – och att vi kommer att ha ett bra underlag. Det kommer att tjäna denna debatt väl, så att åtminstone brösttonerna kan sorteras bort. 30 (M): handlar debatten inte om kvaliteten på . Det är nog inte någon som ifrågasätter den. Jag noterar att jag inte får något svar på min fråga om man accepterar att detta kan leda till att färre lägenheter hyrs ut. Återigen kan det inte vara rätt att den här regeringen i bostadskrisens ägnar mer tid åt att göra det svårare att bygga bostäder och göra det svårare att hyra ut bostäder än vad man ägnar åt att se till att det blir fler bostäder. Den enda intention som man påstår sig ha för att det ska bli fler bostäder är ett bidrag till industrin som ingen vill ha, som ingen har efterfrågat och som ingen heller tror kommer att fungera. Man måste vara ärlig. Det är klart att en regering som även består av men som dessutom är helt beroende av kanske inte är riktigt den bästa för att få fram fler bostäder i . Det är också ett faktum att det parti som minister representerar är det parti som har motsatt sig flest byggnationer oavsett vilken politisk nivå som det har handlat om. Det har handlat om kommuner, och det har handlat om åtgärder här i riksdag. Att det då är just som inom regeringen har ansvaret för att det ska byggas fler bostäder i är, med all respekt herr minister, lite grann som att sätta en ateist på biskopsbänken. Det kommer inte att fungera. Sluta att ägna er åt att vidta åtgärder som gör det svårare att hyra ut bostäder! Ägna er åt åtgärder som leder till att det byggs fler bostäder i hela för alla! Det är vad politiken ska ägna sig åt. Sluta kommentera bostäder! Börja agera, herr minister! 31 Statsrådet (MP): Jag skulle med enkelhet kunna ge mig in i den pajkastning som ibland gör sig skyldig till. Då skulle jag kunna räkna upp ett antal kommuner, moderatledda sådana, som inte riktigt har rosat marknaden med att bygga fler av de bostadstyper som unga och studenter efterfrågar. Men detta tänker jag inte göra eftersom det är ett sätt att debattera som är på en relativt låg nivå. Jag ska ta upp två påståenden, nämligen att vi som regering skulle göra det svårare att bygga och göra det svårare att hyra ut. Det första påståendet handlade om att vi skulle göra det svårare att bygga bostäder. De förslag som vi har lagt på bord, och de som också kommer, är sådana förslag som har välkomnats av alla som bygger. Det handlar om instansordningen, där vi tar bort länsstyrelserna vid överklagande av detaljplaner och där vi ser till att kapa . Antagligen handlar det om mycket mer i vissa fall och lite mindre i andra fall. Det är någonting som har välkomnats. Jag vet att tycker att det är bra. Det är därför lite märkligt att skakar på huvudet som att det inte skulle vara något bra förslag. Vi har fått en bullerförordning på plats som gör det möjligt att bygga små bostäder på platser där det annars inte byggs små bostäder. Jag vet att detta också är någonting som har välkomnats, och dessutom egentligen inte varit på plats som har lett arbetet i . Det andra påståendet handlade om att vi skulle göra det svårare att hyra ut. Då utgår från att ändrade regler försvårar för uthyrare och pekar på förhand ut möjliga regeländringar som försvårande när en utredning med stöd av analys ska analysera frågorna och föreslå förbättringar. Mer stabila regler kan bara skapa trygghet för dem som vill flytta från en bostad till en annan eller till en annan stad. Det är någonting som vi välkomnar. Överläggningen var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2015/16:59 om statliga bolag och 32 Närings- och innovationsminister (S):  om jag anser att det är lämpligt att företrädare för statliga bolag sitter i styrelserna för och dess organisationer och där, genom opinionsbildning, aktivt motarbetar regeringens politik  om jag anser att det är lämpligt att de statliga bolagen betalar i avgifter till som tar ställning i politiska frågor som står i strid med ägarens, det vill säga statens, uppfattning  om jag anser att det är rimligt att statliga bolag, som arbetar på det allmännas uppdrag och ska vara opartiska, genom sitt medlemskap i utmanar sin ägare i flera politiska sakfrågor  om jag avser att ta fram riktlinjer för de statliga bolagens opinionsbildning, i likhet med dem som finns för statliga myndigheter, i syfte att säkerställa att de statliga bolagen uppträder