prot · H20997 · 2015-05-07 00:00:00 — Skildringar av vad som hände och både dåtida rapporter, till exempel från svenska ambassaden i , och nutida forskning visar på att det var ett helt ofattbart antal människor som mördades, deporterades eller tvingades på flykt från sina hem. Det var en betydande del av det kristna befolkning som dödades. Det är oerhört viktigt att vi minns och lär oss av de här mörka kapitlen. Som jag sa förut växte ett flertal av de mekanismer till skydd för mänskliga rättigheter som utvecklades fram ur erfarenheten av den här typen av massövergrepp. Kunskap om vad som hänt hjälper förhoppningsvis till att förhindra att sådana övergrepp sker igen. Det är därför att vi tycker att den här frågan är viktig och innehåller komplicerade aspekter av olika slag som vi vill genomföra översynen. Kom ihåg att den förra regeringen lade tillkännagivandena till handlingarna ! Översynens uppdrag är att på principiell nivå undersöka rättsliga, historiska och andra aspekter på förhållningssätt och benämningar i anslutning till historiska massövergrepp. Det har att göra med att vi har en modern konvention som hanterar det här, men den hanterar inte historiska händelser på samma sätt. Översynen kommer att genomföras av oberoende experter. Det kommer alltså att bli en expertutredning. Jag tänker inte föregripa arbetet och uttala mig om exakt hur de ska jobba, men det är självklart att de ska ta del av internationell forskning. Översynen väntas blir färdig detta år. Jag tänker inte dra detta i långbänk på något sätt, utan jag vill att den ska bli färdig . Det man önskar är förstås att det här ska kunna bidra också till försoning och till historisk upprättelse. Det behövs trots allt en levande debatt om den typ av frågor som hör ihop med detta, kanske inte om händelserna som sådana – de är väldokumenterade – men om vilka slutsatser vi ska dra också internationellt när det gäller ansvarsutkrävande och så vidare. Går det att hitta en väg framåt? Både en inhemsk bearbetning av historien, som främjar en positiv utveckling, och en normalisering av relationerna mellan och är vad man skulle vilja se på lång sikt. Tyvärr strandade den process som inleddes för . Vår önskan är att verka för en normalisering mellan länderna. Vi gör en översyn och ska se till att den kan bli färdig före slutet av året. 119 (FP): Det är bra att utrikesministern meddelar att översynen kommer att genomföras och bli klar . Jag tackar utrikesministern för det förtydligandet. Det är viktig att förstå hur folkmordskonventionen kom till. Grundaren, ursprungspersonen, av konventionen heter . Han var en polskjudisk forskare inom rättsvetenskap. Anledningen till att han kom med förslaget om ”the crime of barbarity” var det som han hade sett och hört under det armeniska folkmordet . Det handlade också om vad han såg av överlevarna av folkmordet under Simelemassakern 1933. Det var först då kan skrev rapporten. Hade inte folkmordet skett hade inte skrivit rapporten of Barbarity. Det var grunden till det hela. Det som är viktigt att förstå inom folkmordsforskning är att det absolut sista steget i ett lyckat folkmord är förnekelsen. Och har förnekat det här folkmordet . Till skillnad från Förintelsen är folkmordet ett genomfört och lyckat folkmord där landet som genomförde det inte har fått ta konsekvenserna av det och inte fått ge upprättelse. Jag som barn till överlevare kan inte åka till mina hemtrakter och säga att detta har skett. Jag tycker generellt sett inte, fru talman, att svenska staten eller andra stater ska gå in och definiera vad som hänt i historien. Men om förövarstaten förnekar att det har skett och gör allt i sin makt för att pressa till exempel utrikesminister , om hon skulle erkänna att det var ett folkmord som i fallet med och som har erkänt folkmord, då finns det ett ansvar för humanitära stormakter att ta ett steg tillbaka och fundera: Vilken sida står vi på? Jo, mänsklighetens. Vartenda folkmord som sker i historien är brott mot