prot · H209103 · 2015-05-26 00:00:00 — Hur ska vi få fram gemensamma regler som respekteras av alla om vi inte tar upp det också där? Vi fortsätter att både bilateralt och multilateralt arbeta för att se till att regelverket blir tydligare och framför allt att det respekteras av alla. 13 (M): Jag håller med om det mesta som utrikesministern säger här. Och vi står ju bakom försvarsöverenskommelsen, så där är det inga diskussioner. Det handlar mer om aggressiva beteende i luften över . Vi såg det . Då var det två Tu-22M, Backfire kallas de. Det är bombplan med kapacitet för atomvapen. De var i internationellt luftrum söder om . Den svenska incidentberedskapen fungerade väl, så Jas kom upp fort. Tack så mycket, Försvarsmakten! Det var otroligt bra. Planen hade inga transpondrar påslagna. hände samma sak över östra . Två likadana ryska bomplan, Tu-22M Backfire, och två Su-27 – jag är ingen expert på flygplanstyper men tror att det är mindre plan – flög också utan påslagna transpondrar. Så här skulle jag kunna fortsätta. har samma bekymmer. Och det är bra att man har bilaterala samtal. Min fundering är: Får ni något svar från ? Ger man någon respons på det hela? Tycker man att det inte är en viktig fråga, och hur ser man på den? Jag antar att det inte vore stärkande för om ett ryskt statsflyg orsakade en stor katastrof med ett civilflyg, eller har man inte den inställningen? Har utrikesministern fått någon känsla för hur man ser på frågan? Sedan tycker jag att det är bra att både och Försvarsdepartementet tar det här på stort allvar och inser att det är viktigt. Vi måste på något sätt få det här att upphöra. Diskuteras frågan också på utrikesministermöten i ? 14 Utrikesminister (S): agerar konsekvent och principfast mot ryskt provokativt eller oacceptabelt beteende, oavsett vilken form eller vilket uttryck det tar sig. Det gäller det ryska agerandet som utmanar säkerheten i vårt närområde liksom behovet av att konsekvent bemöta den ryska aggressionen mot och utmaningen mot hela den europeiska säkerhetsordningen. Vi tar detta på stort allvar. I motsats till den förra regeringen har vi faktiskt offentliggjort till exempel kränkningar av luftrummet som har förekommit, och vi gör det konsekvent. Vi har sagt att vi kommer att offentliggöra den här typen av kränkningar. Det tror jag att har haft goda erfarenheter av, och vår egen erfarenhet är god av att vi tydligt uppmärksammar kränkningarna. Det finns i internationell rätt inget förbud för militärt flyg att flyga utan transpondrar. Däremot ska militärt flyg uppfylla principen om vederbörlig hänsyn, due regard. Regeringens linje är tydlig, och jag vill upprepa den. Det är synnerligen olämpligt att flyga utan transpondrar i internationellt luftrum som är så starkt trafikerat av civil luftfart. Det förekommer ändå. Det förekommer även med svenska flygplan men under ordnade former och med hänsyn till civil luftfart och inte alls i samma utsträckning som ryska plan. Det är naturligt att vi fortsätter att bilateralt reagera vid den här typen av incidenter men också att vi arbetar internationellt. Vi ska förstås vårda de tillfällen vi har att tala tvärs över bordet också med om detta. Det kommer vi att fortsätta göra och hävda att det är i internationella sammanhang som det här regelverket måste utvecklas. Sedan ska det förstås också respekteras. Vi fortsätter att hävda att måste respektera de här reglerna, och vi fortsätter att protestera, när det är nödvändigt, mot det här beteendet. Framför allt ska vi agera via EU och på EU-nivå och menar att det måste få resultat. deltar fortfarande i , och det är väldigt viktigt för att kunna sköta det civila flyget och också det militära flyget. Vi fortsätter att insistera på att det är där det ska tas upp likaväl som i de bilaterala kontakterna. 15 (M): Jag får tacka utrikesministern igen och är glad att utrikesministern har fått upp ögonen ordentligt för det här. Jag har ställt två skriftliga frågor tidigare men inte blivit riktigt nöjd med svaren, därav den här interpellationen. Men kanske man jobbar på detta och utrikesministern har förstått problemet. säger att de är mer observanta än vanligt när de flyger över . Och det är vad Transportstyrelsen har gått ut med. Det finns kollisionsvarningssystem på flygplanen, men det förutsätter att det mötande flygplanet har sina transpondrar, alltså signalsystem, påslagna. Det ska inte vara så att man som pilot ska känna oro när man flyger över över vad man har runt omkring sig. Om jag förstått det jag läst rätt kan man inte varna de ryska planen om de inte har signalsystemet påslaget. Det här är ett problem. Jag hoppas verkligen inte att vi får se en olycka, utan jag hoppas att förstår att så här kan man inte fortsätta. Givetvis förstår jag att har ett behov av att öva. Hur aggressivt man ska göra det är en helt annan fråga som vi får ta upp . Men man måste åtminstone visa var man är någonstans. Som utrikesministern sa finns det inga regler för det, men det handlar mycket om etik, om känslan för människoliv och vad som är fara och inte fara uppe i luften. Jag får tacka igen. 16 Utrikesminister (S): Om detta är vi helt överens. Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2014/15:508 om kristendomens överlevnad i 17 Utrikesminister (S): har frågat mig om inom FN, EU och andra internationella organ kommer att verka för att kristna folk ska ha en möjlighet att överleva i regionen, om vi kan tänka oss att ge riktat stöd till kristna folk och andra religiösa minoriteter i och om bistånd bör villkoras med att mottagarna uppfyller krav på att minoritetsfolks rättigheter skyddas. Jag delar frågeställarens oro för civilbefolkningens utsatthet i de krigsdrabbade områdena i . Inte minst sedan Isils expansion inleddes på allvar 2014 bevittnar vi hur riktat våld mot religiösa minoriteter ökar. De kristna är svårt drabbade. Till skillnad från andra större grupper i regionen utgör de inte en majoritet i någon stat. Det kan vara värt att påminna om historien. Medan kristendomen tidigt blev statsreligion i de europeiska länderna har kristna ända in fört en marginaliserad och ofta utsatt tillvaro. Verkligheten på marken är komplicerad. Ett utifrån kommande stöd till utvalda grupper kan spä på redan rådande spänningar. Att försöka rikta insatser rakt in i en mosaik av drabbade grupper blir i praktiken omöjligt när de stridande parterna vägrar ge humanitärt tillträde. Humanitärt bistånd måste riktas till alla behövande, oavsett deras politiska, religiösa eller etniska tillhörighet eller deras geografiska bosättningsområde. Inom det svenska utvecklingsbiståndet har frågan om respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive för personer som tillhör etniska eller religiösa minoriteter, alltid varit en hörnsten. Vill vi åstadkomma en positiv och varaktig förändring av de kristnas situation i regionen måste vi gå till roten med problemen. Vi bör stödja alla initiativ som kan bidra till att överbrygga motsättningar mellan muslimer och kristna. är en neutral mötesplats med en potential som jag avser att utnyttja. Den svenskledda religiösa dialogen på är likaså ett lovande exempel. är en av de tio största bidragsgivarna till FN:s dialogforum . Historiens oläkta sår präglar många som flytt till vårt land. De bär också med sig ovärderlig kunskap. Jag har därför tagit initiativ till fördjupad dialog med representanter för olika minoritetsgrupper med rötter i . Vi behöver få en djupare förståelse för situationen, utmaningarna och behoven. Jag kommer att träffa den syrisk-ortodoxe patriarken , som besöker . Genom samtal med de direkt berörda och deras företrädare vill vi göra insatser effektivare. för också en löpande dialog med biståndsorganisationerna för att vinnlägga oss om att biståndet hanteras ändamålsenligt. Kristna ledare i och har upprepade gånger vädjat till EU-länder att pröva alternativa strategier innan man hjälper kristna att permanent överge sina ursprungsområden. Till exempel har den kaldeiska kyrkan förordat att man i första hand bör understödja lokala modeller för överlevnad. Emigration får inte bli den långsiktiga lösningen på de kristnas beträngdhet. och EU stöder FN:s ansträngningar för att få ett slut på våldet och nå en långsiktig politisk lösning på konflikterna i och . Tillsammans vill vi verka för ett som är inkluderande och demokratiskt och ger skydd åt landets alla folkgrupper och trosinriktningar och stödja en demokratisk, fredlig utveckling i . Detta liksom respekten för de mänskliga rättigheterna, inklusive religionsfriheten, betonar vi i vår dialog med , OIC och deras medlemsländer. EU har slagit fast vikten av ansvarsutkrävande för brott och övergrepp, också mot personer ur minoritetsgrupper. Regeringen har avsatt för demokratisk utveckling och stärkandet av mänskliga rättigheter i och , . har bidragit med i humanitärt bistånd till . Stödet går både till människor i nöd inne i och och till dem som tvingats fly. arbetar även med en Syrienkrisstrategi, som väntas omfatta drygt 1 ½ miljard kronor. Vi hör därmed till de EU-länder som tar störst ansvar för civilbefolkningen i de krigsdrabbade länderna i . 