prot · H20989 · 2015-04-21 00:00:00 — Även om jag välkomnar ministerns svar är det tyvärr inte detta svar som jag hade önskat mig på denna interpellation. Avsättningsmöjligheterna för vildsvinsköttet är fundamentalt viktiga för att skapa en bättre fungerande vildsvinsförvaltning. Därför hade jag hoppats att ministern skulle vara beredd att faktiskt agera och ta initiativ för att förenkla försäljningen av vildsvinskött. Så verkar tyvärr inte vara fallet med det svar som jag nu precis har fått. Som jag skrev i min interpellation har den svenska vildsvinsstammen vuxit mycket kraftigt . Även utbredningen har ökat. Vi har vildsvinen etablerade i en betydligt större del av vårt land än vi hade tidigare. I takt med att vildsvinen blir fler och utbredningen ökar, ökar naturligtvis också skadebekymren och skadeverkningarna inte minst för jordbruket. Därför behöver avskjutningen helt enkelt öka. Vi såg att avskjutningen minskade. kommer den förhoppningsvis att öka, vilket är troligt med tanke på att vi har haft en mild vinter och det troligtvis har fötts en hel del nya kultingar på vårkanten. Det som ofta lyfts fram som ett problem för en ökad avskjutning är just avsättningsmöjligheterna för köttet. Det som jägarna ständigt och jämt efterfrågar är enklare och bättre möjligheter att sälja köttet. är ordningen sådan att köttet måste ta omvägen via en vilthanteringsanläggning. Det räcker inte att jägaren testar att köttet är fritt från trikiner. Det gör att många jägare helt enkelt jagar tills den egna frysboxen är full och därefter hänger in bössan. Det är mycket olyckligt att det är på det sättet. Under Alliansens i regeringsställning gjorde vi mycket för att underlätta vildsvinsförvaltningen och vildsvinsjakten. Exempelvis gjorde vi det möjligt att använda fast belysning vid åtelplatser. Vi möjliggjorde också för att man skulle få tillstånd att använda bildförstärkare till sitt vapen. Det är två konkreta åtgärder som har skapat förutsättningar för en såväl effektiv som säker jakt även i mörker. Men mer behöver göras. Vi har frågan om åtelkamera som är mycket aktuell. Det är för att jägare helt enkelt ska ha möjlighet att kameraövervaka viltet för att se hur djuren rör sig, när de rör sig och när man bäst kan bedriva jakt helt enkelt. Åtelkameror kan också vara ett värdefullt verktyg i inventeringsarbetet. Därför hoppas jag innerligt att regeringen nu verkligen tar på allvar det tillkännagivande vi har skickat från om att regeringen skyndsamt ska se över hur man kan införa ett undantag från tillsynsplikten när det gäller kameraövervakning av vilt. En konkret fråga till landsbygdsministern är därför om ministern kan svara på när vi har ett konkret lagförslag på bord när det gäller åtelkameror. Sedan vill jag egentligen upprepa frågan jag ställer i min interpellation, herr ålderspresident, för jag upplever inte att jag riktigt fick svar på den. Är landsbygdsministern beredd att ta initiativ till den lagändring som skulle möjliggöra för jägare att i begränsad omfattning sälja vildsvinskött direkt till konsument, med krav på trikinprov men utan krav på att köttet ska ta omvägen via en vilthanteringsanläggning? 23 Statsrådet (S): Jag ber om ursäkt till interpellanten ; i utskriften av mitt svar stod det fel namn. Jag hoppas att han har överseende med det. Vi har en framstående viltvård. Jägarna tar ett väldigt stort ansvar, och det finns ett jättestort engagemang från deras sida. De råvaror som kommer från jakten är viktiga för konsumenterna, och det är ofta förstklassiga råvaror. Mycket har gjorts för att främja jakten. När det gäller din fråga om åtelkameror, , är det något som bereds. Jag kan inte säga exakt när det kommer. Det bereds en hel del andra saker inom jakten som jag måste få återkomma till. När det gäller din fråga om lagförslagsförändringar har den tidigare varit uppe vid två olika tillfällen. Både 2008 och 2010 genomlyste man möjligheterna för jägarna att sälja vildsvinsprodukter utan krav på besiktning i