prot · H20973 · 2015-03-17 00:00:00 — Jag vill lyfta upp två saker som frågade om. Den ena handlar om att omvandla befintligt bestånd till ägarlägenheter. Det är en fråga som man bör titta närmare på än vad som har skett . Jag vet inte vad regering gjorde i frågan. Det är möjligt att hon kan redovisa något förslag eller en utredning som tillsatts som har kommit fram till olika typer av konkreta åtgärder för att ta itu med den fråga som har lyft upp. Jag kommer sedan i samråd med att föreslå olika åtgärder som skulle kunna vara intressanta för området. Vi får se vad arbete på området har gjort. Den andra saken är frågan om små lägenheter eller inte. Min problemformulering var att det byggs för få bostäder, i synnerhet mindre lägenheter – hyresrätter. Det är ett svar på det stora problemet med bostadsbristen, och det är självklart också ett svar på det problem som lyfter upp. Det kommer alltid att finnas behov av större lägenheter och bostäder. Att ta mig på orden på det sättet var lite mer dramatiskt än vad jag hade tänkt mig. I grunden åstadkommer vi inte några svar och lösningar på bristen på bostäder i en handvändning. Det är fråga om ett långsiktigt arbete. Jag vill ta upp en annan viktig fråga, nämligen hur ansvarsfördelningen är när det gäller mäns våld mot kvinnor och bostadsförsörjningsplikten. Vi vet att i kommuner har ansvar för att ge stöd och hjälp till brottsoffer. Där finns också kortsiktiga och långsiktiga insatser utifrån en individuell bedömning. Men de kan inte leva upp till sina åtaganden om det generellt sett inte finns en aktiv bostadspolitik. har man i princip helt och hållet lämnat över ansvaret för bostadspolitiken, som då inte kan kallas politik, till att marknaden ensam ska sköta detta – precis som Nooshi Dadgostar så förtjänstfullt tog upp. Marknaden har inte den typen av mekanismer så att den hanterar till exempel mäns våld mot kvinnor. Den ser inte till den typen av sociala aspekter som också måste finnas med i bostadspolitiken. Därför är jag glad över att vi nu har en regering som tycker att frågorna är så pass viktiga att vi är beredda att satsa mycket mer pengar än vad själv räknade upp, som också finns i den antagna budgeten. Det är ett socialt och strukturellt problem. Problemet fanns under den föregående mandatperioden och kommer att finnas, tyvärr, framöver också. Därför behövs en aktiv bostadspolitik. Jag har tidigare i interpellationsdebatter redogjort för hur vi avser att jobba med frågan. Grunden för vad vi ska åstadkomma med den lag som trädde i kraft ska självklart följas upp. Jag tar på mig det uppdraget. Här handlar det om något som vi brett, sju partier, i är överens om. 56 (FP): Det är välkommet att statsrådet tar upp frågan om samarbete mellan kommunerna. Det är viktigt att det också sker ett sådant samarbete. Jag skulle ändå vilja ge ett varningens tecken när det gäller tron att investeringsstödet kommer att lösa utmaningarna. Det receptet är prövat. Jag kunde då notera att investeringsstödet, exempelvis där ligger, i , inte kunde användas. De fick skickas ut i landet eftersom det stöd som fanns inte användes för byggande. Det är mycket vanskligt att utlova att bostadssituationen ska lösas med den typen av investeringsstöd. De har inte löst problemen. Tvärtom har de varit en del av problemen. När det gäller ägarlägenheterna vill jag påminna statsrådet om att alliansregeringen genomförde den första delen i reformen, det vill säga införde lagstiftningen för nyproduktion. Det fanns ingen sådan lagstiftning. var också motståndare till att den skulle införas. finns det möjlighet att bygga ägarlägenheter i nyproduktion, men det går inte att omvandla i befintlig stock. Den utredningen har levererats och ligger på statsrådets bord. Därför skulle jag välkomna ett intresse att titta på den möjligheten. Det skulle skapa nya möjligheter att inrätta boenden, inte minst för socialt utsatta kvinnor, i ett vanligt bostadsbestånd. Jag vill också påtala att det finns hyresvärdar, även privata, som tar ett stort socialt ansvar. De ser det som en viktig del av bostadspolitiken att erbjuda bostäder till de mest utsatta. Det är viktigt att framhålla. Det är fortfarande många kvinnor som drabbas, och det är förfärande att 237 kvinnor har mördats – och 16–17 kvinnor fortsätter att mördas . Vi måste hjälpas åt för att göra någonting åt detta. 