prot · H20978 · 2015-03-25 00:00:00 — I särskilda fall får polisen insamla registerdata. Men det finns tydligt reglerat vilka sökord man får använda och att det i princip måste föreligga misstanke om brott för att hamna i databasen. Det finns regler för gallring och lagring av data. Inget av detta hade efterlevts när polisen i byggde upp sitt romregister. 4 000 personer, levande och döda, vuxna och barn, var både misstänkta och inte misstänkta för brott. Vi kan inte låta denna företeelse passera obemärkt och föreslå nya saker som skulle förvärra det hela. Detta agerande har i praktiken samtliga myndigheter dömt ut. , Datainspektionen och för bara någon vecka sedan har helt dömt ut detta agerande, herr talman. Vi från välkomnar särskilda ställningstagande om ansvarsfrågan. Kritik riktades i beslutet mot de poliser och polischefer som sanktionerat, upprättat och använt registret utan stöd i svensk lag. , där jag haft förmånen att ingå , har följt frågan noga. De har fått ett uppdrag, beslutad av dåvarande alliansregeringen, att rätta till bristerna. Det har också delvis rapporterats i polisens årsredovisning där man redovisar vilka åtgärder man vidtagit. Exempelvis kan vi i dagens betänkande läsa att rikspolischefen bett rättsavdelningen inom polisen ta fram en handlingsplan. Jag vet att det finns en utpekad person som jobbar med frågan . En annan viktig fråga i betänkandet, som är särskilt aktuell och som jag vill kommentera, gäller polisens arbete mot den organiserade brottsligheten och de illegala vapen som florerar i . Som folkpartist är jag tacksam för att alliansregeringen gjorde ett antal skärpningar så sent som då vi tog ett par steg framåt i arbetet mot vapenbrotten. Då höjdes minimistraffet för vapenbrott från till fängelse. Vi införde också ett nytt brott, synnerligen grovt vapenbrott, i straffskalan. Det finns mycket mer att göra. Det gäller polisens förmåga att förebygga och förhindra brott. Här vill och Alliansen med dagens tillkännagivande till regeringen skicka en signal om att återkomma med lagförslag utifrån den promemoria som finns i . Det gäller även polisens möjlighet att utbyta information med andra myndigheter. och Alliansen har uppmärksammat frågan tidigare. gav dåvarande regeringen ett uppdrag till ett antal berörda myndigheter – , , med flera – att genomföra en gemensam aktion mot den organiserade brottsligheten. Det som behöver göras är att i lag formalisera myndigheternas arbete och inte minst lätta på sekretessen. Det som inte alls aviseras i detta betänkande, herr talman, är arbetet mot grovt vapenbrott. Även här anser att det behöver vidtas fler åtgärder mot det alltmer hänsynslösa våldet. Betänkandet Polisfrågor tar upp vapenfrågor, men i motionerna behandlas i princip handläggningstider, vapengarderober och licensfrågor. har därför inlämnat en interpellation till inrikesministern för att följa upp regeringens åtgärder mot den organiserade brottsligheten. Vår uppgift måste vara att försöka komma åt de personer som på ett eller annat sätt, direkt eller indirekt, utgör en del av infrastrukturen för den organiserade brottslighetens olika moment. Det är sällan en gärningsman agerar helt ensam. anser därför att det är dags att ta ett steg till i synen på vissa vapenbrott och andra brott knutna till den organiserade brottsligheten. Regering och riksdag bör starkt överväga skärpta straff inte bara för dem som begår brottet, utan också för dem som på olika sätt är med och förbereder övergrepp i rättssak. Det kan gälla grovt våld, grovt hot eller grovt vapenbrott. Studier visar att de kriminella gängens drivkraft är pengar. Men när uppgörelser sker mellan gängen visar uppföljningar som polisen och gjort att inslaget av illegala vapen blir allt vanligare. Även om huvudsyftet främst är att hota och skapa rädsla vid utpressning och andra uppgörelser har vi tyvärr sett att vissa är beredda att ta till totalt hänsynslösa metoder för att uppnå sina mål. Denna utveckling måste vi försöka stoppa. Vi måste