vilthanteringsanläggningar. Uppdraget har hanterats av i samråd med , och . Synpunkter har inhämtats från alla berörda kring de förslag som har kommit därifrån. gick det så långt att det till och med fanns ett lagförslag, men det avvisades. Frågan lyftes aldrig upp av den tidigare regeringen för att fatta beslut. Frågan är alltså prövad, och jag har ingen avsikt att förändra någonting kring detta. Det är viktigt att konsumenten känner ett stort förtroende för det viltköttet, och de som har kunskap och kan göra kontroller är de anläggningar som är godkända. Visserligen är de inte så många – det är ett sextiotal. Det finns ungefär 150 mindre slakterier, och det finns ett intresse från dem om ett godkännande. har jag dock inga planer på att förändra detta, vilket inte den tidigare regeringen heller hade. 24 (M): Jag tackar ministern för det kompletterande svaret. Ministern sa i sitt första inlägg att han inte motsätter sig en ökad avskjutning, och det är väl bra. Jag hade dock hoppats att man också skulle vara beredd att agera för att undanröja det främsta hindret för just en ökad jakt och en bättre förvaltning, nämligen de väldigt begränsade avsättningsmöjligheterna. När jag är runt i , och inte minst i där vildsvinsstammen är som störst och mest utbredd, träffar jag jägare, markägare och andra som är intresserade av att skapa en bättre vildsvinsförvaltning. Alla återkommer de till frågan om avsättningsmöjligheterna. Det är det som är akilleshälen när det gäller att öka jakten. Det är för krångligt att sälja köttet, och det är för omständligt. Trots att jägarna själva kan ta prov och skicka in det till analys för att undersöka om ett djur är bärare av trikiner duger inte det, utan bara kött som har passerat en vilthanteringsanläggning får säljas vidare. Det är en ordning som helt enkelt är för krånglig, herr ålderspresident. Konsekvenserna blir som jag sa tidigare att man jagar till dess den egna frysboxen är full. Det är särskilt allvarligt när vi nu går mot vår och sommar och behöver jakten för att förebygga att vildsvinen äter gott av den mjölkmogna säden, bökar upp slåttervallar eller gör annan skada för jordbruket. Ministern lyfte i sitt andra inlägg fram att det har utretts tidigare om det vore möjligt att göra en förenkling genom ett nytt system. Ministern hänvisade till de utredningar som gjordes 2008 och 2010 och där man kom fram till ett ruskigt komplicerat system. Det var i någon mening därför jägarna inte var positiva till att införa systemet, eftersom det inte skulle bli någon förenkling i praktiken. Det var ett annat system men likafullt ett väldigt krångligt system, och det skulle ha varit kostsamt för jägarna. Vi som politiker måste ställa oss frågan om dagens oerhört rigida lagstiftning är befogad och om den är effektiv. För mig är det uppenbart att svaret på den frågan är nej. Det är alldeles givet att vildsvin måste testas för trikiner, men jag ser faktiskt inte tillräckliga skäl att också kräva att djuren ska besiktas i en vilthanteringsanläggning. Ministern hänvisar till nödvändigheten att hantera och ta hand om köttet på ett hygieniskt och bra sätt. Det är alldeles självklart, men detta borde vara möjligt att säkerställa genom till exempel kunskapskrav på jägarna. Man kan för övrigt fråga sig om det är så hygieniskt att köttet och djurkropparna måste köras långa sträckor till en vilthanteringsanläggning för att tas om hand. Därför, herr ålderspresident, envisas jag med att hålla fast vid min uppmaning till landsbygdsministern. Han måste ta initiativ till framtagandet av ett nytt, och då verkligt enkelt, system där jägare ska ges möjlighet – självfallet med krav på trikinprov – att i begränsad omfattning sälja vildsvinskött direkt till exempelvis grannen eller kollegan. På så sätt hade avsättningsmöjligheterna avsevärt förbättrats, och därmed hade även incitamenten för vildsvinsjakten ökat. Fler svenskar hade också fått upp ögonen för det fina vildsvinsköttet. Ministern sa i sitt första inlägg att regeringen har gett en lång rad uppdrag till berörda myndigheter när det gäller vildsvinsförvaltningen. Jag skulle vilja fråga landsbygdsministern vilka uppdrag kopplade till vildsvinsförvaltningen han har gett till berörda myndigheter. 