neutralt. Jag vill inledningsvis säga att bolagen med statligt ägande är en självklar och viktig del av svenskt näringsliv. Det är naturligt och bra att bolagen på olika sätt deltar i samhällsdebatt och utveckling. Det är något positivt och självklart. Ett sätt att göra det på är genom branschorganisationer som driver viktiga frågeställningar för olika branscher och för svenskt näringsliv i stort. sker det i överensstämmelse med regeringens linje på området och ibland i överensstämmelse med andra åsikter. I flera fall har bolag med statligt ägande påverkat näringslivet i positiv riktning. Bolagen med statligt ägande lyder liksom övriga svenska aktiebolag under aktiebolagslagen (2005:551). Styrningen av bolag ska inte blandas ihop med styrning av myndigheter, som sker främst i enlighet med förvaltningslagen. Enligt aktiebolagslagen ansvarar styrelsen för bolagets organisation och förvaltningen av dess angelägenheter och har, liksom bolagets ledning, att se till bolagets bästa. Det är styrelsen som utser bolagets verkställande direktör och som gör bedömningen av hans eller hennes övriga uppdrag. Jag kan vidare konstatera att det står var och en fritt att inom ramen för regeringsformens bestämmelser om föreningsfrihet sammansluta sig med andra för allmänna och enskilda syften. Regeringen ställer höga krav på bolagen med statligt ägande, inte minst på området hållbart företagande, och bolagen ska i övrigt agera på ett sådant sätt att de åtnjuter offentligt förtroende. Jag utgår därför från att representanter för bolagen med statligt ägande för fram argument och ståndpunkter i debatten som är balanserade och välgrundade. Jag har mot bakgrund av det anförda inte för avsikt att vidta några åtgärder med anledning av frågor. 33 (V): Jag tackar närings- och innovationsministern för svaret. Jag saknar dock en del av svaret, nämligen när det gäller lämpligheten i de 30–50 miljonerna. Jag frågade hur ministern ser på det och om det är lämpligt att man bidrar med den summan. Vad gäller slagsidan i hur man ser på vad som är lämpligt att redovisa ska statliga bolag så fort de får in resurser från det allmänna redovisa dessa, enligt lagen om insyn i vissa finansiella förbindelser. Men när statliga bolag ger resurser i form av finansiellt stöd till direkt opinionsbildning kan de neka redovisning av detta, och säger själv att opinionsbildning är en av hörnstenarna i deras verksamhet. Därför undrar jag lite grann varför det är så hemligt med till exempel summorna eller vad de bidrar till, när det åt andra hållet är jättenoga. Lagen är inte så gammal; ministern vet när den kom, vilka som drev igenom den och syftet med den. Där ställer jag mig alltså frågande. Varför ser man inte ett problem med att det först och främst inte redovisas? Att statligt ägda bolag ska agera föredömligt och på ett sådant sätt att de åtnjuter offentligt förtroende tycker jag också är viktigt. Där vill jag fråga om ministern inte ser något som helst problem när den här diskussionen kommer fram. Han vet mycket väl varför jag reagerar och vilka skriverier som är anledningen, men helt klart är det så att diskussionen förs. Precis som närings- och innovationsministern var inne på tycker jag att det är viktigt att vi har förtroende för de statliga bolagen och att de deltar i debatten. Det är dock stor skillnad när man är med i en opinionsbildning mot ägarens syfte, så att säga. 34 Närings- och innovationsminister (S): Jag tackar för förtydligandet av och uppföljningen till frågan om transparens och öppenhet. Jag har läst ST:s rapport, och de föreslår egentligen att de statligt ägda företagen borde lämna . Men om man hoppar över det och går direkt in på frågan om öppenhet och transparens är det en väldigt viktig fråga för mig som näringsminister med ansvar för de statliga bolagen. Jag tycker att det rapporten tar upp om vikten av transparens kring medlemskap, opinionsbildning – att man är öppen och tydlig med det – är en bra sak att peka på. Jag har höga krav på statens företag och förväntar mig att de agerar öppet och transparent, så jag kommer att föra en löpande dialog med bolagen om att de är öppna med om de är med i olika organisationer och hur de agerar för det. Det tycker jag är en klok synpunkt. Däremot andas interpellationen i övrigt ett ifrågasättande när det gäller att vara med i en branschorganisation, och det vill