prot · H20969 · 2015-03-10 00:00:00 — Det ska vara ett utbyte av information och synpunkter i frågor av avgörande betydelse i en ägarsamordning, och den ska ske skriftligt. Vi har styrt upp det här arbetet på ett helt annat sätt jämfört med tidigare för att vi inte ska råka ut för kommande Nuonhaverier. Jag förutsätter att om kommer fram till att man har en affär på gång och att man kan presentera underlag för en sådan, så ska det göras en skriftlig begäran om ägarsamordning med regeringen, och då kommer vi att granska affären och ta ställning till om den är bra eller inte. I nästa inlägg ska jag ta upp roll i det hela. 20 (V): Det ställdes några ytterligare frågor här under debatten. Jag hoppas att minister kan återkomma till dem. Huvudfrågan är: Vad blir bäst för klimatet och för planetens överlevnad? Det är ändå den stora, överskuggande frågan. är ett bolag som vi till äger tillsammans. Vi kan styra det bolaget dit vi vill. Så länge fortsätter att äga dessa kolkraftverk kan vi ge uppdrag till att successivt avveckla den verksamheten. Många av kraftverken är ju så pass gamla att man ändå kommer att stå inför valet huruvida man ska göra stora investeringar för att reparera de gamla kraftverken, om man ska lägga ned dem och bygga nya kolkraftverk eller om man ska driva dessa kraftverk vidare ett tag till som man satsar på förnybar energi. Det gläder mig att ska titta på den stora vindkraftsparken. Som vi vet gör ju mängder av investeringar i förnybart. Det vore bra om vi kunde få ett tydligt besked från närings- och innovationsminister : Vad är bäst för klimatet? Vid en successiv avveckling fortsätter kolkraftverken att drivas i regi. Eller är det bättre att man säljer kolkraftverken till en för oss än så länge väldigt osäker ny ägare? Sedan vill jag också säga någonting om roll. Det känns lite som att det alltid är för tidigt, men när det väl har hänt – när försäljningen väl ligger på bordet – då är det helt plötsligt . Vi som engagerade riksdagsledamöter borde involveras i det bolag som vi äger tillsammans, . Det står också i 8 kap. budgetlagen att om man minskar statens ägarandel bör tillfrågas. Det står också i statens ägarpolicy för statliga bolag att om man gör väsentliga ändringar av bolagets verksamhetsföremål, alltså bolagets verksamhet, då ska man invänta godkännande. Jag tycker att det är bra att berättar för oss att regeringen följer frågan nära. Men man borde ju se till att även vi i kunde följa processen genom näringsutskottet. Och om det finns ett konkret förslag borde få säga ja eller nej. Det tycker jag är rimligt, och det är vad demokrati egentligen handlar om. Jag hoppas, , att den här frågan inte ska gå så långt. Jag hoppas i stället att regeringen sätter ned foten och står upp för det som är bäst för klimatet. Det är en successiv avveckling. Det vore intressant att höra vad ministern anser om den saken. 21 (V): Tack, ministern, för svar och debatt! Jag välkomnar beskedet att det inte ska ske någon fortsatt expansion av brunkolsbrytning i . Det är ett väldigt tydligt besked till ett företag som faktiskt förbereder en sådan expansion. Jag hoppas att man lyssnar noga på vad regeringen säger. Det finns ett dilemma inbyggt här. har både nya och äldre kolkraftverk. Om man ska driva de nyare kraftverken i deras fulla livslängd kommer man att behöva bryta mer kol för att så att säga fylla på dem. Risken är alldeles uppenbar att om man säljer dessa tillgångar till något annat företag såsom den tjeckiska spekulanten är det sannolikt att det företaget kommer att – förutom att driva kolkraftverken vidare – välja att bryta mer kol. Det är det sämsta valet från klimat- och miljösynpunkt. har gjort de här dåliga affärerna. När man nu har dragit på sig gaskraftverk, kolgruvorna och kolkraftverken – det är nog många som önskar att det aldrig hade hänt – får man ta ansvar för dessa på bästa möjliga sätt ekologiskt. Jag menar att det borde vara utgångspunkten för hur regeringen agerar. Det är här byter