57 Statsrådet (MP): Tack, , för möjligheten att få debattera denna angelägna och viktiga fråga! Tack också till Nooshi Dadgostar och för att ni har deltagit i debatten och tillfört viktiga dimensioner! Jag tar till mig det har sagt. Jag tycker att det är oerhört viktigt. Det är en fråga där det egentligen inte finns skilda ståndpunkter. Det handlar om en utsatt grupp människor som behöver allt stöd den kan få, som dessutom innebär att vi som samhälle måste stå upp för de värderingar som bygger på att alla människor har lika värde. Den strukturella diskrimineringen av kvinnor i samhället får här sitt yttersta bevis för att det är en könsmaktsordning som genomsyrar alla delar av vårt samhälle. Jag tar med mig de frågor som har lyfts upp här, och jag kommer att titta på utredningen. Överläggningen var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2014/15:358 om bostäder på flygplats 58 Statsrådet (MP): har frågat mig hur jag ser på frågorna om att stänga till 2022, hur jag ser på möjligheten att bygga 50 000 bostäder samt hur jag ser på möjligheten att bygga 50 000 bostäder på det område som kallar parkstad. Regeringen har tillsatt en samordnare med uppdrag att pröva förutsättningarna för att utveckla flygkapacitet och öka möjligheterna till bostadsbebyggelse i . Om samordnaren bedömer att detta är möjligt, ska samordnaren också presentera en finansieringslösning för avvecklingen av och utbyggnad av alternativ flygkapacitet som både staten och kan acceptera samt ta fram en tidsplan för det fortsatta arbetet. Samordnaren ska redovisa sitt uppdrag . Som framgår av uppdraget till samordnaren har regeringen inte tagit ställning till någon tidsplan för en eventuell avveckling av flygtrafiken på . Inte heller har regeringen någon uppfattning om vilka möjligheter det finns att bebygga och omgivande områden i det fall flygplatsen avvecklas. Frågan om var och hur ny bebyggelse ska tillkomma i är ett ansvar för , och regeringen förväntar sig att kommer att redovisa sina planer inom ramen för samordnarens uppdrag. 59 (FP): Tack för svaret, statsrådet! Jag får dock säga att det är väldigt allmänt hållet och i princip beskriver det som vi redan vet. Det handlar ju om vilket uppdrag har fått som samordnare. Att jag ändå ställer de här frågorna beror på att jag när det gäller den här interpellationen vill bredda debatten. Åtminstone jag personligen har deltagit i debatten mycket ur flygperspektivet och ur infrastrukturperspektivet men kanske inte så mycket ur det som används som huvudargument för att lägga ned en viktig flygplats, nämligen bostadsperspektivet. Det diskuteras här precis . Vi kan väl vara överens om att bostadsbristen är ett stort samhällsproblem, inte minst i . Men vi löser inte bostadsbristen generellt genom att lägga ned en av viktigaste och mest strategiska flygplatser. har i en första rapport varit tydlig med att det här kan hota 24 000 jobb. Då talar vi inte bara om utan om hela landet. Därför är som flygplats i grunden en nationell fråga och inte en regional bostadsfråga. Man måste alltså bredda tanken till vad funktion som flygplats betyder för regioner runt flygplatser som de i till exempel och . De kanske inte är med så mycket i den här debatten. Från sida kan vi deklarera att det är självklart att behövs, att den ska vara kvar och att den är ett riksintresse. Det känns som om det blir mer och mer uppenbart vad som låg bakom beslutet att tillsätta en samordnare. Jag vill återigen lyfta fram att det gjordes trots ett mycket tydligt tillkännagivande från att det inte skulle ske, och tillsättandet av samordnaren grundade sig på bristfällig analys. har