prot · H209119 · 2015-06-22 00:00:00 — Jag ber nu it-minister berätta om han tycker att det är rimligt att låta , som handlägger stödet till fiberutbyggnad på landsbygden, också få göra undantag från regeln om 200 invånare om det finns särskilda skäl baserade på den regionala erfarenheten och kunskapen. 135 (C): Även jag tackar ministern för svaret. Vi som är engagerade i bredbandsfrågor ute i landet vet hur viktigt det är att både få till projekt och komma till avslut med investeringar. Jag ställde i min interpellation frågan om statsrådet är villig att arbeta för att det införs en möjlighet och rätt för regionerna att göra undantag från reglerna vid stödbeslut, och om det finns särskilda skäl för det baserat på regionala erfarenheter. Utifrån det svar som lämnades här kan jag ändå konstatera att det kanske är mer fokus på att följa stödsystemets regelverk och det formella än att lägga kraft på hur vi ska kunna lyckas med att stötta de föreningar som bildas och har bildats ute i landet och som avvaktar och inte vet hur de ska gå vidare för att kunna göra investeringarna. Jag är från i . I finns det 16 kommuner, och det finns regionala skillnader. Det är ett avlångt och utsträckt landsbygdslän med många olika engagerade människor. Jag vet hur viktigt det är att det finns infrastruktur och bredband som möjliggör företagande och bra boendeutveckling i en bygd. Vår gemensamma målsättning för är att alla hushåll och företag ska ha tillgång till . Vi går längre än den nationella målsättningen till 2020. Vi jobbar nu gemensamt för att detta ska kunna genomföras. Men tillgången ser mycket olika ut. Av dessa 16 kommuner är det 4 kommuner som har kommit längre. Innan jag blev riksdagsledamot var jag kommunstyrelseordförande i , som är en av dessa fyra kommuner. För sju började vi att driva bredbandsfrågan hårt. Den väcktes utifrån de lokala förutsättningarna och de boende i bygderna, och det bildades tio föreningar. Det var ett fantastiskt folkrörelseengagemang som lade grunden för att vi har lyckats nå drygt 90 procents täckning på landsbygden. Tillsammans med dessa föreningar har kommunen engagerat sig starkt, och vi har också fått EU-finansiering under denna resa som möjliggjorde att jag för min del, som bor ute i skogen, kunde koppla upp mig på in i köket. har inneburit att vi har stabiliserat utvecklingen på landsbygden. Vi har också kunnat se effekterna, både bland företag och bland boende, och hur livet har utvecklats och vilken positiv effekt det blev. Då tänker vi: Hur ska vi nu möta detta i förhållande till alla föreningar i övriga landet och i vårt län hemma i som just nu har funderingar på hur dessa gränsdragningar kommer att påverka? Inte minst i de mindre orterna ser vi att denna gräns på 200 invånare får mycket negativa effekter. Uppe i norra som berörs är det flera orter som påverkar och ger förutsättningar för hur föreningarna ska kunna få en ekonomi att faktiskt dra igång projektet. Det känns mycket angeläget att kunna få beskrivet varför man har just denna gräns på 200 invånare, som är en svensk gränsdragning i förhållande till systemet, och hur det egentligen påverkar det praktiska. Jag känner verkligen att vi ska göra allt vi kan för att lägga en bra grund och stötta de eldsjälar som finns. Jag undrar också hur ministern kan medverka till att följa upp det praktiska i detta sammanhang mer än en gång . Det går nämligen mycket snabbt . 