prot · H209122 · 2015-09-03 00:00:00 — Man tittar på vilka regeländringar som skulle behövas i det svenska systemet, men här behövs även en växelverkan för att få ett internationellt regelverk på plats som vi i behöver vara beredda på att ligga långt framme och snabbt kunna justera de regler som behöver justeras här. Sammantaget vill jag säga att vi ligger långt framme. Det finns från statens sida ett mycket aktivt understödjande av utvecklingen både i form av myndigheter som aktivt bidrar i regelutformningen och följer den tekniska utvecklingen och i form av att exempelvis stöder projektet , som är ett forsknings- och innovationsprogram och handlar om just autonoma fordon och det som kallas intelligent infrastruktur. Det finns helt självstyrande fordon men också det som kallas vehicle-to-vehicle, det vill säga där fordon talar med varandra, och vehicle-to-infrastructure, där fordon talar med infrastrukturen. På alla dessa områden pågår ett intensivt arbete som vi försöker understödja både genom att ta fram den nya tekniken och genom att se till att regelverket hänger med. 121 (M): Jag tackar statsrådet för det uppföljande svaret. Det har tidigare förts diskussioner om hur vi ska utforma vårt regelverk för hur man får och inte får framföra fordon i . Bland annat har det förts en debatt mellan mitt parti å ena sidan och statsrådets parti å andra sidan om vilka regler vi ska ha för förbud mot körning med mobiltelefon och allt vad det nu kan vara. Ska jag tolka statsrådets svar som att Socialdemokraterna och regeringen nu släpper den linje man har haft i fråga om regelverket för att göra andra saker vid ratten än explicit att köra bil? Köper man nu den linje som mitt parti har fört fram – att vi ska ha en teknikneutral lagstiftning som reglerar förmågan att framföra fordonet utifrån de förutsättningar som ges i stället för att förbjuda folk att prata i mobiltelefon när bilen ändå kör sig själv? 122 Statsrådet (S): Jag skulle vilja säga att det är en väsentlig skillnad mellan å ena sidan att framföra ett fordon där det är föraren som ska ha ansvar för att ha full kontroll över hur fordonet framdrivs samt vilka regler som ska styra hur man ska agera som förare och å andra sidan ett system där föraren i praktiken inte har möjlighet att ingripa eller åtminstone inte behöver göra det, utan där fordonet på egen hand justerar hastighet, bromsar för fotgängare och andra hinder och så vidare. Det är två helt olika frågeställningar. Jag tycker att det är givet att så länge man inte har en bil som kör själv ska man ha full koncentration på att framföra fordonet. När vi däremot har bilar som inte längre kräver detta behöver vi ett helt nytt regelverk. Då handlar det om sådana saker som ansvarsfrågan. Om en olycka inträffar, vem är ansvarig? Det är ju svårt att ställa ett fordon till svars. Är det tillverkaren, är det ägaren eller är det trots allt föraren? Den typen av frågor behöver redas ut. Man behöver också se till att den lagstiftning och de regelverk som tas fram är teknikneutrala, det vill säga att de tar sikte på fenomen snarare än på enskilda tekniska lösningar. Det kommer att krävas ett ganska ordentligt arbete för att komma fram till lagstiftning och regelverk som säkrar att vi kan hålla någon ansvarig om det inträffar saker och hur det ska se ut. Till detta finns det kopplat frågor som inte staten direkt ansvarar för. Det handlar till exempel om försäkringsfrågor, där detta att kunna fastställa vem som är vållande till en händelse är i allra högsta grad väsentligt. Hela försäkringssystemet, hela försäkringsbranschen, jobbar parallellt med att fundera på hur man kommer att hantera den här typen av frågor framöver. Man kan ändå konstatera att det här är en otroligt spännande utveckling. Det finns en enorm potential i att kunna använda vägar och gatumiljöer mer effektivt eftersom man kan ha kortare avstånd mellan bilar, smalare vägrenar och så vidare med autonoma fordon, i att kunna minska utsläpp eftersom de här