hela mänskligheten. Det är inte ett brott mot bara de grupper som blir utsatta. Det är inte bara de som har blivit mördade som är offer. Även människor som inte fått upprättelse, som fortfarande lever med förnekelsen, är offer, för de kan inte återvända till sina hemtrakter. De har inte fått någon ursäkt. Försoning kräver en ursäkt och ett erkännande. Det är i grunden det som saknas här. Generellt sett tycker jag inte att den eller andra stormakter ska gå ut och tala om vad som har hänt i historien. Men förnekar förövarna sitt brott och vi tillåter dem att förneka det, då är det ett genomfört och lyckat folkmord. Det är grunden till hela min inställning i frågan. Det är bra att det görs en översyn och att det kommer att levereras något under det här året. tycker jag att det är onödigt med tanke på all forskning som redan finns och med tanke på att IAGS, de absolut mest insatta och duktigaste personerna inom området, uttryckligen sagt att det här var ett folkmord. Vid de gamla kammarsalarna finns det en staty av . Visserligen var han oppositionsledare och socialdemokratisk ledare 1917, men redan då informerade han om och använde för vad som anses vara ett folkmord samma typ av benämning. Jag tycker att det är tråkigt att vi genom agerande har pressats tillbaka till en situation där dagens statsminister inte vågar erkänna det som faktiskt hänt. Det är viktigt att vi tar ett steg tillbaka och funderar på varför det är intressant i detta läge. Varför är och alla svensk-assyrier så upprörda? Jo, för förnekas det så är det fullbordat. Är det fullbordat kan det aldrig ske försoning. Försoningen är otroligt viktig men kommer aldrig att ske. Här har en roll att spela som humanitär stormakt. Jag har stora förhoppningar på utrikesministern att hon kommer att agera i dessa frågor. 120 (S): Låt mig först uttrycka stark sympati för din släkt och familj, , och för vad du som barn till överlevare berättar och beskriver. Jag hade förmånen att vara med på invigningen av seyfostatyn i , och det gjorde ett starkt intryck på mig. Det var en minnesvärd ceremoni. Genom den och genom att ta mig tid att läsa in mig på allt som förekom och alla massövergrepp som skedde fick jag inblick i hur det ställde människor mot varandra på ett förödande och fruktansvärt sätt. Jag är den förste men garanterat inte den siste att beklaga att denna typ av massövergrepp säkert kommer att ske även i fortsättningen. Jag blev djupt tagen av de berättelser jag tog del av på plats och som jag läste in mig på. Människor fick utstå ett oerhört lidande. Det var stora tragedier. Människor förflyttades från hem, och de nekades att använda ordet folkmord. Vi måste gå till botten med dessa massövergrepp och skapa förutsättningar för försoning. Det tycker jag att regeringen gör. i regeringsställning tar man sitt ansvar och försöker respektfullt gå till botten med frågan med fokus på att nå försoning, insikt och framför allt kunskap. I slutändan kan kanske den förlåtelse uppnås som behövs för att armenier och turkar ska kunna komma överens i stället för att ha en evig strid i frågan. Kanske kan de mötas på halva vägen och bygga en bro som förenar i stället för att riva isär. När gjorde tillkännagivandet 2010 eller 2011 – jag kommer inte ihåg exakt, men jag tror att jag var riksdagsledamot då – gick två folkpartister gick över till den rödgröna sidan så att kunde ge regeringen i uppdrag att göra detta. Det gick , och sedan lade den förra regeringen tillkännagivandet i runda arkivet. För denna regering tog det . Man har valt att påbörja en översyn med en oberoende expertgrupp för att skapa de bästa förutsättningarna för att komma vidare. Man vill i och med det också visa alla de barn till överlevare som finns i att regeringen tar denna fråga på yttersta allvar. Det gäller att göra detta med respekt för alla inblandade parter. Det gäller att göra det på ett sådant sätt att försoning kan skapas. Var var din regering? Varför valde de att lägga frågan i runda arkivet? Varför gjorde de inget åt ärendet ? Jag måste ge utrikesministern rätt i att detta ska göras med respekt. Denna regering har valt en väg. Vad gjorde din regering? 