136 Statsrådet (MP): Tack så mycket och för denna mycket angelägna fråga. I Statens jordbruksverks analys, som expertmyndigheten har hjälpt till med att ta fram, görs bedömningen att den marknadsmässiga utbyggnaden kommer att nå fram till tätorter med mer än 200 invånare och med mindre än mellan husen. Detta är inte endast en upprepning av mitt tidigare anförande, utan det är också själva grundföresatsen när vi talar om bredbandsutbyggnad. När och parti satt i regeringen under de två tidigare mandatperioderna och också innehade bland annat it-ministerposten utlovade inte staten att ta hela kostnaden och ansvaret för utbyggnaden. Detta är en balansgång mellan den utbyggnad som marknaden gör på helt marknadsmässiga grunder och som är viktig för att man ska kunna hantera den angelägna, men relativt kostsamma utbyggnaden. I vissa delar av landet behöver staten komma in därför att vi gör bedömningen att det inte kommer att ske någon utbyggnad. Då kommer gränsdragningar att göras. Det är viktigt att se vad som händer på den undre delen av den fastställda gränsen. När expertmyndigheter gör bedömningen att man kommer att ha en utbyggnad inom de områden som inte innefattas av avgränsningen måste vi som lekmän och politiker och jag som statsråd se till att bevaka så att de som hamnar på fel sida om denna gräns inte far illa. Därför är grundantagandet viktigt, att det är i de områden som inte kommer att nås av en marknadsmässig utbyggnad som staten ska gå in och hjälpa till. Dessutom ska det finnas ett rejält stöd, och det stödet har godkänts av kommissionen, i landsbygdsprogrammet. Jag är glad över att kunna presentera detta, men också se det som ett i raden av väldigt kloka beslut som den har fattat på digitaliseringens område. När det gäller själva grundantagandet är vi naturligtvis inte nöjda med att vi når de höga siffrorna för täckning. Enligt Post- och senaste bredbandskartläggning var det endast ungefär 300 hushåll och företag som helt saknade tillgång till bredband. Detta är resultatet av tidigare regeringars arbete och ingenting som jag kan ta åt mig äran för. Men vi är inte nöjda. aviserade jag därför att regeringen kommer att göra en översyn av bredbandsstrategin för att säkerställa att den fortsätter att vara relevant och framåtblickande och för att också de företag, individer och föreningar som hamnar på fel sida av gränsen ska kunna inkluderas. Översynen kommer att inkludera både målen och fokusområdena. 137 (C): Det är intressant att lyssna på it-ministerns resonemang. Om han läser våra interpellationer och lyssnar på våra argument finner han att vi ligger ganska nära varandra. Men vi vill ha en mer smidig hantering än den som statsrådet säger sig vilja ha. Men jag ska återkomma till den frågan. I svaret säger it-ministern att EU:s gemensamma statsstödsregler säger att bredbandsstöd endast får ges där det inte är sannolikt att marknadsmässig utbyggnad kommer att ske . Självklart ska vi inte bryta mot statsstödsreglerna, men problemet är ju inte att det finns en lång kö av företag som vill bygga ut fiber i bruk, Håksberg, eller Skattungbyn. Problemet är att över huvud taget få till fiber i den här typen av mindre orter där man ligger ovanför 200-gränsen, men inte mycket ovanför. Det är också långt till närmaste ställe där det finns fiber. Om ingen vill bygga på marknadsmässig grund kan man aldrig heller hamna i onåd när det gäller statsstödsregler. För min del tycker jag att det är en väldigt knepig argumentering. Vidare säger it-ministern i sitt svar: ”Regeringen har i den beslutade förordningen om stöd för landsbygdsutvecklingsåtgärder som gäller för landsbygdsprogrammet förtydligat att marknadsanalysen ska beakta regionala skillnader och att den ska uppdateras minst en gång ”. Då undrar jag vad ministern menar när han skriver ”beakta regionala skillnader”. säger han nej till våra krav angående att regeringen och statens högsta tjänsteman i – det vill säga landshövdingen – inte ges förtroendet att göra undantag för regeln om 200 invånare, om det finns särskilda skäl baserade på den regionala erfarenheten och kunskapen. Mina uppmaningar till it-minister är: Ta nu tillfället i akt och beskriv vad det innebär när regeringen skriver i förordningen: ”marknadsanalysen ska beakta regionala skillnader”! Ta tillfället i akt och beskriv vad det innebär att marknadsanalysen ska uppdateras minst en gång ! Hur ska det gå till? Berätta nu för landsbygdens folk på vilket sätt det presenterade regelverket kommer att ta hänsyn till att det ser olika ut i ! 