fordonen kör ekosmart alldeles av sig själva och inte minst i trafiksäkerhetshänseende. Men då bör vi veta att den teknik som finns också fungerar i praktiken. Det finns en hel del som handlar om att säkerställa att man inte får intrång i de datorer som kommer att vara involverade i att styra trafiken. Även om tekniken har kommit långt är vi alltså fortfarande i början av en spännande utveckling. Jag tror att det är viktigt att vi ser till att ligga långt fram men också att vi agerar på ett sådant sätt att vi inte undergräver förtroendet för den nya tekniken utan ser till att vi har regelverk som gör att människor känner sig trygga med det nya. 123 (M): Tack, statsrådet! I diskussionen om ansvar och vem som ska avkrävas ansvar håller jag helt och hållet med statsrådet om att det är en viktig fråga. Vi får inte hamna i samma situation som i när en mask hade ätit sig in i påvens stolsben så att stolen föll och man ställde masken inför rätta för detta eftersom påven självfallet inte kan ligga på golvet. Jag tror inte att vi ska behöva hamna där. Det blir liksom en absurd situation. Jag tror att vi kommer att kunna hitta vägar framåt i detta. Då måste ligga i framkant. Det är lite grann därför jag ställer den tillspetsade frågan till statsrådet om det här med att tala i mobiltelefon. Vi har försökt vara tidiga på bollen för att se till att vi har ett regelverk som kan hantera de innovationer som kommer så att vi inte är tvåa på bollen och reaktiva gentemot den utveckling som vi ser. Jag minns inte vem det var, men någon intelligent person sa att detta att hålla på med politik handlar mycket om konsten att se runt hörn. Det är det vi måste ägna oss åt här. Då duger det inte riktigt att bara invänta internationellt tillsatta utredningar eller att bara förlita sig på att andra driver utvecklingen framåt, utan vi måste vara först på bollen. Vi måste vara de mest progressiva på detta om vår svenska bilindustri men också vår svenska marknad ska vara den som är mest mogen för den utveckling som kommer. Jag tycker att vi lämnar den vatikanska lagstiftningsfrågeställningen därhän och hoppas att vi tillsammans, oavsett vilket parti vi tillhör, kan sikta på att se till så att lagstiftning är den mest moderna på området. 124 Statsrådet (S): Till all lycka är det ju inte så att vi sitter med armarna i kors och inväntar att andra ska göra någonting. Tvärtom är och svensk industri oerhört aktiva i att driva på regelförändringar och att framhålla vikten av att regelverk, lagstiftning och konventioner av olika slag hänger med i utvecklingen. Där är vi pådrivande i internationella sammanhang. Vi är ytterst aktiva genom våra myndigheter och andra aktörer i de arbetsgrupper som finns, så det är inte alls så att vi sitter här hemma på kammaren och väntar på att någon annan ska göra det – tvärtom. Vi har också i framför allt en aktör som ligger oerhört långt fram i den tekniska utvecklingen, och vi understöder det genom att aktivt medverka i de försöksprojekt som rullas ut. Där ligger vi långt fram. Jag har varit i såväl och som och berättat om det här och att vi faktiskt ska ha självkörande fordon på det allmänna vägnätet i . Det väcker ett enormt intresse, för det är vi först med i världen. Det är jättespännande. Vi ska naturligtvis se till att vi drar nytta av att vi ligger så långt framme och att vi inte i onödan bromsar utvecklingen. måste vi säkerställa trafiksäkerhet, att ansvarsfrågor är utredda och att det finns en trygghet med att det nya fungerar på riktigt. Överläggningen var härmed avslutad. § 22 Svar på interpellation 2014/15:732 om regeringens cykelstrategi och politik för att främja cykeln som transportmedel 125 Statsrådet (S): har frågat mig när regeringen kommer att överlämna den nationella cykelstrategin till , om jag kan redogöra för vad den nationella cykelstrategin kommer att innehålla samt vilka initiativ i form av lagändringar som jag är beredd att vidta för att främja cykeltrafik i städer i enlighet med