prot · H209122 · 2015-09-03 00:00:00 — Jag tycker att vår nuvarande statsminister har resonerat väldigt klokt: Vi har en vice statsminister som avlastar mig i vardagen, men i en krissituation vill jag att det statsråd som är mest erfaret när det gäller regeringsarbete tar över. I det här fallet är det som har den längsta regeringstiden. , den förre statsministern, verkar inte alls ha sett det på det sättet. Trots att han hade andra och mer erfarna statsråd till sitt förfogande, till exempel , och , så förbigick han dem av partipolitiska skäl och utsåg till sin ställföreträdare. Jag tror att det där är två olika sätt att se på saker och ting. Vår statsminister har sett det så här: I vilken situation behöver en ställföreträdare träda in? Det kan vara i en krissituation, och då vill jag att det är det mest erfarna statsrådet som gör det. hade inga sådana betänkligheter. För honom var det bara partipolitik. var det andra största allianspartiet, alltså skulle det vara 2006 och 2010. Jag tycker att vår statsminister har hanterat det bättre. 85 HANS (M): Jag tycker kanske inte att svaren är fullgoda, men jag tycker ändå att det är lite intressant och ger lite knorr på debatten att statsrådet menar att av alla kompetenta ministrar som jag utgår från att han tycker finns i regeringen så är i alla fall inte den mest kompetenta att vara ställföreträdare. Det är ett mycket intressant budskap som jag ska komma in på om . Först till besvarandet. hävdade här att såsom minister med ansvar för grundlagsfrågor är han den som borde ta interpellationen. säger han i nästa andetag att det här inte är konstitutionellt reglerat. Då kunde det ju ha varit fullt möjligt för att själv komma hit och beskriva och berätta om hur hon uppfattar rollen som vice statsminister, när jag nu väckte interpellationen till henne. Precis som jag sa blev det ju en intressant diskussion när det plötsligt visade sig att vice statsministern inte var ställföreträdande statsminister. säger att det är ju klokt, för man ska veta vem som leder landet i en krissituation. Ja, tack vare det som skedde vet vi nu att det inte är vice statsministern utan en annan person. Det var en väsentlig information som regeringen och statsministern hade kunnat ge i ett annat sammanhang, till exempel med ett tillkännagivande av att vice statsminister skulle bli men att hon inte skulle vara ställföreträdare. Återigen, och det är en rätt central punkt, fru talman, är det så att blev rätt många bland svenska folket, av ledamöter och säkert ett antal miljöpartister uppriktigt förvånade över att det var på det här sättet. Det hade man väldigt enkelt kunnat hantera genom att infoga en liten asterisk i regeringsförklaringen och säga att blir vice statsminister, men det har egentligen inget med saken att göra. Jag vill ändå betona en sak, och det är att jag inte är alldeles säker på att mest kompetens i en krissituation sitter i antalet regeringsår eller hos den som är äldst, om inte ställföreträdaren är en utpekad person i regeringen. Det kan vara den personen, men det är inte nödvändigtvis så. Jag, fru talman, är rätt trygg och tillfreds med att som var statsminister utsåg han kompetenta vice statsministrar som hade kunnat hantera landet i händelse av kris. Det intressanta är att vi nu har en regering som säger att det finns en vice statsminister som inte har kompetensen och kraften att leda landet i en krissituation. Därför är ställföreträdaren . Där har uppenbarligen någonting hänt sedan de åtta åren av alliansregering, där det fanns ett klart samband med att om man var vice statsminister var man ställföreträdare, var man justitieminister hade man ansvar för justitiefrågor, var man klimatminister hade man ansvar för klimatfrågor, och efter valet med den nya regeringen på plats med en vice statsminister som inte är det folk tror att hon är, nämligen ställföreträdare, utan är något helt annat. Där kanske statsrådet med viss ödmjukhet och självkritik skulle kunna erkänna att detta hade kunnat hanteras skickligare och bättre från regeringens sida, nämligen genom att berätta hur det egentligen förhåller sig. Jag hade för min del varit intresserad av att få höra syn på sin egen roll som vice statsminister men inte som ställföreträdare, men det hoppas jag få göra i ett annat sammanhang. 