121 Utrikesminister (S): Jag tackar för en debatt som är otroligt viktig, inte minst för att vi har överlevare och stora grupper i som har ett stort engagemang och för vilka detta är mer än viktigt. Därför vill vi visa att vi tar detta på allvar. Vi vill tränga djupare i det och låta en utredning vägleda oss. Den får hjälpa oss att undersöka rättsliga, historiska och andra aspekter på förhållningssätt och benämningar i anslutning till historiska massövergrepp. Detta visar att vi tar det på allvar, och jag tänker som sagt inte dra det i långbänk utan ska försöka få fram resultatet så fort som möjligt. Jag vill verkligen att det ska beskrivas för vad det är, och det är av respekt för att detta har så många olika bottnar. Låt oss då försöka få en så saklig och klok debatt om det som det över huvud taget är möjligt. Jag ifrågasätter ingenting av det som så vältaligt beskriver. Jag tänker inte ta ifrån honom någonting av det på något sätt. Avslutningsvis är jag lite rörd över att det är och som citerar i denna debatt. Det kan väl vi låta oss vägledas av också. 122 (FP): Det har varit en givande debatt. Det gläder mig att jag har fått riktiga och konkreta svar från det statsråd som jag har debatterat med. Jag är människorättsjurist. Jag blev politiker för att jag vill arbeta för människors rättigheter och för att alla ska kunna ha samma måttstock i livet, oavsett om det gäller att bekämpa hederskultur eller andra former av förtryck. Jag är glad och stolt över att vi har en regering som anser att är en humanitär stormakt och ska mätas efter den måttstocken. Det är med denna måttstock jag som oppositionspolitiker tänker mäta regeringen och särskilt då utrikesministern i utrikesfrågor. För mig är det oväsentligt vad andra regeringar och riksdagar har gjort. Jag är människorättsjurist och kommer alltid att stå på mänsklighetens sida. Hade det varit en omröstning hade jag också röstat för ett erkännande. Jag har ett historiskt ansvar med tanke på min bakgrund. Rent generellt anser jag att utrikesministern och regeringen måste fundera på hur vi får att ta ansvar i denna fråga? Jag önskar inte att riksdag ska hålla på och erkänna alla möjliga brott mot mänskligheten som har begåtts – med undantag för när förövarlandet förnekar det som har hänt, förnekar överlevandes barn möjligheten att återvända till sina hem, inte ger tillbaka exproprierad mark och inte ber om den förlåtelse som krävs. Jag är villig att förlåta och gå vidare, men det kräver ett erkännande och ett accepterande av det som har hänt i historien. Det krävs att man inte förnekar människors historia och mänskliga rättigheter. 123 (S): Jag välkomnar interpellation. Förhoppningsvis lär vi riksdagsledamöter oss en massa saker under våra år i . För mig blev det ett ganska jobbigt uppvaknande när jag läste in mig på detta. Jag ska ärligt säga att det har tagit tid att lära mig och att förstå hur massövergreppen gick till, och det finns fortfarande mycket kvar att lära in. De fruktansvärda massövergrepp som har skett i , och ger perspektiv på tillvaron. De är dock lika fruktansvärda när de sker. Låt mig av respekt för dem som bor i och är släkt med dem som blev utsatta, massdeporterade och dödade och åren därefter säga att jag känner stark sympati för det lidande som dessa människor utsattes för. Jag beundrar ditt mod, , och att du står upp för detta och tydligt deklarerar din position i denna fråga. Jag beundrar också att du är beredd att förlåta; det är stort av dig. Jag tänker inte hugga till något mer, men jag konstaterar att den här regeringen tar frågan på stort allvar och att regeringen tog tag i den drygt efter att man tillträtt. Den förra regeringen gjorde inte det. Jag tycker att detta visar att det finns en stark förståelse och insikt om de brott och massövergrepp som begicks. Jag hoppas att vi snart får svaren. Tack för en bra debatt! Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellationerna 2014/15:437 och 538 om avskaffandet av fritidspeng 124 Statsrådet (S): har frågat mig på vilket sätt jag menar att ett avskaffande av fritidspengen kommer att öka utsatta barns deltagande i fritidsaktiviteter. har frågat mig vilka konkreta förändringar av fritidspengen jag avser att vidta och när i sådana fall det kommer att ske. Vidare har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att värna alla barns rätt till en aktiv fritid i det fall regeringen tar bort de resurser som är särskilt avsedda för detta samt varför regeringen valt att inte lyssna till bland annat Rädda Barnens och kritik mot förslaget. Mitt svar avser både och interpellationer. Regeringen anser att den utformning som fritidspengen har strider mot den enskildes självbestämmande, ansvar och integritet och riskerar att vara utpekande. Stödet borde i stället utformas så att barnet själv kan välja hur han eller hon ska spendera sin fritid. Därför föreslog regeringen i sitt budgetförslag att de medel som avsatts för fritidspengen i stället skulle användas för att finansiera en höjning av barndelen i riksnormen för barn i åldrarna 7–. Regeringen har vårproposition aviserat att regeringen i budgetpropositionen kommer att föreslå att bestämmelserna om fritidspeng upphör att gälla och att medlen i stället föreslås avsättas till att höja riksnormen för barn. Därmed får även pojkar och flickor i familjer med tillfälligt behov av försörjningsstöd en ekonomisk förstärkning och möjlighet att fritt välja fritidsaktiviteter. Utöver rätten till försörjningsstöd finns dessutom en rätt till bistånd till livsföringen i övrigt, vilket innebär att socialnämnden kan ge bistånd till skäliga kostnader för rekreation, om det finns särskilda skäl. Möjlighet finns till exempel för den enskilde att ansöka om bistånd för att kunna betala en aktivitet i förskott. Det är också angeläget att göra satsningar på andra områden i samhället som underlättar för flickor och pojkar att bedriva en aktiv fritid, och inte minst gäller det för barn i en ekonomiskt och socialt utsatt livssituation. Regeringen har tillsatt en utredning med uppdrag att ta fram en nationell strategi för den kommunala musik- och . Utredaren har bland annat i uppdrag att ta fram förslag på hur den kommunala musik‑ och kan göras mer tillgänglig och jämlik. Vidare har regeringen föreslagit att medlen till idrottsrörelsen höjs med och med för att stärka förutsättningarna för nyanlända barn och ungdomar och vuxna att delta i idrottsaktiviteter. 125 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. Det var väntat men inte välkommet, kan man säga. kunde vi i om barns fritid läsa att barn som lever i ekonomiskt utsatta familjer har otroligt begränsade möjligheter till en aktiv fritid, oavsett om det gäller idrott, musik, teater eller andra typer av organiserade fritidsaktiviteter. Detta stämmer väl med den spaning gjorde för inte så länge sedan, där man ser att de flesta barn och ungdomar som idrottar har det ganska bra hemma. De flesta har två vuxna hemma och är oftast födda i . Alliansen införde fritidspengen 2014 för att inga barn ska stå utanför den gemenskap som fritidsaktiviteter i form av idrott, fritidsliv och kultur kan innebära och för att ge alla barn en chans att ha en aktiv fritid – prova på att idrotta, spela ett instrument eller varför inte stå på scen – och likt andra barn kunna lära känna varandra efter skolan, utanför hemmets väggar, och vara en del av en gemenskap som barnet själv har valt. Därför är det oerhört märkligt att statsrådet anser att fritidspengen inte leder till att det är just barnet som väljer. Fritidspengen är inte bara viktig för utövandet av en fritidsaktivitet utan är kanske minst lika viktig som en dörröppnare för att komma in i det svenska samhället, gemenskap och delaktighet. Barn från olika familjer och områden får en chans att regelbundet träffas i