18 (FP): Tack, utrikesministern, för ett utförligt svar! Till att börja med vill jag säga att jag blir glad över att utrikesministern tydligt nämner att kristna ledare uppmanar att man ska ha en strategi som gör att människor inte väljer att emigrera. För att kunna göra det måste det göras insatser så att de kan stanna kvar. Låt oss ta som exempel den kaldeiska kyrkan, som utrikesministern nämner. Den omfattar den assyriska folkgruppen. För lite , när invaderade , fanns det 1 ½ miljon assyrier i . beräknas de vara 300 000–350 000. Det kan inte beskrivas som någonting annat än en total etnisk rensning av de kristna folken. Det gäller särskilt i . Min mamma växte upp i . På grund av diskriminering, förtryck och många andra orsaker var hon tvungen att lämna landet. Hon slutade skolan när hon gick i sjätte klass av en mycket enkel anledning, nämligen att hon tvingades läsa och be till . Som djupt troende kunde hon inte acceptera det, inte heller hennes föräldrar. De var därför tvungna av avsluta hennes skolgång. När jag besökte landet fick jag se att de assyriska barn som växer upp i har det ännu värre. De unga är rädda för sina liv, de har ingen framtidstro, de väljer att inte studera, de väljer att emigrera. Det enda de tänker på är hur de ska komma därifrån. Föräldrar vågar inte skicka sina barn till universitet eftersom de är rädda för att de ska bli våldtagna eller att något annat ont ska hända dem. Messihi, som betyder i , är ett skamligt ord att säga, ett fult ord, som används om människor med bakgrund i landet. Situationen i är så pass allvarlig att jag tror att vi står inför total utrotning. Visst, jag är jättestolt över allt bistånd som ger. Det är fantastiskt. Jag är stolt över att vara svensk, för är verkligen en humanitär stormakt, men det jag såg när jag besökte var att de kristna inte litar på myndigheterna på plats. De vänder sig inte till myndigheterna över huvud taget. De vågar inte söka hjälp hos staten. Det enda sättet de får hjälp utifrån är genom kristna organisationer som , som ger direkt bistånd, och svenska biståndsorganisationer. Assyrier Utan Gränser och når ut till varje liten by. Till och med min pappas hemby i norra nådde de ut till och kunde dela ut mat till flyktingarna där. Jag håller med om att humanitärt bistånd ska riktas till alla behövande, oavsett religion. Det ska vara allmänt, men när det uppstår en situation där vissa grupper på grund av diskriminering inte vågar vända sig till dem som ska dela ut biståndet, då har vi en situation där de som behöver biståndet allra mest inte får del av det som vi vill skicka till dem. Jag förstår verkligen resonemanget som utrikesministern för om att vi inte ska rikta in oss på vissa grupper, men när de mest utsatta grupperna – yazidier tillhör definitivt den gruppen – inte får tillgång till biståndet eftersom de inte litar på staten, och inte heller på de organisationer som har medlen, står vi inför en situation där de som behöver biståndet allra mest inte får någonting. Därför vädjar jag till utrikesministern att fundera på hur vi ser till att biståndet faktiskt kommer fram. Jag lägger mig inte i vilka som ska få det, men jag lägger mig i att det inte når fram . Det blev helt uppenbart för mig när jag var där och såg hur det var. Jag håller med om den forskning som visar att inom 10–kommer över hälften av alla kristna med stor sannolikhet att ha lämnat regionen. Tolv miljoner kristna kommer att vara sex miljoner kristna visar forskningen. Det är en total utrotning vi ser, och det gäller inte bara kristna. Det handlar om assyrier, syrianer, armenier, maroniter, kopter, grekisk-ortodoxa, romersk-katolska. Det är många olika folkgrupper som står inför utrotning. Jag önskar att det gjordes mer. 19 (KD): Islamiska statens framfart i och norra chockar och berör en hel värld. Nineveslätten och området kring staden i norra , där majoriteten av landets kristna har bott i närmare 2 , är tömda på kristna och kontrolleras nu av den sunnimuslimska terrororganisationen. Vi berörs alla starkt av den situationen, men vi måste också våga tala klarspråk. Det vi ser är ingenting annat än en etnisk rensning av kristna. Människor förföljs och mördas på grund av att de är kristna. Det är viktigt att vi kan säga det. Det är viktigt att vi använder de orden, för de har betydelse. Sedan jag blev invald som riksdagsledamot har jag förvånats över hur många det är i den här kammaren som inte vill tala om, eller inte verkar särskilt intresserade av, att ska agera mot förföljelse av kristna. I den viktiga interpellationen om kristendomens överlevnad i frågar sig om det möjligtvis har att göra med tidigare agerande i eller rent av med rädsla för att bli anklagad för islamofobi. Det kan väl inte vara så att vi på allvar menar att den kristna minoriteten i inte är särskilt utsatt, att vi inte