138 (C): Betydelsen av fiber är oerhört stor för många bygder i . Det är kanske inte en så jättestor konkurrensfördel att ha bredband, men det är en väldigt stor konkurrensnackdel om man saknar det. som går ökar avståndet och konkurrensnackdelarna i takt . Därför är det angeläget att i nuvarande situation komma fram till ett praktiskt avgörande så att engagemanget ute i bygderna inte stannar av, bland annat i mitt hemlän . Där har många föreningsrepresentanter lagt ned mycket tid och engagemang, men tvingas de avvakta hur tillämpningen kommer att bli i praktiken. Detta är också extra angeläget för kommer flera ADSL-sändare att stängas ned. Jag talar om orter som , och Borangen i norra , och det kommer också att ske på fler platser runt om i . För vår del är det ca 30 små orter i som berörs av 200-invånarsgränsen. I många av dessa orter finns det kopplingar till pågående fiberarbete. Man vill komma igång, och man vill få en bra anslutningsgrad så att den ekonomiska kalkylen håller hela vägen och så att det blir vettiga anslutningskostnader. Grunden för detta är det ideella engagemanget. Det är ovärderligt. Många eldsjälar har engagerat sig starkt. Skulle staten göra den utbyggnaden får man räkna med minst det dubbla i kostnader, men också för när utbyggnaden kan genomföras. I de inventeringar som har gjorts av PTS och som ligger till grund för en ansökningskarta finns orterna markerade, och det baseras på statistik . i är definierat som en tätort. hade den orten 179 folkbokförda invånare, och det är alltså en minskning. utgår man från äldre statistik, och det kan slå väldigt fel. De orter som har lägre invånarantal än 200 bedöms ändå utifrån en högre nivå. Det är ju inte vad jag kan anse som praktisk politik. Man måste se till att det blir en bra fortsättning för de som är engagerade och att det kan ingå i möjligheten att få stöd. Enligt ansökningskartan finns det fiber också i i , detta i form av ADSL från Quadracom. Det är föremål för nedsläckning . Då mister man en förutsättning till koppling till närmaste fiber. I stället är den närmaste fibern ca 2 mil söderut, i Brattmon. Dessa förutsättningar ändras . Därför är det oerhört viktigt att dialogen finns men också uppföljningen, att tillsammans med statens myndigheter ser till att ofta och regelbundet följa upp hur förutsättningarna ser ut så att det blir möjligt för dessa att gå vidare. Jag skulle än en gång vilja lyfta upp det som föregående talare var inne på, vad som händer efter uppföljningstiden om marknadskrafterna inte har hittat till bygderna. Ofta talar man om 800–1 000 hushåll i våra värmländska bygder för att marknadskrafterna, enligt förfrågan, ska vara intresserade av att gå in. Eller också talar man om tätorter som har färre antal hushåll men ligger nära de större städerna. Vad händer , och hur kommer regeringen och staten att stärka och stötta det engagemang som invånarna visar men som riskerar att släckas på grund av otydlighet? 139 Statsrådet (MP): Tack, och , för uppföljningsfrågorna! Låt mig börja med den första uppföljningsfrågan och säga att är förvaltande myndighet i det här fallet. Det finns en viktig orsak till det. Under förra programperioden gjordes marknadsanalyserna av de enskilda projekten. Det kritiserades, med rätta tyckte många partier i denna kammare, eftersom det var ett omfattande arbete som hamnade på enskilda. I och med tydligare och ökade krav på uppföljning har den förvaltande myndigheten nu tagit ett ökat ansvar. Det tror jag gynnar både rättssäkerheten och möjligheten att utkräva ansvar. Eftersom är förvaltande myndighet för landsbygdsprogrammet och ansvarar för att säkerställa att utbyggnaden sker i enlighet med inkluderar det att säkerställa att en utbyggnad med stöd inte sker i områden där det är sannolikt att marknaden bygger ut . När det gäller den andra uppföljningsfrågan håller jag med om att det är viktigt att siffrorna är korrekta. När det är siffror som åsyftas kan det inte ligga till grund för vad som händer då mycket av dessa pengar ska börja göra nytta. Det är någonting som jag förväntar mig att myndigheten ska hantera, och naturligtvis kommer jag också att följa upp det. Det är mycket viktigt att riksdagsledamöter som och , som har lokalkännedom, lyfter upp de här frågorna på detta sätt. Det är deras plikt och uppföljningsskyldighet, och det är mitt ansvar som statsråd att se till att myndigheterna gör sitt jobb på rätt sätt baserat på rätt underlag. 