86 (M): Jag ber att få tacka justitieministern för svaren på mina frågor. Låt mig få delvis upprepa och delvis komplettera frågorna. Jag vill vara tydlig med den fråga jag utvecklade i mitt förra inlägg. Anser justitieministern att det finns en konstitutionell praxis som bestämmer innebörden av de olika ministertitlarna, eller anser justitieministern att det inte finns en sådan praxis? Det faktum att miljöministern kallas miljöminister beror på att han eller hon utför uppgifter på miljöpolitikens område, att försvarsministern kallas så beror på han eller hon utför uppgifter på försvarspolitikens område, inte för att det står i regeringsformen att försvarsministern har en viss uppgift utan på grund av praxis. På samma sätt kan man hävda att vice statsminister i praxis har ansetts innebära att man är statsministerns ställföreträdare. Första gången under den nya regeringsformen som man utsåg en ställföreträdare till statsministern var 1976. Den personen hade då titeln vice statsminister. Därefter har det från tid till annan i olika typer av regeringar funnits en person som heter vice statsminister och som är statsministerns ställföreträdare. säger att det handlar om olika arbetsuppgifter för vice statsministern respektive statsministerns ställföreträdare. Vice statsministern kan avlasta statsministern i vardagen. På vilken grund hävdar detta när han säger att vicestatsministerbegreppet är oreglerat? Hur kan han då hävda att begreppet har en innebörd att utföra vissa arbetsuppgifter? 87 Justitie- och migrationsminister (S): Låt mig besvara den sista frågan. Det är sådana avgöranden som görs i vardagen i regeringen varenda dag. När statsministern har en uppgift att till exempel företräda utomlands, men inte kan göra det av olika skäl, kan han uppdra åt vice statsministern att göra det i stället. frågar om det finns en konstitutionell praxis som bestämmer titlarnas innebörd. Det är en bredare fråga som egentligen handlar om vad vi mellan partierna kommer överens om. Jag skulle ändå avråda från att försöka skapa en sådan konstitutionell praxis. Jag tycker att statsministern måste vara fri att skapa titlar åt sina statsråd som bäst passar portföljerna. De ska inte bindas mer konstitutionellt. Det är min uppfattning, men man kan ha andra uppfattningar. Jag poängterar att vice statsminister och ställföreträdare är två olika uppdrag. Ett uppdrag är att i vardagen avlasta statsministern. Ställföreträdaren går in i mycket exceptionella situationer – i en krissituation. Statsministern har tänkt igenom detta och gjort bedömningen att i en situation där kanske delar av regeringen är utslagen och inte längre fungerar – vi har ju faktiskt varit med om den typen av händelse – är det den som är äldst i tjänst som ska träda in. Då kan man lite slängigt undra – som gör – om inte är kompetent nog att leda regeringen vid det tillfället. Jag ska säga att jag inte är kompetent nog att leda regeringen vid det tillfället. Det är ytterst få människor som är kompetenta nog att leda regeringen i en krissituation. Det måste man tänka igenom noga. är en sådan person med den erfarenhet hon har. Därför har statsministern löst situationen på det sättet. Jag konstaterar att förre statsministern gjorde på ett annat sätt. För honom handlade det om vilket parti som blev tvåa efter . Då skulle det vara vid första tillfället, och vid andra tillfället, 2010, var det . Då har man inte tänkt igenom den situation man kan hamna i. Vi kan spekulera i varför han inte utsåg , eller , som alla tre hade längre statsrådserfarenhet. Jag tror att det var som var äldst. Varför förbigick han dem? Varför tog han av partipolitiska skäl eller ? Det är diskussionen, och det är två olika sätt att se på ledarskap. Jag tycker att i det avseendet har den nuvarande statsministern visat prov på mycket gott omdöme. 