samband med barnens fritidsaktiviteter. Det är viktigt för barnen, men kanske minst lika viktigt för föräldrarna. Många av oss kanske inte tänker på alla värdefulla samtal vi för när vi står där på läktaren eller väntar på att barnen ska bli färdiga med sin träning. Det är informella samtal och kontakter som kan lösa vardagsproblem eller ge tips om jobb, vem som behöver anställa, vem som säljer bra begagnade cyklar, hur man får gräset att bli grönare eller vad det nu kan vara. Jag tror att ett informellt kontaktnät i många stycken är betydligt viktigare än den information man kan få från kommunens hemsida eller AF:s sida för lediga jobb. vill den rödgröna regeringen förhindra detta, vilket övergår inte bara min förmåga att förstå utan också de allra flesta barnrättsorganisationers förmåga. , med flera ifrågasätter starkt att den rödgröna regeringen väljer att så abrupt ta bort möjligheten för barn från dessa familjer att delta i gemenskapen. Vid införandet sa i alla fall ja men att det skulle följas upp. Bra där, låt oss göra det då – allt för att hitta rätt väg att gå. Statsrådet säger i sitt svar att man i stället vill höja barndelen i försörjningsstödet. Jag kan tala om för statsrådet att det inte funkar. För en familj med barn på 11 och blev höjningen . Trots denna historiskt höga höjning kunde vi inte se en enda skillnad i statistiken för barns deltagande i aktiviteterna. Det fungerade inte då, och därför vill jag fråga statsrådet varför hon tror att det skulle funka . Tror statsrådet att det blir fler eller färre barn som lever i ekonomiskt utsatta familjer som kommer att kunna vara med i organiserade fritidsaktiviteter efter ett slopande av fritidspengen? 126 (M): Jag vill tacka statsrådet för svaret, även om det är med besvikelse jag tar del av regeringens besked. Vi vet från bland annat SCB:s rapport att barn i familjer som har det ekonomiskt tufft i betydligt lägre utsträckning deltar i fritidsaktiviteter. Det var skälet till att alliansregeringen valde att satsa extra på barn vars föräldrar har det särskilt svårt att få ekonomin att gå ihop. Alliansen införde en fritidspeng för att alla barn, oavsett bakgrund, skulle få möjlighet att spela fotboll, gå på musikskola, ta en mattekurs eller göra något annat . Utöver att utjämna livschanser vet vi att fritidsaktiviteter ofta är mer än bara lek och skoj. Att sporta, spela musik eller delta i föreningsliv kan vara avgörande för barns utveckling och lärande, dels på grund av direkt positiv korrelation mellan till exempel idrott och inlärning, dels genom att barn får ett socialt kontaktnät och goda förebilder i föreningslivet. Det är mycket beklagligt att regeringen nu väljer att ta bort resurser för dem som redan är utsatta i vårt samhälle. Statsrådet hänvisar till att fritidspengen skulle strida mot den enskildes självbestämmande, ansvar och integritet. Vidare menar statsrådet att fritidspengen borde utformas så att barnet själv ska få välja hur han eller hon ska spendera sin fritid. Svaret är i sammanhanget mycket märkligt eftersom fritidspengen är utformad just så – pengar är avsatta för att barn själva ska få välja fritt bland fritidsaktiviteter som vi tillskjuter extra resurser till och betalar för. I stället förespråkar barnminister att resurser som är avsedda just för barn tas bort till förmån för högre försörjningsstöd för föräldrarna. Den enda tolkning som jag kan göra av det svar som jag och har fått på våra interpellationer är att statsrådet syftar på föräldrars självbestämmande och möjlighet att välja bort fritidsaktiviteter för sina barn och att föräldrars självbestämmande är viktigare än alla barns rätt till en aktiv fritid. Detta är precis den kritik som har framförts av tunga remissinstanser som bland annat och : att det inte finns någon garanti för att mer pengar till föräldrarna också kommer barnen till del. Det behöver inte bero på att föräldrarna är oansvariga. Minst lika ofta kan det bero på omtänksamma barn som inte vill belasta