återigen lagt fram en rapport, som statsrådet säkert har tagit del av. Där har man tittat närmare på vad jag vill påstå är närmast önsketänkande i vision: att kunna bygga 50 000 bostäder på och på en trots allt något begränsad yta. Det går under ett namn som jag i och för sig kan uppleva som väldigt attraktivt: Parkstad. Anledningen till att vi ställer frågor och tar den här diskussionen ytterligare ett varv är att det är intressant att höra hur bostadsminister ser på vision för . Är det en realistisk tanke, det här med hur man ska bygga ut Parkstad? Naturligtvis är inte eller jag personligen emot bostadsbyggande, men bostadsbyggande är huvudargumentet för att lägga ned som flygplats. Jag tycker att det är av allmänt intresse att det sker utifrån rätt argument. Det handlar inte så mycket om bostadsbyggande på en flygplats. Det handlar mer om varför man tillsätter en samordnare mot tydliga vilja, beskriver verkligheten väldigt orealistiskt och inte gör en tillräcklig analys. Den utredning som på regeringens uppdrag nu genomför ger i sammanhanget helt fel signaler. Den ger bara med osäkerhet om vad som kommer att hända. Det är anmärkningsvärt att det sker under – åtminstone ur min synpunkt – helt felaktiga förutsättningar. Statsrådet får gärna utveckla sina svar på mina konkreta frågor. 60 Statsrådet (MP): Tack så mycket, ! Det kan inte ha undgått att den här frågan är KU-anmäld. Situationen är sådan att jag har besvarat ett antal frågor från KU och att KU kommer att bestämma om det blir en granskning av ärendet eller inte. Jag kan alltså bara svara principiellt på frågor av övergripande karaktär. Det här handlar om att regeringen har tagit beslut om att utse en samordnare. Den samordnaren kommer att se över om och hur flygtrafik kan föras över till andra flygplatser i regionen. Om det går att göra kommer regeringen att tillmötesgå kommuns önskemål. Jag kan inte svara på någon annan del av frågan utöver detta, för det här handlar i grunden om ett ärende som behandlas av KU. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . § 15 (forts.) Svar på interpellation 2014/15:358 om bostäder på flygplats 61 (FP): Vi har just startat denna diskussion, och återigen har vi fastnat i KU-anmälningen. Diskussionen om tidigare tillkännagivande om Brommafrågan kanske vi kan lämna därhän och i stället diskutera det mer konkreta? Hur vi än vrider och vänder på det har ju regeringen tagit beslutet att tillsätta en samordnare för att se om det går att lägga ned flygverksamheten på och göra det till ett bostadsutvecklingsområde. När man tar ett sådant beslut måste man se att det alternativ till flygverksamhet som man förespeglar är ett orealistiskt bostadsalternativ. Det är egentligen detta frågan handlar om. Jag undrar då vad statsrådet tycker om den vision som finns, främst hos , om att man ska kunna bygga 50 000 nya bostäder på . Området är ungefär lika stort som . Där har man byggt ut 11 900 bostäder. har lyft fram att det man diskuterar egentligen är önsketänkande. När detta blir alternativet i den allmänna debatten blir bilden av vad man har att välja på felaktig. Nästan alla dagens interpellationsdebatter har handlat om ökat byggande och bostadsbrist. Det är klart att det också är ett samhällsproblem. Men precis som jag nämnde i mitt första inlägg har det inte med detta att göra. Det här är en nationell angelägenhet och en infrastrukturfråga. Det är inte en fråga om bostadspolitik, även om det är väldigt viktigt att man kommer igång med det också. Under alla åren i regeringsställning har allianspartierna och varit drivande där. Det har funnits tydliga mål . Man måste ändå skapa ett regelverk utan statliga subventioner för att få en bostadsmarknad i jämvikt. Inte minst har kopplingen mellan infrastrukturutbyggnad och bostadsbyggande varit en viktig del. Det kommer väl att tas upp här . Jag tror att vi är ganska överens när det gäller enklare process och sådant. Men jag tycker inte att det är detta frågan gäller, utan det handlar om huruvida den bild regeringen ger av alternativet när det gäller bostadsbyggandet på är realistisk och vad statsrådet har för synpunkter på det. KU-diskussionen kan vi väl lägga åt sidan och i stället diskutera det konkreta. 