88 HANS (M): Med all respekt men det här är ingen bra dag på jobbet för justitieministern. Låt mig gå tillbaka till de åtta åren med alliansregeringen. Vi hade vice statsministrar. Det var och . Jag är helt övertygad om att det är personer som i en krissituation utan att darra på manschetten hade klarat av uppgiften. Däremot är det mycket talande att justitieministern ser på som en partipolitisk företrädare för något annat parti. med alliansregeringen betraktade jag alla som satt i regeringen som en helhet – kompetenser för en och samma regering – inte som företrädare för olika partier i den bemärkelsen. Justitieminister säger att statsministern är fri att skapa titlar. Må så vara. Men då ska han erkänna att vicestatsministerskapet har skapat förvirring och förvåning när det inte finns ett rakt samband, som det gjorde i de tidigare regeringarna, mellan att den som är vice statsminister också har ansvarsuppgifter så som man utgår från att en vice statsminister har – på samma sätt som en vice ordförande går in för en ordförande, en vice talman går in för en talman och en vice partiledare går in för en partiledare. För alla de poster jag känner till i samhället där man är vice till någonting utgår jag från att den personen i ordförandens frånvaro är den som går in. Den här regeringen har konstruerat nyspråket med en vice statsminister som inte är ställföreträdare. Det kan man möjligtvis göra. Justitieminister har försökt att utveckla detta. Jag tycker att det har gått så där. Jag tycker ändå att man åtminstone med en viss ödmjukhet kan erkänna att det kunde ha blivit bättre och tydligare om man fortare hade förklarat att vice statsministern inte går in för statsministern. På en punkt delar jag statsministerns bedömning. Det är möjligtvis så att i en krissituation i är det inte den nuvarande vice statsministern som ska leda det arbetet. 89 Justitie- och migrationsminister (S): Det är tråkigt att är missnöjd med min argumentation, men han får nog leva med att vi inte har samma uppfattning i grundfrågan. Jag har pekat på att det är fråga om två olika typer av arbeten. Vice statsministern avlastar statsministern i vardagen. Ställföreträdaren går in när statsministern av olika skäl inte kan fullgöra sina uppgifter. Det kan mycket väl vara i en krissituation. Jag tror inte att vi kommer mycket längre i den diskussionen. frågade om vi inte kunde ha kommunicerat detta på ett bättre sätt. Men då handlar det inte längre om konstitutionella frågor utan om vad vi kommunicerar och inte kommunicerar. har vi haft denna interpellationsdebatt, så nu står nog grunderna för varför vi har löst det på detta sätt klara för alla. Överläggningen var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2014/15:736 om den så kallade satsningen på vårdpersonal inom äldreomsorgen 90 Statsrådet (S): har frågat mig följande: Avser statsrådet, det vill säga jag, att tillföra ytterligare medel eller genomföra andra åtgärder för att i tillräcklig utsträckning förbättra äldreomsorgen? Hur avser statsrådet att fördela den utlovade miljarden rättvist över landet? Kommer privata aktörer inom vård och omsorg att kunna ta del av miljarden? I vårändringsbudgeten avsatte regeringen 1 miljard för en stärkt bemanning inom äldreomsorgen. Regeringen har också aviserat att den har för avsikt att avsätta för stärkt bemanning inom äldreomsorgen –2018 i syfte att skapa ökad trygghet och kvalitet för den enskilda äldre. En utökad bemanning kan skapa utrymme för personalen att tillbringa med den enskilde men också ge större möjligheter för personalen att gemensamt utveckla verksamheten. Att utöka bemanningen kan även förväntas förbättra arbetsmiljön och därigenom öka attraktionskraften för yrken inom äldreomsorgen. För kommunalt anställda skiljer sig arbetsförhållandena åt beroende på om det är en kvinno- eller mansdominerad verksamhet, och det är