tillkännagivande. Cykling är, precis som anför, en viktig del av vårt samlade transportsystem. Men cykelpolitiken är inte ett eget budgetområde, och den förra regeringen tog inget sådant initiativ. Budgetmässigt återfinns medel till cykling i anslaget 1:1 Utveckling av statens transportinfrastruktur respektive anslaget 1:2 Vidmakthållande av statens transportinfrastruktur. För investeringar finns medel till cykling i två anslagsposter. Den ena är Väginvesteringar, och då handlar det om cykelvägar längs det nationella stamvägnät som pekat ut och särskilda insatser som exempelvis trafiksäkerhetsåtgärder. Den andra anslagsposten är Investeringar i regional plan, och där har regeringen delegerat beslutsfattandet till den regionala nivån, som kan prioritera cykelvägar längs övriga statliga vägar men även ge statliga bidrag till kommunernas åtgärder för trafiksäkerhet och miljö. Sammantaget handlar det om investeringar för –2025. Regeringen arbetar på olika sätt för att åstadkomma ökad och säker cykling. Ett led i arbetet är framtagandet av en nationell cykelstrategi. tillkännagivande om att främja cykeltrafik i städer och pröva möjligheten till regeländringar bereds inom ramen för detta arbete. Regeringen avser att återkomma i frågor rörande främjande av cykling och hur regeringen avser att arbeta vidare med att ta fram en nationell cykelstrategi. 126 (M): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Vi verkar vara rörande överens om att cykeln har stor potential i fråga om att avlasta vårt transportsystem och förbättra luftkvalitet och miljö i våra städer men också säkerställa att människor får bättre hälsa genom att kunna motionera på väg till jobbet. Alliansregeringen tog ett antal viktiga steg för att främja cyklingen i . Det handlade om att uppvärdera cykeln som en del i det samlade transportsystemet, att tillsätta en cykelutredning, som gav ett antal skarpa förslag på hur man kan underlätta för cyklingen i vårt land, och också om flera insatser i vår nationella transportplan, där det faktiskt finns totalt cykelväg och . Det är avsevärt mer än tidigare planperioder. Men det behövs mer. Cykelns roll i transportsystemet måste uppvärderas. tog beslut om att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att vi vill se en nationell cykelstrategi. Därigenom ville att cykeln tydligare än ska betraktas som ett eget trafikslag. Strategin ska ge förslag på hur vi kan få en sammanhängande och säker infrastruktur för cyklister. Det behövs också regelförändringar för att öka cyklingen i våra städer, och cykelpendling behöver underlättas. Från Alliansens och sida vill vi se en proaktiv cykelpolitik. När vi bjöd in statsrådet till utskottet under behandlingen av cykelfrågorna , för att höra hur regeringens arbete med cykelfrågorna går, stod det klart att regeringen då satt med ett tomt papper. Inget arbete hade påbörjats, och det fanns inga konkreta förslag. Detta är ändå en förvånande brist på idéer när man konstaterar att åtminstone ett av regeringspartierna gärna gör en stor sak av att man är cyklisternas bästa vän. Utskottet ville alltså mer, därav tillkännagivandet till regeringen. Det har gått . För oss i Alliansen är det angeläget att få på plats en nationell cykelstrategi väldigt snart. Cykelpolitiken är i huvudsak ett lokalt och regionalt ansvar, men vi behöver också gemensamma standarder och regler från nationellt håll. Och det brådskar, fru talman, för vissa rapporter menar att vi inte är på väg att nå den andel cykling som vi vill uppnå, inte minst i våra städer. Därför kan jag beklaga att vi inte kan få något konkret besked om när strategin kommer. Tyvärr låter det lite i svaret som att arbetet kanske inte ens är påbörjat. Låt mig då fråga statsrådet: arbetet på en nationell cykelstrategi påbörjat? Kan statsrådet ge någon fingervisning om ungefär när vi kan förvänta oss en strategi – blir det eller ? Kan statsrådet säga något mer om när regeringen ämnar lägga fram en sådan här strategi? I detta anförande instämde (M). 