jag ändå ta ställning för. Den här regeringen tror att det är viktigt med parter på arbetsmarknaden; vi vill gärna se att partsmodellen stärks i . Då är det viktigt att också de statliga bolagen kan vara med, vara kollektivanslutande parter och upprätthålla partssystemet. Branschorganisationer har – det vet – viktiga funktioner på dagens arbetsmarknad. De påverkar och förbättrar villkoren för sina medlemmar, och de kan ge råd och stöd i arbetsgivarfrågor. De biträder arbetsgivare i förhandlingar och domstolsprocesser. Det är viktigt för alla arbetsgivare, även arbetsgivare som har ett statligt ägande, att kunna få det stödet och den hjälpen. Man kan ibland jobba med branschspecifika frågor men ibland också med breda frågor. Det är där jag väljer att vara tydlig i mitt interpellationssvar. Jag tror inte att vi kan vara hur starka åsiktspoliser som helst kopplat till de statliga bolagen. Skulle jag som näringsminister välja att vara det skulle jag nämligen kunna välja att lyssna också när bolagen vill vara pådrivande i någon fråga. Jag vet ju att de statliga bolagen är med i andra initiativ än . Till exempel har vi ett antal statliga bolag som är med i Hagainitiativet. Jag vet inte om har träffat dem, men det är ett initiativ med bolag som vill gå längre fram i omställningen av energisystemet och med hållbarhetsfrågorna i sina bolag. De har satt upp väldigt höga klimatpolitiska målsättningar, som går längre än de av beslutade klimatpolitiska målsättningarna för . Där ingår både och som två statliga bolag. Jag noterade också att Swedavia, det statliga flygplatsbolaget, har ingått ett samarbete med flera av flygbolagen. De har en målsättning om ett fossilfritt inrikesflyg 2030. Det är faktiskt ingenting har fattat beslut om, men Swedavia agerar ändå som en plattform – ihop med flygbolagen – för att se vad man kan göra för att ytterligare snabba på processen för förnybar energi kopplat till flygbranschen. Man får alltså vara lite försiktig när man säger att de statliga bolagen inom sina områden inte ska kunna delta i samhällsdebatten och faktiskt lägga fram sakliga synpunkter på hur man kan komma vidare. är det bekvämt för en regering att få stöd från de statliga bolagen, men ibland kan bolagen säga någonting regeringen kanske inte uppskattar. Därför tycker jag att man ska vara försiktig med att säga att statliga bolag aldrig får ha en uppfattning om utvecklingen på sin marknad eller hur verksamheten ska bedrivas. De ska dock göra det föredömligt, och de ska åtnjuta allmänhetens förtroende. Därför ligger det ett stort ansvar på styrelse och ledning för de statliga bolagen att ta det under övervägande. 35 (V): Jag hoppas att det ministern berättade ingår i de fall då bolag med statligt ägande påverkar näringslivet i positiv riktning. Jag hoppas att det var en del av det. (Närings- och innovationsminister (S): Exakt.) Det håller jag med om. Jag har också traskat över till , då ministern har suttit på andra sidan bordet i förhandlingar om löner. Jag håller med om att det ska finnas en organisation som har ett paraply, men det är opinionsbildningen jag reagerar mot – att man penningmässigt och aktivt deltar i en opinionsbildning mot visioner och syner som ägaren har. Det är det jag ser som problematiskt. Jag håller med om det finns en positiv del, alltså att det finns andra organisationer som inte har den agendan. När den borgerliga regeringen tog fram tydliga principer för de statliga myndigheterna och deras information skulle de inte bedriva opinionsbildning, och jag tycker att det var bra. Det finns säkert en bra grej med det. Det är lämpligheten i att statliga bolag deltar i opinionsbildning jag främst reagerar mot. 36 Närings- och innovationsminister (S): Då vill jag bara avslutningsvis tacka för interpellationen. Men jag vill också tacka ST för att ha skrivit rapporten för den lyfter ju ett antal principiella frågor, inte minst frågor kring öppenhet och transparens. Där tror jag att vi har något att lära av den här diskussionen. Om man väljer att ingå i en organisation ska man vara öppen med det, förklara syftet med det men också kunna redovisa till exempel vilka kostnader det medför. Den öppenheten och transparensen tror jag är viktig. Sedan tror jag, precis som är inne på, att branschorganisationerna är viktiga för partsmodellen i och kan vara ett stöd också för statliga bolag.