140 (C): Jag tror att det gäller att visa stor respekt för geografiska olikheter. Områdena är inte lika, vi bor inte under likadana förhållanden, och det måste visa sig genom möjligheter till anpassning. Regeringen och staten driver frågan på ett fyrkantigt sätt, vilket knäcker engagemanget hos alla de byaföreningar vi talar om men också hos och hos regionföreträdarna. Jag ska be att få tacka ministern för debatten och hoppas att vi sått åtminstone ett frö till en mer anpassad tillämpning. För att kunna utveckla är det viktigt att vi har ett perspektiv på landsbygden. Det är inte alltid regeringen eller det statliga verket som vet bäst. Låt mig återge några rader från ett vittnesmål av en mycket duktig kommunstyrelseordförande i kommun, en kommun med ungefär 8 000 invånare och jättestor yta att hantera: kommun har arbetat aktivt med fiberutbyggnad och är den kommun i som kommit längst med att ha anslutningskabel till alla byar. har skapat regler som innebär att stora delar av Orsas landsbygd hamnar utanför stödområdet för fiberutbyggnad. I ett slag har verket klassat flertalet av Orsas byar som tätorter. Jag skulle kunna göra en hur lång lista som helst med vittnesbörd om hur fyrkantigt tillämpningen hanteras. Jag vill be ministern att i sitt sista inlägg svara på frågorna och beskriva hur den regionala skillnaden ska tillämpas. Hur kommer statsrådet att hantera det? Hur ska utvärderingen gå till? Vilket ansvar vågar man lämna till sin egen länsstyrelse? 141 (C): Jag tar med mig det ministern gav respons på tidigare. Jag tyckte att det var positivt. Det är viktigt att vi fortsätter att följa den typen av exempel som vi kom in på. Landsbygdsutvecklingen är oerhört grundläggande för framtid, liksom boendeutvecklingen och stärkandet av den regionala balansen. Mitt hjärta slår för landsbygdsutveckling. Som kommunföreträdare vet jag hur viktigt det var vid det tillfället att jobba nära ideella krafter, föreningar och företag. Tillsammans åstadkom vi satsningar som flyttade fram positionerna men även lade grunden för en långsiktig utveckling. Jag hoppas att det fortsatta arbetet med många engagerade boende och företagare runt om i bygderna innebär att vi lyckas nå längre än de . Det som oroar mig långsiktigt är vad som kommer att hända med de sista . Jag vill skicka med till den fortsatta revideringen av strategin för att lägga krutet på de områden där det är svårast att få byggnation till stånd och där det är svårast att få marknadskrafterna att ta ansvar. Det är viktigt att ge så bra förutsättningar som möjligt för de människor som lägger ned åtskilliga timmar på att genom hårt ideellt arbete få sina drömmar uppfyllda. Det är viktigt att de verkligen lyckas. Ju förr vi kan få snabb bredbandsuppkoppling i bygder som , Långflon och andra vackra platser i vårt land desto snabbare kan vi få en stark utveckling. 142 Statsrådet (MP): Tack, och , för den här mycket viktiga interpellationsdebatten! Det är viktigt att framhålla hur vi i har byggt upp digitaliseringens grund och hur vi också kan bli det som jag och regeringen satt upp som mål, nämligen bäst i världen på att tillvarata digitaliseringens möjligheter. När jag säger menar jag naturligtvis inte enbart landsbygden eller enbart städerna utan hela vårt land, allt som ligger däremellan och alla som bor i olika delar av landet och inte känner sig tvungna att flytta till storstäderna och bli en siffra i urbaniseringen. Traditionellt har det i varit