se över vapenlagen och polisens befogenheter, och vi måste också lätta på sekretessen. Därför är dagens tillkännagivande till regeringen ett viktigt steg. Avslutningsvis, herr talman, vill jag ta upp att svensk polis nu genomgår en stor och välbehövlig omorganisation. Det finns en stor förväntan att polisen ska bli synligare, mer effektiv och mer närvarande i lokalsamhället. En hel del arbete återstår innan vi ser hur organisationen och resurserna, drygt 20 miljarder till svensk polis, landar. Parallellt har myndigheten interna problem som måste lösas. Det gäller it-plattformen, kompetensförsörjningen och utmaningen att använda resurserna rätt så att fler gärningsmän grips och fler brott upp. Ytterst handlar det om medborgarnas förtroende för denna viktiga myndighet. 180 (KD): ska vara ett tryggt land att leva i, oavsett var man bor – på landsbygden, i städerna eller i någon av våra förorter. En av statens kärnuppgifter är att se till att medborgarna känner trygghet. Polisens roll i det brottsförebyggande arbetet är central. Att förebygga brott, att reagera tidigt och att bryta kriminella beteenden är av största vikt. För att lyckas med det krävs inte bara det vi diskuterar angående polisens arbete, utan också ett helhetsperspektiv på barn och ungdomar. Det behövs en stödjande familjepolitik, en bra skola, satsningar på ungas uppväxtmiljö och en offensiv kriminalpolitik. Det behövs också fler poliser i yttre tjänst. Polisen genomgår nu en stor omorganisation, som flera debattörer varit inne på. är polisen en myndighet med en helt ny organisation. Polisen var tidigare uppdelad i 21 myndigheter och . har man slagit samman dem till en polismyndighet. Syftet med omorganisationen är att skapa en tydligare styrning och förbättra resultaten i polisens arbete. Genom att samordna exempelvis administration kan mer av polisens resurser komma ut i lokalsamhället. I den nya polisorganisationen ska så kallade medborgarlöften utfärdas. De ska leda till bättre och tydligare samverkan mellan polis, myndigheter, civilsamhälle och kommuner. Det är viktigt att detta följs och utvecklas, så att verksamheten når upp till de höga förväntningar som finns. Det är också viktigt att syftet med omorganisationen uppnås, att det blir fler poliser i yttre tjänst närmare medborgarna. Därför har redan gett regeringen ett tillkännagivande om att återkomma med en redovisning av vilka åtgärder som vidtagits för att öka antalet lokala poliser. Polisens utredningsresultat måste förbättras. Fler brott ska utredas och leda till fällande dom. Polisen behöver kunna lägga fokus på sina kärnuppgifter. Därför är det viktigt att renodla polisens uppgifter, vilket ett av tillkännagivandena i det här betänkandet tar upp. var inne på det i sitt anförande. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att regeringen väljer att lägga ned en utredning efter det första delbetänkandet. Det är positivt att när vi fattar beslut i den här frågan kommer att sända en tydlig signal till regeringen om att återuppta utredningen om renodling av polisens arbetsuppgifter. Det finns många angelägna frågor som behandlas i betänkandet. Jag tänkte fokusera på ett område som jag tycker är särskilt angeläget. En viktig del i att förenkla polisens arbete och på så sätt få ut mer polisiärt arbete per enskild polisman är att komma till rätta med det uråldriga – höll jag på att säga – avrapporteringssystemet. Det här är ingen ny fråga. Orimligt mycket pengar, hundratals miljoner, brändes på datasystemet Pust, som inte fungerade utan ratades. I stället arbetar poliser i yttre tjänst fortfarande i ett DOS-baserat avrapporteringssystem som heter RAR och vars första utgåva om jag förstått det rätt kom 1987, året då jag föddes. Man har inte Enter, bara Scroll . Man kan inte använda mus utan sitter och trycker på pilar fram och tillbaka. Detta används när polismän ska rapportera in olika händelser. Som sagt är det ingen ny fråga. Det här systemet har funnits med sedan jag föddes. Men