127 Statsrådet (S): Arbetet är påbörjat. Det tillkännagivande som kom skedde egentligen efter att vi redan hade påbörjat ett arbete inom med att förbereda för en cykelstrategi. När jag var i utskottet var det också från min sida en inbjudan till utskottets ledamöter från alla partier. Jag tror inte att det finns så stora politiska skillnader när det gäller att det är viktigt med cykling och att ge rätt förutsättningar. Därför vill jag redan tidigt i processen öppna för inspel och goda idéer och också kunna ta med de viktiga frågor som utskottsledamöter från andra partier skulle kunna skicka in. Tyvärr fick jag ingenting med mig när jag träffade utskottet. När nu säger att allianspartierna har väldigt många goda förslag skulle jag uppskatta att få ta del av dem. Det hade varit fantastiskt bra om vi kunde arbeta in dem i en cykelstrategi som också skulle ha brett politiskt stöd i , vilket jag tror skulle vara en stor fördel. Jag tror också att det är viktigt att vi samverkar med andra. Precis som säger och vi framhåller i interpellationssvaret och på andra sätt är inte cykelfrågan i första hand ett statligt ansvar, utan det är framför allt regioner och kommuner som vet var cykelstråk är lämpliga och har bäst möjlighet att prioritera de lokala trafiklösningarna. Därför behöver vi vara i nära samarbete med SKL och kommuner om vilka åtgärder som behövs och eventuellt ha gemensamma riktlinjer eller målsättningar för cyklingen. Det andra är att det finns en hel del intresseorganisationer som tycker att cykling är väldigt viktigt. Regeringen vill bjuda in dem under arbetet och framtagandet av strategin. Det är ganska lätt att sätta sig på sin egen kammare och skriva ihop ett antal mer eller mindre begåvade förslag, men på samma sätt som vi har arbetat med andra strategier har vi för avsikt att bedriva den här typen av arbete i väldigt stor öppenhet och involvera så många intressenter som möjligt för att slutprodukten ska ha så brett stöd som möjligt och vara så genomförbar som möjligt. Det finns också ett pågående arbete som leder och som handlar just om cykling. Vi vill vara noga med att inte spela över det utan se till att det arbetet också inlemmas i det arbete som pågår med cykelstrategin. Avslutningsvis vill jag bara påpeka att i princip alla de förslag som lade fram är genomförda. Det finns egentligen bara ett förslag av större vikt som inte är genomfört, och det beror på att remissinstanserna var väldigt splittrade i sin syn. Detta har vi för avsikt att titta på en gång till under framtagandet av strategin. Men jag välkomnar ett aktivt deltagande också av i det här arbetet. 128 (M): Tack, statsrådet, för den utsträckta handen! Den tar vi gärna, naturligtvis. Jag tycker liksom statsrådet att det är väldigt bra med en dialog och att vi kan hjälpas åt i de här frågorna. Där tror jag kanske inte att de stora konflikterna ligger. Så är det. När det gäller mötet i utskottet hade vi kanske lite olika förväntningar. Vi i utskottet upplevde nog att vi kallade ministern för att hon skulle redogöra för regeringens arbete och inte att det skulle bli en allmän frågestund eller så. Men jag välkomnar att vi kan samarbeta. För min del har jag ett antal ingångsvärden. Det handlar om att det måste bli enklare, säkrare och tydligare regler för cyklister. Det måste bli enklare på så sätt att vi behöver fler cykelbanor och sammanhållna cykelstråk, även över kommungränser. Vi måste underhålla våra cykelvägar även , så att människor kan etablera en vana som kan hållas över oavsett årstid. Det ska bli säkrare genom tydligare separerade cykelbanor. Det är nödvändigt inte minst för att vi ska nå målet om noll dödsfall i trafiken. I de olika trafiksäkerhetsanalyser som görs ser vi att mycket går åt rätt håll, men det går tyvärr åt fel håll just när det gäller cyklingen. Där ser vi snarare en ökande tendens som på det stora hela påverkar utfallet i vårt trafiksäkerhetsarbete. Det är olyckligt. Det ska bli tydligare så till vida att