25 Statsrådet (S): säger att dagens lagstiftning är rigid. Det får ju stå för honom. Uppenbarligen tyckte inte alliansregeringen att lagstiftningen är rigid, i och med att den inte föreslog några förenklingar. Inte heller de som fick yttra sig i remissrundan föreslog en förändring. Vi avser inte att föreslå någon förenkling, och jag har inte gett något uppdrag om det till någon av de här myndigheterna. Viltkött är generellt ett säkert kött, och det är en uppskattad råvara hos både konsumenter och krögare. Sedan måste vi komma ihåg att vildsvinskött skiljer sig väldigt mycket från annat viltkött, inte minst för att det kan bära på trikiner och även andra allvarliga smittor, som salmonella. Jag vet också att vildsvinet är svårslaktat; jag är själv jägare och jagar även vildsvin från tid till annan. Bara att skjuta ett vildsvin är en svår uppgift jämfört med mycket annat vilt. Det rör sig om en kompakt kroppsform, och det är väldigt stor risk för bukskott när man skjuter dem. Köttet kan då givetvis bli förorenat. Vildsvinet är också svårt att avhuda, som ett exempel. Det finns även bakterier förutom trikiner, och det är svårt att få slaktkropparna torra jämfört med annat viltkött. Ofta jagas vildsvin under varma årstider, vilket ställer krav på kylning. är jag inte beredd att göra några förändringar. Alliansregeringen föreslog inte några förändringar, och jag är inte heller beredd att göra det. Sedan ska vi stötta jägarna på olika sätt. Bland annat ges det 1 miljon för att öka kunskapen på de här områdena. Det är alltså inte så att vi bara står och inte gör någonting för det här. ska vi komma ihåg att anläggningarna som kontrollerar och tar hand om detta har en avgift som är nedsatt till den miniminivå som EU har stipulerat, och de som startar en anläggning slipper avgiften helt och hållet. Det är ett sätt att stimulera fram mindre slakterier och viltkontrollanläggningar. 26 (M): Låt mig börja med att fråga landsbygdsministern angående de nedsatta slakteriavgifterna. Det var något som vi i Alliansen införde just för att stimulera att fler mindre slakterier skulle växa fram för att möjliggöra en mer småskalig livsmedelsproduktion och mer lokal vidareförädling av viltkött liksom annat kött och andra livsmedel. Men har Socialdemokraterna sagt att de nedsatta slakteriavgifterna ska höjas, så min konkreta fråga till landsbygdsministern måste bli: Kommer de nedsatta slakteriavgifterna att finnas kvar, eller avser regeringen att höja dem och därmed försämra förutsättningarna för de mindre slakterierna? Det är bra att ministern säger att viltköttet är en uppskattad råvara och att det är något som man ska arbeta med i framtagandet av en svensk livsmedelsstrategi. Jag hade varit intresserad av att höra lite mer konkret hur ministern tänker sig det. Jag tror för egen del att det är jätteviktigt att jobba med att höja kunskapen. Enligt en undersökning om vilt i köttdisk, som är gjord av , har konsumenter generellt sett en väldigt positiv inställning till viltkött, men man har väldigt dålig kunskap. Hur kunskapsnivån kan höjas är en fråga som jag tycker bör lyftas fram i arbetet med livsmedelsstrategin. Avslutningsvis, herr ålderspresident, är det min bestämda uppfattning och övertygelse att det är fullt möjligt att skapa ett system för försäljning av vildsvinskött som både garanterar en säker livsmedelshantering och är enkelt. Jag hoppas innerligt att landsbygdsministern inte bara följer den här frågan utan aktivt tar initiativ för att möjliggöra bättre avsättningsmöjligheter för vildsvinsköttet. Det är viktigt för att skapa en bättre vildsvinsförvaltning. 