62 Statsrådet (MP): Tack, , för frågan! Det finns två ingångar i den här frågan. Den ena handlar om huruvida det är en nationell fråga eller inte. Om det är som säger och det är den nationella frågan detta handlar om är det som jag sa i mitt förra anförande, nämligen att ärendet är KU-anmält, och det är KU:s uppgift att kontrollera regeringens och statsrådens arbete. Det är en oerhört viktig uppgift, och vi får se vad KU:s eventuella granskning leder till. Den nationella biten, som avslutade sitt anförande med, handlar om principfrågan. Om vi däremot tar det till den lokala nivån, det som berör , nämligen bostadsfrågan, är frågan om var och hur ny bebyggelse ska tillkomma i ett ansvar för just . Regeringen förväntar sig att kommer att redovisa sina planer inom ramen för samordnarens uppdrag. Det är också vad jag sa i mitt första anförande. Oavsett hur väljer att formulera frågan hamnar den antingen i det härad där det är KU som hanterar den eller hos . 63 (FP): Då får jag konstatera att vi tydligen inte kan få några konkreta svar på de här frågorna så länge som KU behandlar detta. Då ska det bli väldigt intressant när det är över och vi får höra hur regeringen tänkte. På något vis måste ändå regeringen ha tänkt när man tillsatte en samordnare mot det tydliga tillkännagivande från som kom . Det kommer ytterligare ett tillkännagivande i samma fråga, där uttalar att inte ska avvecklas. Det är klart att det känns lite krampaktigt när vi inte kan diskutera sakfrågan. Jag är inte helt säker på att jag vill acceptera att det är så känsligt att man inte kan diskutera det över huvud taget. När det gäller den nationella frågan har regeringen genom sitt beslut att utreda frågan skapat en osäkerhet kring utvecklingen för många orter ute i landet. är ju en angelägenhet för hela landet. Den osäkerheten ska man få leva med i . Innerst inne känner jag att det möjligtvis finns en dold agenda här, att det egentligen handlar mer om att lägga ned flyget än om att bygga bostäder. Men det kan vi fortsätta diskutera. Det är ju allmänt känt att inte är speciellt bejakande när det gäller flyget som transportslag. Trots att vi i de flesta sammanhang talar om att ha ett transportslagsövergripande tänk gäller det inte riktigt för flyget och . 64 Statsrådet (MP): Tack så mycket, , för möjligheten att åtminstone lite grann försöka penetrera den här frågan! En del av detta handlar om att regeringen har utsett till samordnare för . Han ska pröva förutsättningarna för att utveckla flygkapacitet och öka möjligheterna till bostadsbebyggelse i . Det ligger i uppdraget. Men det är inte första gången frågan har varit uppe. partiledare, , lyfte frågan för inte så länge sedan. Den diskussionen finns på att titta och lyssna på. Och diskussionen kommer antagligen även att återkomma framöver, så som jag förstår det som säger. Regeringen har tagit ett regeringsbeslut om att tillsätta den här samordnaren. Och mitt ansvar som statsråd ligger i att verkställa regeringens beslut. När det gäller bostadsfrågan finns det för bostadsministern vissa rågångar. Varken jag eller tidigare bostadsministrar går in och säger hur en kommun ska hantera sin bostadsförsörjningsplikt. Det är helt och hållet upp till , i det här fallet. Den diskussionen förs i . Och när eller de andra 289 kommunerna i vill föra en dialog med regeringen gör de det. Då följer de upp detta, och vi har som regering ett ansvar att föra en dialog med dem. Överläggningen var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2014/15:364 om regeringsutspel om bostadspolitiska satsningar 65 Statsrådet (MP): har frågat mig vilka konkreta bostadspolitiska åtgärder och satsningar jag har tagit initiativ till och framför allt om det finns några planer från min sida på konkreta åtgärder och