vi måste få tydliga och logiska regler på plats. På många håll ser vi att trafikreglerna är anpassade efter bilister. Inte minst i våra städer blir det ibland väldigt konstigt: Trafiksignaler är anpassade till hur det tar för en bil att röra sig en viss sträcka, och sedan har vi frågan om att cyklister ska kunna svänga höger vid rödljus, till exempel. En del sådana regler kan jag skicka med statsrådet att man bör se över. Man ska inte minst titta på många lokala goda exempel. Den förra alliansledningen i satsade en miljard på att utveckla cykelinfrastrukturen i den här staden. Men också en ökad samverkan är viktig, liksom också mer uppföljning och statistik, för att bara nämna några exempel. Nåväl, det är en lång väg kvar innan eller blir som eller när det gäller cykling, men nog måste vi göra en del omprioriteringar i våra städer. Där välkomnar jag som sagt en fortsatt diskussion. Jag får fortfarande inget konkret datum eller ens en fingervisning om när vi kan vänta oss detta. Jag vill bara skicka med att jag tror att det brådskar. Även om det är viktigt att inkludera många fantastiska organisationer som Nya svensk cykling och andra som är engagerade i de här frågorna tror jag att även de upplever att det faktiskt brådskar om vi både vill nå klimatmål och vill se till att cyklingen i våra städer ökar. Jag hoppas att regeringen prioriterar detta högt på dagordningen och att vi snart kan se en cykelstrategi. 129 Statsrådet (S): Ja, det hoppas jag också, ! Jag tycker dock att det är viktigare att det blir en bra, välförankrad och väl avvägd cykelstrategi där man också bibehåller de ansvarsgränser som finns . Det är väldigt lätt för och mig att stå här i och säga vad vi skulle vilja åstadkomma. Men vi måste också vara medvetna om att det krävs ett aktivt deltagande från många fler för att dessa önskemål och mål ska bli uppfyllda. Därför tror jag att det är av helt avgörande betydelse att både kommuner och berörda organisationer får möjlighet att aktivt delta, så att vi också får en acceptans och ett engagemang för att gå vidare i frågorna. Jag tror att vi, när vi tar fram cykelstrategin, också behöver ta in att det ser väldigt olika ut i . Det finns områden i där cykling är väldigt utmanande, där man får vansinnigt mycket motion när man cyklar, och det finns andra områden i som lämpar sig väldigt väl för omfattande cykling, inte bara för atleter utan också för andra. Jag tror också att man ska ta in frågor som rör ny teknik, till exempel hur man ska kunna införliva elcyklar i trafiken på ett bra och säkert sätt. Men jag vill verkligen instämma i den synpunkt som handlar om detta: Vi ser med stor oro på att de oskyddade trafikanterna är mer utsatta för olyckor och att cyklister sticker ut som en grupp som omfattas av fler och svårare skador i trafiken, vilket naturligtvis rimmar väldigt illa med nollvisionen. Jag tror att det är oerhört väsentligt att fokusera på cyklister och andra oskyddade trafikanter i det fortsatta trafiksäkerhetsarbetet. Man behöver inte invänta en cykelstrategi. har uppdraget att arbeta med trafiksäkerhetshöjande åtgärder och där pågår ett arbete. Cykling är en del av uppdrag. Det är naturligtvis bra att det går fort, men det är ännu bättre om det också blir bra. 130 (M): Jag kan konstatera att det är väldigt roligt att vi över huvud taget står här och diskuterar cykel, för jag vet inte om det hade varit självklart för bara . Det visar kanske också att cykeln har fått en uppvärderad roll i transportsystemet. Det tycker jag är väldigt roligt. Precis som statsrådet säger skiljer sig förutsättningarna väldigt mycket åt mellan olika delar av . Det finns anledning att se över några av de konkreta regeländringar jag nämnde, inte minst i stadsmiljöer. Men det handlar naturligtvis också om att möjliggöra snabbcykelvägar och annat för att underlätta för en effektiv arbetspendling. Jag kan konstatera att jag har haft ganska många träffar med Svensk Cykling och andra cykelorganisationer. Nog för att