många kommuner och byalag som med hjälp av stödpengar bidragit till att bygga ut höghastighetsbredbandet. Att även byalagen har möjlighet att söka stöd för att bygga ut bredbandsinfrastruktur inom ramen för stödprogrammet har gjort att vi nått ut till fler på landsbygden och under mycket än annars. Byalagen måste tillerkännas den kraft de är. Det är en folkrörelse. I den här typen av projekt leder det lokala engagemanget ofta till att anslutningsgraden blir mycket högre än vad den annars hade blivit. Det måste man ge dem erkännande för och stryka under. Över 1 000 byalag och aktivitetsgrupper har fram till tagit initiativ till att bygga lokala bredbandsnät. Också det är viktigt. Men regeringen är inte nöjd. Vi kommer att fortsätta att jobba med det som jag och regeringen aviserat, att genomföra en översyn av bredbandsstrategin. Vi satsar på bredbandskoordinatorer, som kommer att jobba med att effektivisera det regionala arbetet för utbyggnad av bredband, och ett nationellt sekretariat ska inrättas för att bistå och stödja dessa regionala koordinatorer. Jag hoppas att vi kommer att få möjlighet att diskutera och föra fram den politiken ytterligare. Överläggningen var härmed avslutad. § 26 Svar på interpellation 2014/15:644 om teckenspråkstolkning via bildtelefon 143 Statsrådet (MP): har frågat mig vilka åtgärder som jag har vidtagit för att hitta lösningar samt vad som kommer att göras för att den viktiga bildtelefonitolkningen inte ska upphöra. Jag delar uppfattning att tjänsten är viktig. , , har bland annat i uppdrag att ansvara för att alla i har tillgång till telefoni. Om marknaden inte tillgodoser att alla har tillgång till telefoni får PTS genom upphandling tillgodose behov som personer med funktionsnedsättning har av särskilda posttjänster, grundläggande betaltjänster och elektroniska kommunikationstjänster. Den samhällsomfattande tjänsten har upphandlats av PTS, och är det läns landsting som tillhandahåller tjänsten. fastställde att läns landstings beslut att lämna anbud i den föregående upphandlingen strider mot reglerna i kommunallagen. För att säkerställa att en förmedlingstjänst för bildtelefoni ska finnas tillgänglig när det nuvarande avtalet med läns landsting löper ut har PTS beslutat att genomföra en ny upphandling angående tillhandahållande av bildtelefonitjänsten . Jag har fullt förtroende för att PTS sköter sitt uppdrag att säkerställa att tjänsten bildtelefoni finns tillgänglig. 144 (KD): Jag tackar statsrådet för svaret. I finns största tolkcentral, där län, förutom vanliga tolkuppdrag på plats, med hjälp av bildtelefoni servar hela landet med 250 000 tolkuppdrag, enligt gällande prognos. Det sker genom ett samarbete med tio regioner och landsting; län har huvudansvaret. Sedan interpellationen inlämnades har meddelat att det finska företaget tilldelats kontraktet och 38 månader framåt med möjligheter till förlängning . Det är bra att statsrådet har förtroende för . Men frånvaron av svar på själva frågorna gör mig faktiskt orolig. En tredjedel av döva bor i som ett resultat av att Riksgymnasiet för döva och hörselskadade är lokaliserat dit. Jag hade hoppats på att statsrådet skulle säga något om vikten av att säkerställa att den verksamhet för döva och hörselskadade som diskuteras verkligen fungerar. Men jag ser tyvärr inget sådant i svaret. Därför undrar jag: Hur ser statsrådet för de teckenspråkiga och deras möjligheter att kommunicera via bildtelefoni? Hur ser statsrådet på det faktum att ett finskt bolag som är till hälften ägt av har vunnit kontraktet? Det är de två frågor jag vill lägga till. 145 Statsrådet (MP): Jag tackar så mycket för att han tar upp denna mycket viktiga fråga. I samband med sina uppföljningsfrågor lyfter han i en bisats fram att jag i mitt inledningsanförande inte skulle ha betonat vikten av frågan i sig. Men själva anledningen till att vi står här är att både och jag som statsråd tycker att frågan är viktig. Att Örebroområdet har en