fot från att tala om klimatet i allmänna ordalag till att i väldigt bestämda ordalag tala om det ekonomiska utfallet av . Jag menar helt enkelt att klimatet är viktigast. Man gör sina val. Klimatet måste sättas först. Om det inte kommer först, kommer vi inte att lyckas med den här utmaningen. Det är helt rimligt att ta den här frågan till , om det går så långt som till en försäljning. Det skulle visa att man har lärt sig av Nuonaffären, att sådant här ska ske i öppenhet under debatt. På det viset undviker man att den typen av misstag sker igen. Den grundläggande frågan förblir obesvarad än så . Vad anser är bäst för klimatet, ordnad avveckling, satsning på det förnybara eller sälja vidare till någon som kommer att fortsätta att elda brunkol ? 22 (V): Jag har lyssnat på debatten, och jag hoppas givetvis att har fel, och att vi har hoppat i förväg. Om det är så att vi har hoppat rätt ger jag ministern chansen att komma tillbaka. Det är precis som säger, att måste få säga sitt inför en så stor affär som har bäring på klimatet för kommande generationer. Jag tycker att det vore som en Nuonaffär till. Ett beslut som fattas i en snävare krets får kritik efteråt. Det är jag övertygad om. Jag hoppas bara att har hoppat i förväg i onödan. Om jag hoppar i rätt takt kommer ministern tillbaka och gör det bästa för klimatet och kommande generationer. Även ekonomiskt tror jag att tiden inte är rätt vald för en sådan stor affär. 23 (M): Jag har läst tre intressanta saker under den senaste månaden om olika tekniska innovationer som jag tror har varit stora symboliska – med icke desto mindre viktiga – kliv för att göra världen lite mer miljömässig. Jag läste om två forskare som ska försöka att flyga jorden runt med ett plan som drivs med solenergi. läste jag om hur Tesla nu kommer ut med en ny bil som ska kunna gå i . Jag läste också att Tesla har tagit fram ett batteri som man kan ha hemma och ladda upp med hjälp av till exempel solceller. Det är tre exempel på fantastiska steg i rätt riktning för att göra världen lite mer miljövänlig. Jag tror att vi alla är överens om att miljöfrågan är en ödesfråga, men hur ska vi hantera den? Jag och Alliansen tror att det handlar om tekniska innovationer, om att man med hjälp av politiska styrmedel ska försöka göra det miljömässiga mer lönsamt. Det är den inriktningen vi ska ha, inte inriktningen att knäcka ekonomin. Om man i sin iver att bekämpa miljöproblemen knäcker ekonomin, ja då kommer människor att sluta bry sig om miljön. Det värsta som har hänt för miljön är finanskrisen. Helt plötsligt har den globala debatten flyttats från att fokusera på miljöfrågorna till att enbart fokusera på de ekonomiska frågorna. Det vi nu får höra från är något helt nytt i svensk politisk debatt och något ganska sensationellt. vill använda våra statliga bolag och våra skattepengar till att köpa upp verksamheter i andra länder för att sedan lägga ned dem. Då finns det, fru talman, inga gränser för hur hög statsskuld vi kan få. Jag tror att vi med den inriktningen över skulle kunna dubblera vår statsskuld. Skulle vi lägga ned den tyska kolkraften, som föreslår, talar vi om 60 miljarder åt skogen. Vem ska stå för de pengarna? Jo, svenska skattebetalare, det företag som ägs av svenska skattebetalare. har inte haft särskilt stora problem med att alltid ha mer pengar än alla andra, men med den inriktningen kommer vi att ganska snabbt hamna i ett läge då överskottsmålet minsann är relevant att ha kvar. Vi ser nu att många steg tas av regeringen mot en alltmer ideologisk näringspolitik. Vi har den här frågan, vi har som ligger på i förhandlingar för att sänka vinstmarginaler, vi har Saudiaffären. Historiskt har Socialdemokraterna vetat att om det ska finnas statliga bolag måste de drivas marknadsmässigt. Man kan inte göra våra statliga bolag till politiskt ideologiska lekstugor, för då går de i konkurs. Att föra debatten med är ganska fruktlöst. Därför är min fråga till om Socialdemokraterna nu har släppt