27 Statsrådet (S): I regleringsbrevet framgår att ett anslag, totalt 104 miljoner, finns för nedsättning av slakteriavgiften, så det råder inget tvivel om att det finns kvar. Vildsvinskött i kommersiellt syfte är en relativt outnyttjad resurs. Det har att göra med att det i många avseenden inte är ett enkelt vilt, som jag nämnde i mitt förra inlägg. Det är svårt att fälla det, att göra det på ett korrekt sätt och att ta hand om det. Av det kött som kontrollerade anläggningar får in är kassationer. Bara det visar att hanteringen av detta inte är enkel. Här behöver kunskapsnivån höjas. Det är därför vi går in med 1 miljon för att höja kunskapsnivån så att man på ett bättre sätt kan ta till vara viltet och få ut det på marknaden. Det är viktigt att man jobbar vidare med det. Men, som jag sa, tills vidare är min bedömning att vi inte ska frångå det regelverk som vi har . Sedan får vi se vad framtiden utvisar. Det är möjligt att ett ställningstagande i annan riktning kan komma längre fram om den typen av problem som jag har redovisat har övervunnits. Överläggningen var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2014/15:460 om statliga jobb på landsbygden 28 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag och regeringen ser på närvaro i hela landet som ett politiskt mål för myndigheterna i deras arbete, vidare vad jag avser att göra för att säkerställa att myndigheter och statliga jobb finns kvar i landsbygd och glesbygd och slutligen om jag avser att ta statliga jobb på landsbygd och glesbygd i beaktande i den utredning om landsbygdens framtid som jag tidigare aviserat. Låt mig först säga att regeringen bedriver en aktiv och modern regional tillväxtpolitik och landsbygdspolitik för jobb och tillväxt i alla delar av landet. landsbygd och de människor som bor och verkar där är en resurs och tillgång för hela landet. Landsbygden har många goda förutsättningar för utveckling, men det finns också utmaningar och problem. Marknadslösningar som fungerar i täta miljöer kan i landsbygdsområden behöva kompletteras med politiska insatser. saknas en sammanhållen politik för landsbygden som på ett tydligt sätt tar avstamp i de utmaningar och möjligheter som landsbygden står inför. Regeringen avser därför att tillsätta en parlamentarisk utredning med uppgift att lämna förslag på hur en långsiktigt hållbar och sammanhållen politik för landsbygden bör se ut. Direktiven för en sådan utredning bereds i . När det gäller statliga jobb på landsbygden har regeringen i budgetpropositionen uttalat att utgångspunkten för nya myndigheter är att de i första hand bör lokaliseras utanför . Regeringen har också uttalat att myndigheter som behöver vara lokaliserade i bör pröva om delar av verksamheten kan lokaliseras på annan plats. Regeringen har i budgetpropositionen vidare uttalat att det är viktigt att de statliga myndigheternas lokalisering kan få en större spridning över landet. Det handlar om att pröva om myndigheter kan lokaliseras utanför storstäderna, i första hand till länscentrum eller vissa andra orter. Myndigheternas uppdrag är att ge god service i hela landet på ett kostnadseffektivt sätt. För att uppnå detta är det viktigt att myndigheterna är organiserade på ett effektivt sätt och att de har tillgång till den kompetens som behövs för att uppnå verksamhetens mål. God tillgång till service i hela landet inkluderar inte bara fysiska kontor utan även de möjligheter till service som kan fås via internet och telefoni. Det är därför viktigt att myndigheterna hittar en bra balans mellan olika servicekanaler. Regeringen har stort förtroende för sina myndigheter och att deras verksamheter bedrivs effektivt och utifrån medborgarnas och företagens behov. 