sedan jag valdes in i justitieutskottet har jag varit med på flera lite längre arbetspass med poliser i mitt hemlän . En polisman satt med detta avrapporteringssystem och skulle rapportera in en händelse en hel arbetsdag. När han lämnade sin arbetsplats sa han att han skulle behöva sitta med det lite grann också. Han gjorde ett medskick som jag tänkte ta upp här i kammaren , herr talman: behöver inte bli fler poliser, men låt oss göra vårt jobb! Jag orkar inte sitta med det här, väste han fram frustrerat i den där hytten vid E4. Vid ett annat tillfälle förvånades jag av att en polis som skulle skriva in en ordningsbot slog i en pärm som kanske inte var men väl 90-talet för att hitta rätt kod. Min fråga var: Var är din smarta telefon, där du lätt kan slå in det här i en app och hitta den rätta koden? Har du ingen app i telefonen där du kan hitta detta snabbt och smidigt? Polismannen, som kanske var äldre än jag, skakade på huvudet som om jag kom från en annan planet. Polisens brister beträffande it-hjälpmedel är viktiga att komma till rätta med. Det är något som jag lyft fram när rikspolischefen besökt utskottet och även i insynsråd. Jag välkomnar och tycker att det är väldigt positivt att rikspolischefen har sagt att det behövs en teknisk revolution inom polisen. Även om detta kan tyckas vara en intern fråga för polisen att lösa är jag helt övertygad om att vi behöver följa upp detta från politiken. Hur använder poliserna sin arbetstid? Hur används i slutändan skattebetalarnas pengar? Detta är viktigt att följa för att vi ska kunna få ut fler lokala och synliga poliser. Vi kan jämföra med skolans värld. Jag kan inte tänka mig att någon skolpolitiker skulle undvika att ha synpunkter om eleverna satt och knappade på DOS-baserade datorer eller om det var griffeltavlor och kritor som var norm i klassrummen. Det krävs en uppdatering av polisens avrapporteringssystem. Systemet och hjälpmedlen måste vara utformade så att de är enkla och användbara för poliser som arbetar i yttre tjänst. Vi kristdemokrater vill ha fler synliga poliser i brottsutsatta områden. Internationell forskning visar att ökad patrullering i områden med hög brottslighet fungerar brottsförebyggande. Fler synliga poliser är viktigt exempelvis för att ungdomsgäng inte ska få känslan av att ha kontroll över vissa bostadsområden och för att öka tryggheten för övriga boende i området. Därför yrkar jag bifall till vår reservation nr 11 i betänkandet. Jag står också bakom alla tillkännagivanden. Dessutom yrkar jag bifall till Alliansens reservation nr 17, som tidigare ledamöter yrkat på i kammaren. 181 (S): Polisen är en fråga som engagerar. Det hörs på tidigare talare, som valt att lyfta fram många av de olika ämnen som hör till det här området. Att polisorganisationen är helt ny från gör att debatten får en liten särprägel, som poängterade. Väldigt mycket saker är nya. Det känns skönt att vi hade en politisk enighet om att bilda den nya organisationen. Jag tror att vi alla är måna om att det här ska falla ut på absolut bästa sätt. Att utvärdera den nya organisationen i det här läget, knappt efter att den kickat igång, är naturligtvis helt omöjligt. Det kommer att ta innan vi kan se de resultat som vi förväntar oss. Det är ett facit från andra myndighetssammanslagningar och också det som rikspolischefen signalerar. ska allting vara genomfört och klart. Först då kan vi på ett rättvist sätt börja utvärdera och jämföra resultat. Det är förstås svårt när man är en otålig själ, men det är väl bara att förhålla sig till det. Däremot går det bra att sätta upp ett finger i luften för att få veta hur polisorganisationen upplevs . Lite grann beroende på var det här fingret åker upp finns det något olika synpunkter av både positiv och negativ karaktär. Begrepp som ”rörigt” och synonymer till det förekommer frekvent när jag frågar poliser. Många väntar på att de nya chefsbefattningar som ännu inte är tillsatta ska bli klara, så att organisationen och arbetssätten lokalt kan