genomgående till kvinnodominerade sektorers nackdel på arbetsmarknaden. Kvinnor tar ofta ett större ansvar för att vårda anhöriga, och många går ned i arbetstid för att göra detta. En förbättrad kvalitet i äldreomsorgen kan öka möjligheterna för kvinnor liksom för män att förvärvsarbeta mer. Skillnaderna i bedömning av kvinnors och mäns behov av hjälp behöver analyseras. Varje kommun får i egenskap av huvudman för sin och enskilda utförares verksamhet rekvirera medel enligt den av regeringen beslutade fördelningsnyckeln. Medlen är fördelade kommunvis enligt en befolkningsrelaterad fördelningsnyckel. Det är därför viktigt att kommunerna informerar enskilda utförare om möjligheten att ta del av stimulansmedlen. Både hemtjänst och särskilt boende kan omfattas. Kommunen avgör hur medlen ska disponeras mellan verksamheterna. Kommunerna har ett ansvar för att se till att alla äldre som behöver hjälp får sina behov tillgodosedda, oavsett vem som utför vården och omsorgen. 91 (M): Jag tackar ministern för svaret. Det är naturligtvis lovvärt att regeringen avser att stärka äldreomsorgen, men frågorna och oklarheterna är många. Jag har därför lite följdfrågor. Svaret från ministern ger mig några ytterligare frågor. Där sägs bland annat att för kommunalt anställda skiljer sig arbetsförhållandena åt beroende på om det är en kvinno- eller mansdominerad verksamhet, och det är genomgående till kvinnors nackdel. Man skulle kunna tolka detta som att ministern fastslår att privata arbetsgivare är bättre på arbetsförhållanden och jämställdhet mellan män och kvinnor på arbetsplatsen än den offentliga sektorn. Det vore bra om ministern kunde vidareutveckla det . När det gäller kvinnodominerade yrken, till exempel inom vård och omsorg, finns det en osäkerhet som den S-ledda regeringen har skapat genom att försämra villkoren för välfärdsföretag. Många av dessa företag är skapade av kvinnor som arbetat inom den kommunala sektorn. presenterade Entreprenörskapsforum en studie på temat ”Drivkrafter att starta företag: ett genusperspektiv”. Studien visar att kvinnors företagande har gått ned . Däremot såg man en rejäl uppgång som påbörjades . Frågan om att stärka äldreomsorgen har mycket att göra med arbetsmiljöfrågan. Det handlar också om offentliga arbetsgivare men även om vilka signaler regeringen sänder till de privata utförarna. Utifrån den studie som Entreprenörskapsforum har gjort rapporterade medierna om att nedgången med största sannolikhet beror på att kvinnor inte vågar starta och driva företag på grund av ”hoten” från den rödgröna regeringen om att försämra villkoren för deras företag. Det är väldigt olyckligt, för som jag sa tidigare kommer många av kvinnorna från den kommunala sektorn, brinner för sitt yrke och vill skapa egna verksamheter där man vill ge lite guldkant som man har sett saknas inom den kommunala sektorn. Det är olyckligt om den satsning som regeringen säger sig vilja göra inom äldreomsorgen inte tillfaller både de kommunala och de privata utförarna på lika villkor. Det finns en fråga som jag vill att ministern förtydligar ytterligare. I svaret sägs: ”Medlen är fördelade kommunvis enligt en befolkningsrelaterad fördelningsnyckel. Det är därför viktigt att kommunerna informerar enskilda utförare om möjligheten att ta del av stimulansmedlen.” Jag tänkte att kommunerna ska informera om att detta finns, men sedan bryter väl kommunerna ned regelverket från regeringen så att det blir anpassat till nivå. Där finns en stor del. Om man ideologiskt inte vill se privata utförare kan man lägga sådana faktorer på ansökan om stimulansmedel att det nästan blir omöjligt att söka. Då händer en annan sak, nämligen att alla brukare inte får ta del av medlen eftersom dessa i större utsträckning förmodligen bara kommer att tillfalla dem som har hjälp eller som finns på ett kommunalt särskilt boende eller inom den kommunala . Jag stannar där och hoppas på att få svar på mina frågor så här långt. 