det ansvarstagande näringspolitiska ledarskapet för våra statliga bolag. Är det ideologiska lekstugor vi har att se fram emot? 24 Närings- och innovationsminister (S): Jag börjar med att svara på det sista som sas. Det hade varit bra om inte blivit den lekstuga ute i som det blev. Det har kostat svenska skattebetalare oerhört mycket pengar. Bara Nuonaffären som enskilt objekt har kostat skattebetalarna i nedskrivningar. Det är enormt mycket pengar som hade kunnat användas till investeringar i förnybar energi. Det är viktigt att regeringen har ett visst mått av ansvar, också ideologiskt ansvar, för de bolag vi tillsammans förvaltar och att det finns en tydlig inriktning på vart vi ska. Vår ambition är att ska vara ledande i omställningen av energisystemet mot en högre andel förnybar energi. Det är regeringens hållning. Man kan kalla det ideologiskt eller vad man vill, men det är rätt inriktning för ett energibolag i dessa tider och . Givet detta kan man göra olika bedömningar av hur en sådan affär kan se ut framöver, om den blir av. Regeringens bedömning är att det kan vara ett positivt steg för att uppnå den ambition som ligger i linje med bolagets hållbarhetsmål om att reducera koldioxidutsläppen. Dessa målsättningar finns. har ett riksdagsbeslut, ett uppdrag från , att affärsmässigt bedriva energiverksamhet på sådant sätt att det är ett av de bolag som leder utvecklingen mot miljömässigt hållbar energiproduktion. Det innebär att regeringen som ägare, i sin styrning av , inte ska vidta några åtgärder som strider mot det av beslutade uppdraget att ska vara och agera affärsmässigt. Det är det uppdrag vi har fått av , och det uppdraget måste vi som en ansvarsfull regering fullfölja. Det betyder att man också måste fundera på vilka investeringar som öppnar sig för framtiden. Det försökte jag tala om tidigare, att jag vill se mer av hållbara investeringar från sida. Därför gläds jag när ledning säger att de kommer att göra investeringar i förnybart . Det är det vi vill med bolaget. Det välkomnar jag alltså. Jag tror att kanske till och med inser att det är en klok idé. Jag noterar att i debatten nu säger att man vill att fortsätter att bedriva brunkolsverksamhet i fram till kanske 2030. Vi kan göra olika bedömningar och komma fram till olika slutsatser. Min slutsats är att vi som ägare måste fundera på följande: Hur blir ledande och drivande vad gäller hållbar utveckling? Hur skapar man de resurser som krävs för de investeringar som måste göras i hållbar energiproduktion? Vilket ansvar har för sin energiomställning? Vilka beslut väljer de att fatta? Vi måste respektera på samma sätt som vi förväntar oss att respekterar våra miljöpolitiska vägval när det gäller vår egen energipolitik. Jag tycker att debatten är viktig, och jag vill återkomma till den sista frågan från , nämligen roll. är vi lite före i processen igen, och vi vet inte exakt vad som kommer att hända. Men jag vill vara tydlig med det som tog upp om statens ägarandel eller verksamhetsföremål. Det är nog inte så troligt att det ändras av en sådan här affär. Det är inte säkert att de regelverk som statuerar att man ska gå till verkligen kräver att man går till . Det är inte det som kan bli effekten av affären. Jag är angelägen om att regeringens styrning av är väl förankrad. Om det blir aktuellt är det därför rimligt att vi informerar näringsutskottet när ägarsamordningsfrågan har kommit in. Men som sagt, hur ägarna blir involverade i processen beror på vad initiativ resulterar i. 25 (V): Jag vill börja med att vända mig till , , som har mage att tala om att knäcka ekonomin när han representerar det parti som var ledande i den regering som köpte bolaget . Det är den kanske sämsta affären någonsin och belastar nu med underskott på . Vi i förespråkar en successiv avveckling av brunkolsverksamhet. Ingen vore gladare än jag om vi kunde trycka på en knapp och säga att vi från och med nu har trollat bort brunkolen från jordens yta och förvandlat allt till