sätta sig. Detta är ingen optimal situation. Det tror jag inte att det är någon som tycker. Men det är förmodligen ofrånkomligt när vi har en så stor organisationsförändring. Ett viktigt mål med omorganisationen är att medborgarna ska uppleva att polisen kommer närmare, någonting som också har sagts här tidigare. Helt enkelt ska fler poliser vara där vi medborgare är, så att vi lätt kan komma i kontakt med dem och känna en ökad grad av trygghet. Det finns på sina håll bland poliser en oro över att man ännu inte känner att man har levererat på det här området. Det är viktigt för oss politiker att vi följer upp detta. Resurserna måste naturligtvis fördelas så att vi når fram till medborgarna. Utmaningarna är många inom polisorganisationen. Jag tycker att redogjorde väldigt väl för den it-problematik som finns. När man som utomstående hör sådana saker tror man lite grann att det är ett skämt, men det är det tyvärr inte. Också annan utrustning som polisen har – det kan vara skyddsutrustning, kameror eller sådant – är inte ändamålsenlig. Det är också någonting som rikspolischef konstaterade när han var ute på några av sina första verksamhetsbesök. Sådana praktiska frågor i polisorganisationen är upp till rikspolischefen och hans chefskolleger att reda ut. Men det finns en frustration i organisationen, och jag förutsätter att vi kommer till en snabb lösning. Den nya regeringen har valt att i sitt regleringsbrev till polisen göra en del förändringar. Den viktigaste förändringen är att den tidigare resultatuppföljningen, som ledde till ett fokus på enkelt mätbara insatser, är borttagen till förmån för ett uppdrag till att själv bättre utveckla den inre styrningen. Målet är enligt regleringsbrevet att säkerställa verksamhet som håller hög kvalitet, är resurseffektiv och har tydligt medborgarfokus. är alltså inte lika tyngt av detaljer som tidigare utan visar en större tilltro till polisorganisationen. Jag tycker det är rätt inriktning. Antalet brott som anmäldes 2014 är fler än 2013, och det är en trend vi måste vända. Statistik kan ju vara lite vanskligt utifrån mörkertal och sätt att mäta. Men oavsett vilket tror jag nog att vi alla vill se tydliga siffror från olika mätningar på att färre utsätts för brott och att fler brott upp. Trafikbrott och våldtäkter är två brottskategorier där anmälningarna ökat mycket. De två brotten är uppenbart olika till sin karaktär på väldigt många sätt, bland annat eftersom trafikbrott i stor utsträckning upptäcks utifrån hur polisen prioriterar arbetet just med dem. När det gäller våldtäkter, däremot, handlar det om hur många som utsätts och hur många som både vågar och känner att det är meningsfullt att anmäla. Det är mycket lättare för polisen att ge sig ut på jakt efter trafikbrott än till exempel våldtäktsbrott – tråkigt nog, får man väl säga. Trafikbrotten kan förebyggas genom ett mer strategiskt arbete från polisen, medan vi får inse att det är mycket svårare med våldtäkter. Där är det en helt annan karaktär av attitydförändrande och förebyggande arbete där människor måste förstå att andra människor äger rätten till sin egen kropp. Det brottsförebyggande arbetet åligger många andra aktörer än bara polisen. När det gäller det brottsförebyggande arbetet annonserade justitieministern i går att kommer att få i uppdrag att se över hur det lokala brottsförebyggande arbetet fungerar och lämna förslag på hur det kan förbättras. Det känns viktigt med tanke på att har slagit ned på det brottsförebyggande arbetet tidigare. Vi socialdemokrater har länge drivit på frågan om att göra polisutbildningen till en högskoleutbildning. Att komma i mål med den frågan var ett löfte från statsminister i regeringsförklaringen . Polisens yrkesroll blir allt komplexare, och kraven på polisen ökar. Därför ser vi att en treårig högskoleutbildning är framtiden. beslutade regeringen om ett kommittédirektiv för att förändra polisutbildningen. Uppdraget att föreslå hur utbildningen kan omformas till en högskoleutbildning