särställning och dessutom internationellt tilldrar sig uppmärksamhet och intresse för att följa efter de goda insatser som gjorts står utom allt tvivel. När det gäller uppdraget att öka tillgänglighet och användbarhet har regeringen utsett PTS till en av 14 myndigheter, så de är inte ensamma i detta. De har ett strategiskt ansvar för att genomföra regeringens funktionshinderspolitiska mål. På regeringens uppdrag arbetar PTS för att öka tillgängligheten till och användbarheten av elektroniska utrustningar. PTS har lyft fram vikten av att balansera det här uppdraget med deras övergripande uppdrag, där man inte skiljer på personer utifrån deras förutsättningar. Myndigheten förfogar över ca för detta ändamål. Till exempel upphandlar PTS tjänster för personer med tal‑, röst- eller språksvårigheter. I det ingår bland annat den tjänst som vi diskuterar här och . PTS tar sitt ansvar för att säkerställa att förmedlingstjänsten bildtelefoni finns tillgänglig. beslutade den oberoende myndigheten vilken anbudsgivare som tilldelas uppdraget i upphandlingen, nämligen det finska bolaget . Uppdraget är att tillhandahålla tjänsten . Avtalstiden är 38 månader med möjlighet till förlängning . Det är också viktigt att veta att det inkom tre anbud inom ramen för aktuell upphandling. Det här har skett helt i enlighet med gängse regelverk, och det är ingenting som jag vill ändra på, antagligen inte heller . Det vi dock vill säkerställa – här håller jag med och välkomnar därför denna interpellation – är att människor oavsett funktionsnedsättning inte kommer i kläm, att de har att se fram emot en oavbruten tjänst som fungerar, är till fyllest och uppnår de höga kvalitetskrav vi ställer på leverantörer. Om nu det här finska bolaget inte skulle leva upp till detta är det naturligtvis expertmyndigheten som är bäst lämpad att ta emot klagomålen från användarna men också i egenskap av uppföljningsmyndighet se till att det här sker på bästa möjliga sätt för de användare som är i behov av tjänsten. 146 (KD): Jag tackar statsrådet för de kompletteringarna. Det är viktigt att slå fast att det naturligtvis handlar om en verksamhet som fungerar. Jag tror inte att någon egentligen har negativa synpunkter på den verksamhet som bedrivs av läns landsting, eller Region län, som det heter numera. Det sker 250 000 bildtelefonsamtal plus de egna tolkuppdrag man har på plats. Lägger man samman dem med de 80 000 som sker ute i landet är vi uppe i 1 000 teckenspråkstolkningar per dag. Det är alltså en våldsamt stor användning av tolkningar. Det är väldigt många som behöver sådana. Sammanlagt blir det 330 000. jobbar ett femtiotal personer med det här. Naturligtvis kommer de att få lämna sina jobb. Det är beklagansvärt att de blir uppsagda på grund av detta. Men det viktiga menar jag ändå är att vi får fungerande tolkuppdrag även fortsättningsvis. Det är det som det handlar om. Lokaliseringsprincipen lyfts fram av domstolen. Man har sagt att läns landsting, eller Region län, inte kan lägga fram en offert. Jag undrar lite grann hur statsrådet ser på det faktum att ett halvstatligt finskt bolag i stället för den verksamhet som vi har har vunnit kontraktet. Det vore väldigt intressant att få reda på hur statsrådet utifrån en generell ståndpunkt ser på att man ska kunna konkurrera med varandra på det sättet. För mig som ledamot i och talesperson för folket känns det väldigt konstigt. Det vore intressant att höra om statsrådet delar min oro och min uppfattning att det känns märkligt att det ska vara på detta sätt på grund av de principer som vi har i vårt land. 147 Statsrådet (MP): Tack, , för uppföljningsfrågorna! Först och främst måste jag vända mig mot beskrivning av situationen i själva huvudfrågan att denna tjänst skulle upphöra , som det står i interpellationen till mig, och att det kommer att leda till många svårigheter och ökad isolering för många teckenspråkiga. Det kan vi vara överens om att det skulle göra, om tjänsten upphörde.