skinande fin förnybar energi. Men vi vet alla att riktigt så fort går inte omställningen. Det är därför vi talar om en successiv avveckling. Jag måste säga att jag blir lite orolig när jag hör näringsministern säga att det kan vara positivt för klimatet, som jag förstod det, att sälja verksamheten vidare. finns det ett centraleuropeiskt högst spekulativt företag, baserat i skatteparadis, som bara vill tjäna pengar. Om vi säljer verksamheten vidare vet vi att då blir det brunkol, mer brunkol och ännu mer brunkol framöver. Jag tackar näringsministern för hans svar och för beskedet hur ska kunna involveras. Jag noterar att vi har lite olika tolkningar av det. Jag tror att även tolkar regelverket på ett lite annorlunda sätt än ministern, eftersom anser att borde involveras på ett aktivt sätt. Jag hoppas dock att vi inte ska behöva hamna där utan att ministern ger ett uppdrag att successivt avveckla verksamheten och inte sälja den. 26 (M): Jag visste att det bara var en tidsfråga innan Nuon skulle komma upp i diskussionen. Nuon köptes i princip i enighet. Det fanns inget politiskt parti och ingen politiker som gick ut och sa att Nuonaffären var ett felaktigt förvärv. En rad år senare visade det sig vara en riktigt dålig affär. Orsaken till det är att världsmarknadspriset på gas kraftigt fallit efter skiffergasrevolutionen i framför allt . Det gör att också ekonomi nu befinner sig i en mycket tuff situation. Om menar att han och Socialdemokraterna var emot Nuonaffären får han gärna kommunicera detta här. Det som ni har kritiserat den tidigare alliansregeringen för var hanteringen och beredningen av frågan i regeringen. Att skiffergasrevolutionen skulle äga rum var det ingen som kunde förutse. Jag tycker ändå att den intressanta frågan trots allt är: Är det på det sättet att regeringen numera under ledning kommer att gå över till att föra en näringspolitik som blir mer och mer ideologiskt inriktad och som inte handlar om att bedriva den bästa och mest affärsmässiga verksamheten? glider på formuleringarna. Å ena sidan gör man olika typer av ideologiska markeringar. Vi ser det till exempel i Saudiaffären och gällande brunkolen. Å andra sidan pratar man om affärsmässighet. Vi ser vad dina koalitionspartner tycker, . De vill använda svenska skattepengar till att avveckla verksamheter utomlands. Det finns ingen gräns för hur det kan skada svensk ekonomi. 27 Närings- och innovationsminister (S): Jag tackar för interpellationsdebatten. Jag tror att vi kommer att diskutera frågan igen om och när det blir aktuellt att kommer tillbaka med resultatet av sonderingarna inför en förändrad ägarstruktur. Vi har diskuterat hur jag anser att näringsutskottet bör informeras om det skulle bli en affär. Det är bra att vi har rett ut den frågan och känner trygghet i det. Som jag sagt i den här debatten, även i mitt interpellationssvar, jobbar regeringen på uppdrag med att förvalta de statliga bolagen. För oss är det viktigt att bedriva affärsmässig energiverksamhet, så att detta bolag är ett av de bolag som leder utvecklingen mot hållbar utveckling. Det är viktigt att bygga värden i de statliga bolagen och att agera långsiktigt, föredömligt och strategiskt. Detta är inte bara Socialdemokraternas inställning till ägarskapet i de statliga bolagen, utan också . Vi är en regering som tar ansvar för de riksdagsbeslut som fattats. Dessa beslut vägleder regeringen i vår styrning av bolagen. Jag tackar än en gång för debatten. Jag ser fram emot att vi återkommer till frågan längre fram. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2014/15:334 om förbättrat klimat för entreprenörskap 28 Närings- och innovationsminister (S): har i sin interpellation konstaterat att den nedlagda och utredningen av innovations- och entreprenörskapsklimatet skiljer sig åt vad gäller uppdragen. Han skriver i interpellationen att uppdraget att se över om det finns strukturer eller andra företeelser eller regler i inkomstskattesystemet eller i regelverket för socialavgifter som motverkar entreprenörskap och företagande liksom uppdraget att utvärdera lägsta tillåtna gräns för aktiekapital för privata aktiebolag nu inte ingår. Mot bakgrund av detta har han frågat mig dels varför bland annat dessa direktiv strukits, dels om jag menar att dessa parametrar saknar betydelse för det svenska entreprenörskapsklimatet. Låt mig börja med den sista frågan. Utredningen har ett brett uppdrag som omfattar olika politikområden. Det finns också en mängd frågor som är relevanta för entreprenörskapsklimatet men som av praktiska och andra skäl inte kommer att hanteras av just denna utredning. Därmed inte sagt att de saknar betydelse. Vi har valt en annan inriktning dels för att vi vill ha mer fokus och snabbare resultat, dels för att vi organiserar arbetet annorlunda. När det gäller skattereglerna har utredningen i uppdrag att redogöra för hur beskattningen av entreprenörer och ägare av företag är utformad i ett urval av viktiga konkurrentländer. I övrigt bedöms det som lämpligare att se över aktuella skattefrågor i egna utredningar, eftersom förändringar på skatteområdet ofta är lagtekniskt komplicerade och kräver stor detaljkunskap inom respektive område. Regeringen beslutade även att ge ett utökat uppdrag till Utredningen om översyn av beskattningen vid ägarskiften i fåmansföretag. Utredningen ska, förutom att se över beskattningen vid ägarskiften, göra en större översyn av 3:12-regelverket. Det finns även en utredning som ska se över skattereglerna för incitamentsprogram. Syftet med denna är att åstadkomma konkurrenskraftiga regler för att öka möjligheterna att attrahera och behålla nyckelkompetens. När det gäller aktiekapitalets storlek är det inte aktuellt att se över frågan. Nya, kunskapsintensiva och växande företag är viktiga för jobb- och värdeskapande. Därför måste det bli enklare att starta och driva företag och att kunna växa genom att investera, anställa fler eller exportera. Det ställer krav på internationellt konkurrenskraftiga ramvillkor, väl fungerande och effektiva stödsystem, väl fungerande samverkan mellan till exempel universitet, institut och näringsliv, matchning mellan entreprenörer och idéer samt rörlighet mellan sektorer och branscher. Detta är områden som den särskilde utredaren ska titta närmare på. 29 (M): Jag tackar näringsministern för svaret. Att lägga ned en utredning med ett flertal konkreta utredningsuppdrag för förbättring av entreprenörskapsklimatet och sedan tillsätta en ny utredning som man i huvudsak fyller med luft, ge den ungefär samma namn och hoppas på att ingen ställer några följdfrågor är möjligen en smart politisk strategi. Jag tog mig dock tiden att läsa de kommittédirektiv ni gav den nya utredningen och kan konstatera följande: I stället för att på djupet utreda hinder i det svenska skattesystemet som riskerar att skapa problem för entreprenörskap i väljer man att bara göra en komparativ studie och titta på hur skattesystemet ser ut i andra delar av världen. Det är jättebra – om man förenar det uppdraget med att ta till sig av lärdomarna och tillämpa det man finner utomlands i det svenska skattesystemet. Ni har dock helt strukit uppdraget att utvärdera det svenska inkomstskattesystemet. I den delen blir en komparativ studie närmast meningslös. Jag har lite svårt att förstå hur näringsministern resonerar. Han säger att man inte kan utreda det här på för att kompetensen saknas och att detta bör göras av någon som har den specifika kompetensen att utreda skattefrågorna. Men den tidigare utredningen, som näringsministern var med och lade ned, låg på . Det näringsministern gör, fru talman, är att säga att man lägger ned den utredning som ligger under och sedan säga att man kan utreda detta eftersom utredningen nu ligger under ministerns eget departement, . Det är ett ganska märkligt cirkelresonemang som i slutändan riskerar att drabba entreprenörer. Jag vet inte om näringsministern själv har varit med och utformat sitt interpellationssvar, men