92 Statsrådet (S): I den rubrik som valt för sin interpellation pratar hon om den så kallade bemanningssatsningen. Till att börja med kan jag hålla med om att 1 miljard är för lite och att det var för sent att vi kunde betala ut medlen först . Skälet till att det blev så var att och hennes kollegor röstade emot regeringens budget. Vi hade 2 miljarder , och vi kommer att anslå 2 miljarder . Om ni inte hade röstat emot vår budget tillsammans med , , hade äldre haft 2 miljarder , och pengarna hade kunnat betalas ut tidigare. Dessa medel ska följas upp när det gäller både kvalitet och kvantitet. Det är viktigt att medlen blir så att säga extra och inte i stället för. Regeringen är, precis som säkert är, för kvalitet inom äldreomsorgen. Privata eller offentliga utförare som bedriver ett seriöst kvalitetsarbete har ingenting att oroa sig för. Satsningen ska, precis som andra medel till äldreomsorgen, kunna användas av privata och offentliga utförare. Däremot är vi måna om att alla utförare är seriösa. Vi har valt att lägga vår satsning på bemanning, till exempel 1 miljard och 2 miljarder kommande år. är vår satsning 1,2 miljarder större än den som Alliansen hade i sitt förslag, åtminstone tidigare. Det är alltså en kraftigt utökad reform. Den kommer att främja jämställdheten därför att detta är en kvinnodominerad sektor, alldeles oavsett om det är privata eller offentliga utförare. Man kan inte se någon större skillnad i arbetsvillkor mellan privata och offentliga utförare inom äldreomsorgen. Däremot kan man i verksamhet som kommuner har ansvar för se att mansdominerade sektorer ofta har högre löner och bättre villkor på olika sätt. Det går dock inte att säga generellt sett att det privata inträdet på marknaden kraftigt har förbättrat villkoren för personer i äldreomsorgen. Däremot är det många som gör ett seriöst omsorgsarbete. 93 (M): Först vill jag göra ett förtydligande angående budgeten, nämligen att vi ju har en egen budget vi förespråkar och röstar på. Däremot är vi helt överens om att det är av största vikt att utförarna är seriösa och att det är hög kvalitet i den omsorg som utförs. Som politiker ligger det i allas vår natur att verkligen sträva mot att det är seriösa företag och att kvaliteten är hög. Det jag undrar lite över är att det låter som att det är personalsatsning. Det jag vänder mig emot, även om ministern inte har uttryckt sig precis så, är detta med fler händer i vården. Det handlar ju också om att det inte är kvantitet som gäller, utan det är kvalitet. De händer som kommer in i vården ska ha bra utbildning, hög kompetens samt älska sitt yrke och de gamla de ska ta hand om. Jag vet att det står om jämställdhetsperspektivet i den uppföljning ministern talar om, och det talar ministern om även här. Men det finns ingenting som säger något om hur de äldre uppfattar den här satsningen. Det är väl viktigt att man följer upp det även bland de äldre. Hur önskar ministern, och hur avser ministern att se till, att de här pengarna ska göra att de äldres inflytande ökas? Finns det utifrån att sätta individen i centrum tankar om hur det ska gå till? Jag tror nämligen att detta är viktigt i medskicket med pengarna, alltså att man har en inriktning som handlar om att individen ska vara i centrum. Precis som ungdomar inte är en homogen grupp är äldre verkligen inte heller det, och därför är det viktigt att kvaliteten ökas så att den enskildes behov får fullt fokus . Det fattas platser på särskilda boenden i hälften av landets kommuner. Hur avser ministern att agera för att de ska bli fler? Fler händer och fler människor som börjar arbeta inom äldreomsorgen hjälper nämligen inte om inte platserna finns. Att vara äldre och i behov av att ta del av välfärdstjänster kostar pengar från den enskildes plånbok. Om taket för höjs med betyder det att det kommer att finnas äldre som oavsett kvalitetshöjande medel – vilka om jag förstår det rätt även ska gå till – inte har råd att få hemtjänst trots att de har behov av det. Det skulle jag också vilja att ministern utvecklade. 