ska presenteras om ungefär , . Vi behöver en modern högskoleutbildning för poliser. Det främjar forskning och utveckling och förbättrar möjligheterna till ett kontinuerligt lärande hos de anställda i polisorganisationen. Polisen behöver i mycket större utsträckning bygga sin verksamhet på vetenskap och beprövad erfarenhet. En forskningsbaserad utvärdering av polismetoder är ett måste. Man kan enkelt säga att när brottsligheten utvecklas måste också polisen göra det. Det här är också ett tillfälle att prata om en fråga som blivit aktuell för oss . Det handlar om mångfalden inom poliskåren. Vi har förstått att det är en påfallande majoritet män som blir poliser, en försämring mot för hur siffrorna såg ut . Det är också så att färre studenter än har annan härkomst än vad vi skulle kunna kalla för ursvensk, utifrån den information vi har fått. Det är enkelt att förstå att polisen på de här går miste om olika infallsvinklar, kunskaper och erfarenheter. Vi tror att det är viktigt att polisen hittar nya former för att attrahera ännu fler människor att söka till polisyrket. Det finns goda internationella exempel där man har lyckats bra med att marknadsföra yrket mot underrepresenterade grupper. Sammanfattningsvis vill jag säga att polisen är i ett mycket spännande läge just , kanske mer spännande . Men det viktigaste är de meningar som jag fick i ett mejl från en polis och som känns väldigt bra. Det stod: Det praktiska polisarbetet funkar. Det fångas tjuvar på gatorna! Det är precis så det ska vara, och jag har en tilltro till att det blir ännu bättre. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 182 (M) replik: Tack, , för det stöd vi får för alliansmotionerna och de tillkännagivanden som görs. De känns viktiga och angelägna. Jag är också glad att ni från Socialdemokraternas sida anser att det är viktigt att vi prioriterar viktiga utredningar och att vi också lägger resurser på det. Vi blev lite förvånade när man började lägga ned dem och det sedan började dyka upp nya. Jag är lite förvånad över det direktiv som har kommit vad gäller en akademisk utbildning för polisen, även om det fanns i regeringsförklaring. Vi ska använda rätt ord. Polisutbildning sker ute på högskolor och universitet. Den finns i , och i i den miljön och med den tillgång som finns till forskning och även andra typer av kurser. Det vore därför bra om kunde förklara var dagens polis egentligen brister. Det krävs kontinuerligt lärande, säger . Men på vilket sätt har inte dagens poliser förmågan att lära sig saker? Det krävs kunskap och beprövad erfarenhet. På vilket sätt har inte dagens poliser kunskaper och beprövad erfarenhet? Vad är det för fel på dem? Vad är det för fel på utbildningen? Är det just akademiska poäng som är det viktiga? När vi möter både nya poliser och dem som har tagit emot och hjälpt nya poliser brukar de snarare framföra att det inte är i den teoretiska utbildningen det brister. Det brister i praktiskt handlag och den rent praktiska träningen. Det kan handla om sådant som till exempel bilkörning. Förklara gärna, : Vad är det för fel på dagens poliser? 183 (S) replik: Tack så mycket för frågan, . Jag har aldrig uttryckt mig som att det är någonting fel på dagens poliser. Man får verkligen hålla isär polisverksamheten och de enskilda poliserna. Det jag betonade i mitt anförande handlade om möjligheten till forskning och utvärdering. Vi vet att den miljön finns i det du kallade för den akademiska miljön. Det är där man är bäst på detta. Om polisen vore färdigutvecklad, eller vilket annat ord man än vill använda om det, skulle vi haft bättre resultat än vad polisen har, men det har vi inte. Jag var på besök på polisutbildningen i . Där har de förberett sig ganska länge på att bli en del av högskoleutbildningen. De ser det som självklart. Motiveringen är ganska enkel. När brottligheten blir mer komplex måste poliserna stå mer rustade. Det finns ingenting som säger att inte mer i den treåriga utbildningen skulle kunna vara av den praktiska karaktär som efterfrågar. Det är precis det som kommittédirektivet ska ta fasta på. Hur skulle en sådan utbildning utformas? 