satsningar framöver. I budgetpropositionen satte regeringen upp ett mål om att det ska byggas minst 250 000 nya bostäder. Bostadsbyggandet har under en rad år legat på alltför låga nivåer. växer, och det finns ett underskott av bostäder till följd av att nyproduktionen av bostäder inte har hållit jämn takt med vare sig behov av eller efterfrågan på bostäder under en lång följd av år. Den generella bristen på bostäder gör det särskilt svårt för unga att etablera sig på bostadsmarknaden, och ett stort antal kommuner anger att de har brist på bostäder som unga efterfrågar. Medianåldern för flytten hemifrån ökar i storstadsregionerna, och det råder en utbredd brist på studentbostäder på universitets- och högskoleorter. Bostadsbristen riskerar framtidens tillväxt, minskar rörligheten och försvårar matchningen på arbetsmarknaden. Bostadsbristen behöver mötas med ett ökat bostadsbyggande. Det är särskilt angeläget att utbudet av alla slags hyresrätter, inklusive studentbostäder, ökar. Regeringen lyfte i budgetpropositionen för fram nya tänkbara åtgärder, däribland frågan om att skapa lämpliga incitament såväl för byggande av små energieffektiva hyresrätter eller studentlägenheter som för de kommuner som står för ett ökat bostadsbyggande. Miljonprogrammets flerbostadshus behöver moderniseras på ett socialt och miljömässigt hållbart sätt. Regeringen föreslog därför i budgetpropositionen en stor satsning på ett stöd för renoveringar av flerbostadshus i miljonprogramsområdena som bland annat bidrar till energieffektivisering. Jag beklagar att denna viktiga satsning röstades ned av . En viktig förutsättning för bostadsbyggandet är infrastruktur som ger människor möjligheter att snabbt och enkelt resa mellan bostad och arbetsplats. En annan är att också beakta behovet av att redan från början bygga hållbara bostäder och ett hållbart samhälle när man bygger nytt. Bostadsbyggandet är en del av stadsutvecklingen. Bra kollektivtrafik öppnar upp för nya, attraktiva lägen för bostadsbyggande. I budgetpropositionen aviserade regeringen att avsätts till insatser för förbättrade stadsmiljöer 2015–2018 i form av statlig medfinansiering till lokala och regionala investeringar i kollektivtrafik i tätort. Regeringen har givit i uppdrag att utveckla ett ramverk för så kallade stadsmiljöavtal med fokus på hållbara transporter. Täta städer med goda möjligheter till cykel‑, gång- och kollektivtrafik samt god samhällsservice behövs dessutom för att fler ska kunna leva hållbart och för att man ska kunna bidra till att nå de nationella miljökvalitetsmålen. Jag kan försäkra om att det pågår ett intensivt arbete i med att skapa förutsättningar för ett ökat bostadsbyggande. 66 (M): Det var , alltså för exakt , som statsminister , finansminister och biträdande finansminister via en debattartikel i klargjorde att man ville slopa överskottsmålet för statens finanser. Skälet till detta skulle enligt artikeln vara att man ville skapa utrymme för det som man benämner som offentliga satsningar och investeringar i bland annat bostäder. Gång på gång kan vi konstatera att bostadspolitiska besked eller förslag från regeringen – trots upprepade frågor, kan jag tillägga, från politiskt håll, från medialt håll och från intresse- och branschorganisationer vad gäller boende- och hyresgästorganisationer, fackliga organisationer och byggbranschen i stort – i stort sett helt lyst med sin frånvaro, herr talman. Då föranleder det här utspelet ett antal frågeställningar. Efter att man kritiserats i medierna för overksamhet i bostadspolitiken har man skrivit en debattartikel med rubriken: Staten måste ta ekonomiskt ansvar för bostadsbyggandet. Där kommer man inte med ett enda besked eller med något konkret eget förslag över huvud taget. Frågan, herr talman, som jag har ställt till bostadsministern är alltså: Vilka konkreta bostadspolitiska åtgärder och satsningar har du tagit initiativ till? Och, framför allt mot bakgrund av den debattartikel som jag tidigare nämnde, finns