det behövs diskussion, men jag vet att de redan nu har väldigt många konkreta förslag eftersom de har jobbat med frågorna . Mycket av detta finns alltså redan på plats. Jag är verkligen för en gedigen och bra analys av detta. Men låt det inte ta , som sagt. Vi ser nämligen att cyklingen fortfarande behandlas ganska styvmoderligt på många håll i landet. En del städer och en del kommuner inser verkligen vikten av att främja cyklingen, men på många håll är det fortfarande bilismens regler som styr. Vi måste, tror jag, utveckla transportsystem där alla trafikslag kan leva tillsammans och där cyklingen är säker. Jag tror att det är det som hindrar många från att cykla : Man upplever inte att man vågar. Jag får tacka statsrådet för svaret. Det var måhända inte ett konkret besked om när, men jag ser fram emot ett fortsatt bra samarbete för att underlätta för cykling i . 131 Statsrådet (S): Jag ser också fram emot att genomföra det här arbetet. Precis som pekar på ser det väldigt olika ut i kommunerna. En del tar det här på stort allvar och har mycket stort engagemang, medan det har en mer undanskymd placering i andra kommuner. Det talar för att det är av stor vikt att kommunerna blir involverade. Vi har ju inga tvångsmedel för att säga hur kommunerna ska prioritera sina kommunala medel. Jag tror egentligen inte att någon av oss vill ha ett eget budgetanslag för cykling, för det skulle innebära att vi skulle försvåra för kommuner och regioner att göra kloka och väl avvägda prioriteringar i sin trafikplanering. Därför är det av stor vikt att de som förväntas göra jobbet i stor utsträckning är involverade och känner ett engagemang i frågan. Jag har också träffat cykelorganisationer och vet att det finns många goda idéer, men de behöver vägas av mot andra aspekter och andra prioriteringar så att vi får en strategi som är användbar och inte bara blir en pappersprodukt och som kan bidra till mer cykling, säkrare cykling och bättre folkhälsa. Överläggningen var härmed avslutad. § 23 Svar på interpellation 2014/15:733 om vinsterna med en östlig förbindelse i 132 Statsrådet (S): har frågat mig om jag tänker verka för att alliansregeringens utredning av en östlig förbindelse ska fortlöpa i sin nuvarande form samt om jag tänker verka för att regeringen ska lämna förslag om att bygga Östlig förbindelse och därmed slutföra ringleden runt . Den utredning som den förra regeringen tillsatte om utbyggnad av nya stambanor och åtgärder för bostäder och ökad tillgänglighet i storstäderna, den så kallade Sverigeförhandlingen, har enligt sitt direktiv bland annat till uppgift att analysera och pröva möjliga finansieringslösningar för en östlig förbindelse i . Utredningen om en östlig förbindelse fortlöper utifrån beslutade direktiv. Jag ser positivt på att utredningen kommer att förhandla om bland annat åtgärder för förbättrad tillgänglighet och ökat bostadsbyggande i storstadsregionerna. Regeringen avser att avvakta utredningens arbete innan ytterligare åtgärder vidtas. Besked om infrastrukturinvesteringar kommer att lämnas under den planprocess som vi har framför oss. Första steget är det uppdrag som regeringen gav , att ta fram inriktningsunderlag för infrastrukturplaneringen inför planperioden –2029. Regeringens syfte med uppdraget är att hämta in underlag för en proposition med förslag till inriktning för infrastrukturplaneringen och förslag till ekonomiska ramar för planperioden. Jag kan inte föregripa det pågående arbetet med proposition och efterföljande åtgärdsplanering. 133 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Trafikleden Östlig förbindelse är ingen ny fråga, utan det har egentligen planerats för den . Den är tänkt att sträcka sig från Ropsten i norr till i söder. Vägsträckan och förbindelsen skulle förbättra både miljö och trafiksäkerhet samt bidra till fler jobb och en ökad tillväxt. En östlig förbindelse är den sista delen i att fullborda en ringled runt . Vi har just haft en debatt om cykelns roll i samhället.