familjens ekonomi med sina egna fritidsintressen. Statsrådet menar att det är utpekande att satsa extra pengar på de barn som ofta har de tuffaste familjeförhållandena. Jag menar att det är än värre – och jag skulle säga än mer utpekande – att sätta just de här barnen på avbytarbänken och säga att de inte längre får vara med på fotbollsträningen tillsammans med sina kompisar eftersom deras föräldrar inte hade råd. Jag skulle därför vilja upprepa mina frågor, som jag upplever ännu inte har besvarats tillräckligt tydligt av statsrådet: gör statsrådet en annan bedömning än de remissinstanser som arbetar med utsatta barn , som och ? Och den kanske viktigaste frågan av alla är: Hur kan statsrådet garantera att de pengar som omfördelas till en höjning av försörjningsstödet också kommer barnen till del – och om barnministern inte kan garantera detta, är det inte dags att tänka om i fråga om fritidspengen? 127 Statsrådet (S): För regeringen är det oerhört viktigt med generell välfärd. Varför skulle inte de här familjerna fatta bra beslut om sina barns fritid när andra familjer gör det? Vi tror att de här föräldrarna är fullt förmögna att sätta sina barns bästa och sina barns önskemål i första rummet, precis som andra. Dessutom har båda interpellanterna sagt att detta skulle ge alla barn en chans och att inga barn skulle hållas utanför. Men det stämmer inte. Det finns ett mycket rigoröst regelverk kring fritidspengen. Fritidspengen gäller barn mellan , medan riksnormen gäller barn mellan , det vill säga betydligt fler. För fritidspeng måste familjerna ha haft försörjningsstöd . Riksnormen gäller alla familjer som har försörjningsstöd. För fritidspengen ska verksamheten dessutom vara ledarledd och uppfylla olika krav som ska bedöma. Till exempel kan man inte följa med kompisar på bio eftersom det inte är ledarlett och inte passar in i de här kriterierna. För oss är det viktigt att inte peka ut barn, och det gör man om man måste ansöka och visa: Just vi har inte råd med detta. Barnrättsorganisationerna, som det har hänvisats till, säger att om man gör en förändring av fritidspengen måste man vidta andra åtgärder, och regeringen har en lång lista på åtgärder som vi redan har vidtagit. Först och främst satsar vi på idrott och särskilt på nyanlända, och nyanlända är överrepresenterade när det gäller försörjningsstöd och ekonomiskt bistånd. Vi kommer att tillsätta en utredning som ska titta på en nationell strategi för den kommunala musik- och . Vi vill ha sänkta taxor i kultur- och och återkommer till det i budgetpropositionen 2016. Vi har höjt underhållsstödet med för ensamstående föräldrar eftersom det är viktigt att familjerna har en bättre ekonomi. Jobb är det oerhört viktigt att föräldrarna har så att barnens ekonomi blir bättre, och därför har vi ett antal förslag i vårpropositionen om detta. Vi vill höja ersättningen för sjukskrivna arbetslösa och likaså höja sjuk- och aktivitetsersättningen. Den bortre gränsen för sjukförsäkringen tas bort, och taket i a-kassan höjs. Vi tycker att barnrättsorganisationernas synpunkter på att man behöver vidta fler åtgärder är viktiga och anser att en höjning av riksnormen är ett mycket värdigare och bättre sätt att stödja barn i ekonomiskt utsatta familjer. Det är inte utpekande och en oerhört viktig del av den generella välfärden. 128 (M): Statsrådet säger i sitt svar att det finns möjlighet att ansöka om bistånd för att kunna betala en aktivitet i förskott, det vill säga gå med mössan i hand upp till och be om ytterligare bidrag, be om mer hos en person som man är i beroendeställning till och som förmodligen mer än en gång har ifrågasatt hanteringen av familjeekonomin. Hur rimmar det med att regeringen anser det vara viktigt med den enskildes självbestämmande, integritet och utpekande? Hela tanken med fritidspengen är att uppnå just detta, då den är helt fristående från försörjningsstödet och över huvud taget inte påverkar det. är väldigt tydlig med att barn inte är dumma i huvudet.