94 Statsrådet (S): Jag tycker att det först och främst är viktigt att understryka följande: För att vi ska få en äldreomsorg som är bra för dem som behöver den, vilket måste vara i centrum, är de allra flesta överens om att det måste finnas personer där som klarar av sitt uppdrag. De ska vara tillräckligt många för att göra ett bra jobb och även ha en bra bakgrund och en bra utbildning för att kunna göra det. Det gläder mig att är så angelägen om kvaliteten, men jag förstår faktiskt inte varför hennes parti har så mycket mindre medel. Det är ett faktum att vi har betydligt större medel i vår budget än vad hade i regeringen. Jag skulle vilja fråga varför hennes parti inte satsar på detta när hon är så uppenbart angelägen om det. När det gäller uppdraget ska det kunna följas upp att pengarna leder till kvalitet, just som påpekar. Det är mycket viktigt, och det finns olika sätt att mäta det. Att fler personer finns där kommer sannolikt att öka kvaliteten för de äldre – man har mer tid att se till varje persons behov, hjälpa till med måltider, förebygga fallolyckor och så vidare. Detta ska vi mäta och följa upp, vilket jag är väldigt angelägen om. Vi gör dock inte bara detta. Så sent som presenterade det faktum att vi inför budgeten har kommit överens om 200 miljoner till kompetensutveckling för den här sektorn. Vi har tillsatt en kvalitetskommission som ska titta just på många av de frågor tar upp, som äldreboenden, enklare biståndsbedömningar, teknikanvändning och andra framtidsfrågor på området. På arbetsmarknadsministerns område har vi även traineeplatser och extra tjänster som ytterligare kan förstärka äldreomsorgen. När det gäller äldreboenden är det ju så att ganska många lades ned under tid vid makten. Vi kommer att satsa på nybyggnation för 3,2 miljarder, och en del av de pengarna kommer att gå till äldreboenden. Jag måste säga att jag är ganska glad över den här satsningen – och över den blandning av insatser som jag tror behövs för att skapa en bra äldreomsorg som är individanpassad. 95 (M): Ett av de första besluten regeringen tog , alltså efter valet , var att lägga ned . Den syftade till att främja äldres hälsa, trygghet och självbestämmande, och man hade kommit halvvägs i sitt arbete. Det är väldigt synd att den lades ned, för det gjorde att viktiga kvalitetsreformer sköts . Sedan lovade äldreministern att en nationell kommission skulle komma i stället. Det var för , men mig veterligen har den inte tillsatts – om det inte är den som avses nu när ministern talar om vad som görs. Det vore bra, för det är många där ute som undrar och väntar på att få veta vad som händer kring detta. Jag skulle också vilja ställa en annan fråga. Vi talar om kvalitet – ministern och jag har haft den här debatten tidigare – och om traineeplatser. Det finns mycket kritik i kommunerna mot att arbetslösa ungdomar ska beredas plats inom just äldreomsorgen. Den är ju utpekad, eftersom vi vet att de demografiska utmaningarna snart kommer i fatt oss och att det behövs fler människor som arbetar inom äldreomsorgen. Arbetslösa ungdomar ses alltså som en homogen grupp som ska gå in i äldreomsorgen, där de ska utbildas och så vidare, men på vilket sätt kan man stärka och säkerställa kvaliteten när de kommer in i verksamhet? Dessutom finns det ett stort motstånd ute i äldreomsorgen mot att vara handledare i en redan ganska pressad situation. I går kom regeringen med ett besked om olika skattehöjningar; bland annat införs den särskilda löneskatten. Det kan ju leda till lägre pensioner för alla om färre seniorer arbetar vidare, och det blir mindre pengar i plånboken för de gamla. 96 Statsrådet (S): Som jag sa är jag nöjd med den blandning av åtgärder vi har satt igång. Jag är också glad över den stora satsning vi gör. Det finns mycket att jobba med, och det tänker jag göra. Därför är jag glad över intresse för detta. Jag träffar naturligtvis och pensionärsorganisationerna, och de är positiva till alla dessa åtgärder – även traineeplatserna.