det några planer från din sida på konkreta åtgärder och satsningar framöver? Jag får även i den här interpellationsdebatten tacka för svaret, även om det kanske inte var något som i ärlighetens namn kan beskrivas som ett klargörande eller som något konkret eller verkligt innehåll i fråga om förekomsten av en bostadspolitik från regeringen. För det första hänvisar bostadsministern i sitt svar till att man satt upp ett rödgrönt mål om 250 000 nya bostäder till 2020. Då kan man bara konstatera att det är en ambitionssänkning i förhållande till Alliansens mål om 300 000 nya bostäder till 2020. Sedan tycker jag att man ska vara ärlig med, herr talman, att behovet är större än så. Men det sista vi behöver är en ambitionssänkning av en internt splittrad och handlingsförlamad regering. För det andra, herr talman, säger bostadsministern i sitt svar att bostadsbristen behöver mötas med ett ökat bostadsbyggande. Det instämmer vi från Alliansen i. Dock inställer sig då den alltför uppenbara frågan: Varför hade den rödgröna regeringen i sitt budgetförslag inte med ett enda förslag för ett ökat bostadsbyggande? Det var alltså inte ett enda regeringsförslag för ett ökat bostadsbyggande. Det enda man föreslog i det rödgröna budgetförslaget var symboliska budgetposter i form av två mindre stödbidrag. Det var ett för energieffektivisering och renovering av flerbostadshus i miljonprogramsområden. Och det var ett lika symboliskt bidrag till upprustning av skollokaler. Det enda man då föreslagit handlar ärligt talat om felriktade och i stort sett helt effektlösa nålpengar i fråga om befintliga, redan byggda, bostäder. Förslag om byggande av nya bostäder lyser, som sagt, helt med sin frånvaro. Det duger inte, herr talman. För det tredje avslutar bostadsministern sitt interpellationssvar med att säga att han kan försäkra mig om att det pågår ett intensivt arbete i med att skapa förutsättningar för ett ökat bostadsbyggande. Då är min fråga till bostadsministern: Om det nu skulle vara så, när tänker man presentera denna väldigt väl förborgade hemlighet för svenska folket? 67 (FP): har ställt en viktig interpellation. Det var många av oss som reagerade på artikeln, och mot bakgrund av att vi vet vad som stod i förslaget i budgetpropositionen från regeringspartierna delar jag helt uppfattning. Det var två olika typer av bidrag, och det var energieffektiviseringar och upprustning av skolor. Förslag och investeringsstöd som skulle bidra till nyproduktion fanns inte i budgetförslaget. Därför är det högst relevant att ställa sig frågan vad det är som avses med den typen av artikel. Jag gläds dock åt vissa delar i svaret. Trots att statsrådet inte svarar på fråga kan jag nämligen konstatera att samplanering mellan kollektivtrafik och bostäder är en viktig faktor, det vill säga att bostäder är en förutsättning för att staten ska kunna bistå med investeringar i kollektivtrafik lokalt och regionalt. Jag blir dock väldigt förvånad, herr talman, för i den föregående interpellationsdebatten kunde vi konstatera att statsrådet inte vill koppla ihop exempelvis med bostadsbyggandet. Men förutsättningen för de lokala investeringsmedlen är väl att det ska leda till ökat bostadsbyggande – antar jag. Jag skulle vilja ha en kommentar från statsrådet om vad som menas. Sedan är jag glad över att cykling nämns, och det måste jag framhålla. Den stora frågan är dock vad det innebär med statlig medfinansiering lokalt och regionalt om det inte är kopplat till bostadsbyggande. När det gäller de övriga åtgärder som skulle kunna beröras får man återigen bilden av att det är nationella pengar som ska lösa bostadskrisen. Jag vill än en gång ställa frågan till statsrådet vilka andra nog så viktiga åtgärder statsrådet kan tänka sig att återkomma till med. En sådan viktig faktor som kunde konstateras vad gällde regelverket, krånglet och hindren för bostadsbyggande var att mindre krångel och hinder betydde kanske uppemot 15–av produktionskostnaden för de mindre hyresrätterna.