jag måste ändå ställa frågan, fru talman: Hur menar näringsministern att vi får ett snabbare resultat i den här frågan, vilket ministern sa i sitt svar, när man väljer att sparka en utredning, som redan börjat arbeta med tydliga direktiv, för att sedan tillsätta en ny ensamutredare som man ger ? Man flyttar alltså fram datumet för när utredningen ska vara presenterad. Hur menar näringsministern att vi får snabbare resultat på det sättet? Vad gäller frågan om sänkningen av aktiekapitalet har det i flera utredningar redan konstaterats att detta är den kanske viktigaste tröskeln att sänka för att låta fler människor kunna starta företag i det här landet. fyller kravet på för start av aktiebolag en väldigt liten funktion som borgenärsskydd, vilket traditionellt har ansetts vara argumentet för detta. utgör detta i stort sett bara en tröskel för människor som vill starta och driva företag. Hur kommer det sig att näringsministern inte ens vill titta på den här frågan, som har bedömts vara så viktig för att ge möjligheter för fler att starta och driva nya företag? 30 FINN (M): Tack, , för en viktig interpellation om hur klimatet för entreprenörskap i verkligen ser ut och bedöms. Tack, statsrådet, för svaret på interpellationen, som handlade om en specifik utredning med detta tema. Jag hörde svaret från statsrådet. Statsrådet säger: ”Nya, kunskapsintensiva och växande företag är viktiga för jobb och värdeskapande. Därför måste det bli enklare att starta och driva företag, att kunna växa genom att investera, anställa fler eller exportera.” Det är kloka ord, . Men jag måste i denna tidsanda ställa en fråga om en annan sektor och en annan utredning som görs parallellt med den som diskuteras i interpellationen och som jag bedömer har precis det motsatta syftet. Det handlar om den utredning som ska bedöma vinstmöjligheterna inom servicesektorn i välfärdens kärna. Det är en utredning som har tagits fram trots att alliansregeringen redan har genomfört en så kallad ägarprövningsutredning där det finns konkreta förslag till hur man i detta fall kan balansera marknaden. Den nya utredningen som har aviserats innehåller direkt konträra synpunkter till det som näringsministern beskriver i sitt svar. var det tänkt att utredningen skulle komma kanske för att regeringen skulle komma med en proposition inom den servicesektor som det nu handlar om där det finns ett entreprenörskap som har börjat gry. Genom det nya förslaget till utredning kommer man att avleverera svaret först med möjlighet till beslut från regeringen kanske 2017. Vad tror näringsministern att detta skapar för klimat för entreprenörer inom välfärdens kärna? Tror ni att det finns någon som vill investera i nya kunskapsintensiva och växande företag eller någon som vågar anställa människor att arbeta och skapa värden i någonting där man kanske kommer att förbjuda vinstuttag över huvud taget? Det måste därför bli enklare att starta och driva företag, att kunna växa genom att investera och anställa fler eller exportera, säger näringsministern i svaret på denna interpellation. Men det klingar falskt när man håller på att skära bort en ny sektor inom välfärdens kärna som har börjat att just växa, anställa fler och kanske kunna vara med och bidra på ett intressant sätt till utvecklingen av vårt välstånd i . Jag skulle därför vilja att näringsministern presenterar hur han ser på den utredning som hans regeringskollega med stöd av men även nu skickar ut på en utredningsrunda som gör att det, som jag bedömer det, inte kommer att finnas en investeringsvilja i denna sektor över huvud taget och hur man kan få det att skorra så falskt i förhållande till dessa kloka uttalanden i detta interpellationssvar. 31 Närings- och innovationsminister (S): Tack, , för interpellationen och inläggen i debatten än så . De första anförandena som handlar så tydligt om skatter blir ändå lite symtomatiska. För var det tydligt i den förra regeringen att all näringspolitik stavades skatter.