184 (M) replik: Jag blev inte mycket klokare. Det sägs att det behövs mer teoretiskt utbildning, men den utbildningen kunde lika gärna vara praktisk. Sedan ska det följa med akademiska poäng på detta. Det känns som att det är just de akademiska poängen som är viktigt. Vi har från den moderata kommittén besökt samtliga polisutbildningar innan det fördes över till . Visst känner vi också att man gärna vill ha både längre utbildning och att det är lättare att planera utifrån högskolans och roll när det gäller de egna intäkterna. Vi har dock svårt att se den kritik som finns mot dagens polisutbildning. Vi har sett andra brister, nämligen att det har funnits för lite befogenheter för civilanställda. Det handlar också om förmågan att ta in specialistkompetens som kommer utifrån – den man har skaffat sig genom erfarenhet. Utbildning är viktigt, men erfarenhet är också viktigt. Vi har från och Alliansens sida svårt att se denna kritik mot dagens poliser. Återigen, : Vad ska ge akademiska poäng? Och på vilket sätt kan man inte utvärdera eller forska i polisfrågor? Det är fullt möjligt, anser jag, i den miljö där polisutbildningen finns . 185 (S) replik: Det är tråkigt att framhärdar i användandet av frågan: Vad är det för fel på polisen? Jag vill säga det igen: Vi har inte sagt att det är något fel på respektive polisman och poliskvinna som jobbar i organisationen. För att utveckla svaret lite mer kring fördelarna med en akademisk utbildning ser vi till exempel att det skulle attrahera fler personer som kanske har en utbildning tidigare som de vill använda. Då kan de på ett bättre sätt komma in och få fler vägar in i polisorganisationen, vilket vi tror är viktigt, just utifrån att samla upp erfarenheter. Det var också någonting som tryckte på – erfarenhet är viktigt. Det tror vi att man kan fånga upp där. Det finns också en annan aspekt. lägger man plus ett halvårs praktik på sin polisutbildning. Sedan kan det av olika skäl vara så att det inte känns som att man ska gå vidare. Man kanske också har jobbat inom polisen men tycker att det inte längre känns rätt. Också för enskilda individen betyder det att om man har med sig en akademisk utbildning kommer man att bli mycket mer attraktiv också på andra arbetsmarknader. I när omställning på arbetsmarknaden är viktigt tror vi att det är viktigt för varje enskild individ. Det är dock inte den största poängen, utan det viktigaste är naturligtvis att få en polisutbildning som är tätare knuten till den miljö där man är absolut bäst på forskning och utvärdering. Ja, det går att göra sådant . Men vi ser att det behöver bli ännu bättre. 186 (FP): Låt mig börja med att yrka bifall till reservation 24 av , , om att avskaffa danstillståndet. Vad är egentligen dans? Den frågan kan man ha ställt sig ett antal gånger när man har spanat ut över dansgolvet. Men det är också en fråga som krögare i dagens får ta ställning till. Det som jag ska återberätta nu har berättats för mig av en Norrköpingskrögare. En tjänsteman ringde till honom och meddelade att någon hade rapporterat att det hade förekommit dans i lokalerna. Han meddelade krögaren att det krävs tillstånd för att människor ska få dansa. Krögaren ställde då frågan tillbaka till tjänstemannen: Vad är dans? Tjänstemannen sa: Vad menar du? Krögaren frågade: När ska jag gå in och bryta? Vid vilka rörelser uppstår dans, och när ska jag gå in och bryta denna dans som utbryter? Tjänstemannen sa: Ja… Låt mig berätta, sa krögaren, och fortsatte: När våra gäster har suttit och ätit och börjar bli klara börjar vi spela musik. kanske de börjar gunga i takt till musiken. Är det dans? Nej, sa tjänstemannen, det är inte dans. Krögaren frågade då: Men om de ställer sig upp? De står still, men de står upp. De kanske krokar arm och gungar ihop till musiken. Är det då dans? Tjänstemannen svarade: Nej, det är inte dans.