29 (C): Jag tackar ministern så mycket för att han finns på plats här och diskuterar denna för landsbygden och glesbygden viktiga fråga. Och tack så mycket för svaret! Jag är såklart glad att regeringen också ser vikten av statlig service i hela landet, men jag måste nog ändå säga att jag blev lite bekymrad av passiviteten i ministerns svar. Det är såklart positivt att ministern har förtroende för myndigheterna. Men när han uttrycker att han litar på att myndigheterna på egen hand klarar att ge service i hela landet på ett kostnadseffektivt sätt blir jag lite oroad, för den senaste tidens omorganiseringar tycks tyvärr inte direkt handla om kostnadseffektivitet. När en omorganisering eller effektivisering ska göras verkar det nära nog vara en naturlag att verksamheten ska förläggas till en större ort. Tyvärr tycks centraliseringen sitta i svenska tjänstemäns och politikers ryggrad. Ett aktuellt exempel är omorganisering. När urvalsprocessen skulle göras gjordes den inte utifrån vilket kontor som var mest kostnadseffektivt, var personalomsättningen var som lägst eller var specialistkompetensen fanns. Nej, i stället konstaterade man att ska finnas där människor bor och gjorde en sortering efter vilka kommuner som har flest invånare. En lista på de 50 största tätorterna togs fram. På den listan fanns varken , , , , , , , eller med. besökte jag Simrishamnskontoret. Här har man bland annat nationellt ansvar för att granska riksdagsledamöter, och landets höginkomsttagare. Denna verksamhet har alltså ingen specifik koppling till orten . Det Simrishamnskontoret däremot har är låg personalomsättning, god och stabil påfyllnad av yngre tjänstemän och en specialkompetens som riskerar att gå förlorad när kontoret flyttar från till . Inte minst utgör Simrishamnskontoret en viktig arbetsplats för vad gäller att förse området med arbetsplatser för kvalificerad utbildning. Ett av de stora problemen på landsbygden är nämligen att säkerställa att det finns kvalificerade jobb för alla parter i familjen. Här fyller statliga jobb en viktig funktion. Därför är det viktigt att tänka ett varv till innan verksamheten centraliseras, i detta fall från till . Fler färska exempel finns. Arbetsförmedlingen ska omorganisera och lägga ned 100 kontor i landet, och det blir sannolikt på landsbygden. ska effektivisera i . Då flyttas kontoren i och till kontoret i – detta trots att både och ligger bland topp fem av de kommuner i som tar emot flest flyktingar. Tyvärr fortsätter det så här, och jag hör inget i ministerns svar om hur dessa strömningar ska hanteras. I exempelvis regleringsbrev finns det ett tydligt uppdrag om jämställdhetsmålen, men det finns inget som rör närvaro i hela landet. Jag undrar därför hur ministern ser på närvaro i hela landet som politiskt mål för våra myndigheter. Det är glädjande att regeringen i sin budgetproposition har uttalat att nya myndigheter ska placeras utanför , men tyvärr har regeringen redan visat att det kanske mest handlar om ord på papper. Sedan den rödgröna regeringen tillträdde har två nya myndigheter varit på tal. har bifallit alliansmotionen om att samla alla viltfrågor i en ny viltmyndighet. Alliansens önskan är att myndigheten läggs i . Vi får dock se när och var denna nya myndighet kommer eftersom vi inte har hört något från regeringen om det . Vidare har ett initiativ tagits av den rödgröna regeringen för att samla upphandlingsfrågor i en särskild upphandlingsmyndighet. Kan ni gissa var regeringen valt att placera denna myndighet? Jo, i . Det blev inte mycket utlokalisering där alltså. Hur ser ministern på närvaro i hela landet som politiskt mål? Hur ser ministern på den senaste tidens centralisering? Tänker regeringen göra något åt det, eller tänker ni passivt nöja er med att lita på att myndigheterna gör sitt jobb på ett kostnadseffektivt sätt? 30 (C): Människor känner oro för sina jobb, för sitt företag, för sina barns uppväxtmiljö och för tryggheten på ålderns höst. Ska det vara möjligt att bo, arbeta och leva i vårt land krävs en politik som ser till hela landets förutsättningar. Staten ska finnas i hela landet, nära människorna. Staten har en skyldighet att leverera likvärdig service till invånarna oavsett var de bor. Staten har ett ansvar att visa vägen och bryta urbaniseringen. I denna diskussion kan de båda blocken försöka skylla utvecklingen på varandra. Men tittar vi på hur vårt land har utvecklats ser vi att urbaniseringen startade . Folk på landsbygden erbjöds flyttbidrag om de flyttade till fabriken i den stora staden. Det är för övrigt ett bidrag som finns kvar än , 2015. Medvetet har landsbygden tömts på sina invånare. är det land i som har störst och snabbast urbanisering. Ska vi klara att vända denna trend måste vi först och främst sluta skylla på varandra. Låt oss i stället koncentrera oss på hur vi ska klara att erbjuda invånarna likvärdig service i hela landet. Statens verksamhet måste visa vägen. Åtskilliga gånger har uttalat sig för att myndigheterna ska ha en decentraliserad organisation. Dessutom finns en särskild förordning som pekar på myndigheternas skyldighet att beakta möjligheter till decentralisering av sin verksamhet. Ändå ökar centraliseringen inom statlig verksamhet. Låt mig ge några exempel från : Arbetsförmedlingen aviserar att man vill lägga ned 100 lokalkontor, och den statliga banken slutar att låna ut pengar till företag norr om . minskar från åtta ledningscentraler till fyra. Kvar blir , , och längst norrut . När beviljade utbildningar med start gick av utbildningarna till , och . lägger ned de nio kontor som nämndes. Posten drar in utlämningsställen av paket, och i flera län läggs ned av . Oftare och oftare kommer rapporter om att det inte längre går att få dagstidningen distribuerad på grund av Postens ändrade distribution. Regeringen vill införa fritt inträde på de statliga museerna. Av 20 museer ligger 17 i . Därutöver är det bara , och som har statliga museer som kan få fri entré. Lantmäteriet aviserar nedläggning i , , , och . Så har det alltså sett ut . Detta måste vi hjälpas åt att bryta. Annars kan listan bli hur lång som helst. Också på mindre orter vid större städer och i storstädernas ytterområden finns stadsdelar med behov som liknar dem som finns i landsorten. Det handlar om behovet av fler jobb, bättre service och ökad trygghet. Min fråga till landsbygdsministern är: På vilket sätt tänker landsbygdsministern arbeta för att bryta urbaniseringen och stoppa statens uttåg från landsorten? 31 (M): Det är positivt att regeringen och ministern har uppmärksammat problemet med att ett antal verk och statliga myndigheter tänker förändra sin verksamhet och flytta arbetsplatser från små kommuner till större, vilket kommer att påverka många delar av landet negativt. Det är bra att regeringen tänker gå vidare med detta, men frågan är när och hur man tänker gå vidare och när det ska vara klart. Vi får ju inte hamna i ett läge där dessa förändringar blir verklighet innan regeringen hittat en lösning. I sin budgetproposition skriver regeringen att det är viktigt att statliga myndigheter utlokaliseras och får en större spridning över landet. är det för verkstad. Det är en sak att skriva något och ha en viljeinriktning, men är det skarpt läge. får vi se om dessa ord faktiskt betyder något i regeringens fortsatta arbete. Det har ministern möjlighet att svara på . På nio orter föreslår förändringar och nedläggningar. Jag kommer från i . Där handlar det om 80 arbetstillfällen, vilket i skulle motsvara ungefär 1 600 arbetstillfällen. Det är en kommun som behöver såväl företag och näringsliv som verksamheter som kan backa upp detta. Det behöver finnas offentlig verksamhet också, såsom statliga verksamheter och kommunala och regionala arbetstillfällen som gör att ett par eller en familj har möjlighet att skaffa sig jobb i ett sådant område. Det är oerhört viktigt att offentliga arbetstillfällen finns i de mindre kommunerna och inte bara landar i de större kommunerna runt om i landet. Nio kommunalråd har protesterat mot detta. De har skrivit artiklar, de kommer att uppvakta finansminister och de har tänkt gå vidare med detta. Det är blocköverskridande, och man jobbar aktivt för att försöka hitta en lösning. Civilministern har tänkt tillsätta någon form av utredning för att se över detta. Min fråga till landsbygdsministern, som har det yttersta ansvaret för landsbygden och landsortskommunerna, är: Vad tänker landsbygdsministern göra i detta läge?