ska fördöma, att vi inte ska göra allt som står i vår makt för att kortsiktigt skydda och få ett slut på lidandet och långsiktigt förmå regeringar i regionen att ta sitt ansvar och respektera den kristna befolkningen. Under utskottsförhandlingarna har jag fått höra synpunkter som: Varför nämna de kristna – det finns ju andra som har det värre? Liksom åsikten att vi inte kan besvara en motion om de kristnas situation i utan att tala om muslimska grupper som flyr undan förtryck på andra ställen i världen. Vi har dock lyckats enas om bra skrivningar i den här kammaren när det gäller kristna minoriteter tack vare att det finns representanter för alla partier som har starka kopplingar till regionen och som förstår vad det handlar om och vikten av att vi står upp. Men detta borde vara självklart för oss alla. Låt mig vara tydlig. Rätten att utöva en religion eller att inte göra det gäller alla. I går ställde jag en skriftlig fråga till biståndsministern om fruktansvärda behandling av den muslimska folkgruppen rohingya. Jag gjorde detta utan att i sammanhanget prata om Isils behandling av kristna i . Jag tycker att den fruktansvärda situation som pågår i , där båtflyktingar nu befinner sig, krävde ett särskilt omnämnande. Jag ber er alla att klara av att göra detsamma. I är debatten inte bättre än i denna kammare. Under förra månadens plenarsession antogs en resolution om förföljelse av kristna runt om i världen, detta med anledning av terrorgruppen selektiva dödande av kristna studenter i . Här röstade de svenska ledamöterna i , och mot att förföljelsen av kristna skulle nämnas i rubriken. Att vi markerar mot den pågående brutaliteten mot kristna betyder inte att vi skuldbelägger någon annan än förövarna, och det betyder inte att vi inte står upp för religions- och övertygelsefrihet för alla. Med anledning av detta vill jag fråga utrikesministern varför det är så svårt att stå upp och markera med ord för de förföljda kristna, och varför nämndes de inte ens i utrikesdeklarationen? Ord har betydelse. 20 (FP): Denna interpellationsdebatt är väldigt viktig. I föddes de tre monoteistiska världsregionerna kristendom, judendom och islam. lever och frodas två av dessa världsreligioner, nämligen judendom och islam, inom sina ursprungsområden, medan kristendomen håller på att helt och hållet utplånas från den region där föddes och de första kyrkorna byggdes. De första klostren och kyrkorna byggdes i tvåflodslandet, , , och andra områden för nästan 2 . byggs dessa kyrkor på en markanvisning i i stället. Det är ingen slump att den högste patriarken för den syrisk-ortodoxa kyrkan besöker och . Hans kyrka har en stor del av sin medlemsskara i till följd av våldet i regionen. Låt oss se detta i perspektiv. utgjorde de kristna i kanske 15–av befolkningen. är de kanske 2–. Det var 1 miljon människor som försvann från under i folkmordet på armenierna. En hel civilisation rycktes upp med rötterna. Över 1 miljon kristna har lämnat sedan –och allt som följde därefter. I är det nu massflykt. I trängs de kristna – å ena sidan har man den israeliska ockupationen, å andra sidan har man de palestinska jihadistiska islamistiska grupperingarna. I , som ändå får sägas vara en central plats inom kristenheten och för kristna i världen, utgjorde kristna för 50–av befolkningen. utgör de kanske . Vi ser den stegvisa undanträngningen av kristna i regionen. I har man gått från att vara ungefär hälften av befolkningen till och så vidare. Spelar det då någon roll om de kristna blir färre, kan man fråga sig. Människor kanske flyttar frivilligt. Faktum är dock att det som händer är att en hel civilisation håller på att utplånas från sina ursprungsområden och kärnområden. Det vi ser är en övergripande regional utveckling i som i grund och botten har inneburit att alla judar har åkt till och att kristna har lämnat regionen för andra delar av världen eller mördats. Och shiamuslimer och sunnimuslimer slår ihjäl varandra. är hela regionen etniskt och religiöst rensad ned till varenda enskild trappuppgång. Hur kan man bygga tolerans i en värld som ser ut så? Det är den frågan vi måste ställa oss. Daesh, eller Isil, som det formellt heter, och det jihadistiska våldet riskerar att bli den sista spiken i kistan för den kristna närvaron i regionen över huvud taget. Vad kan vi då göra åt detta? Det handlar förstås om att våldet måste upphöra. Hur åstadkommer vi då detta, undrar vi. Det hela är väldigt konkret. Den internationella koalitionen försöker nu upprätthålla fronterna mot Islamiska staten så att kristna flyktingar och alla andra grupper av civila – shiamuslimer, sunnimuslimer, yazidier, turkmener, araber, kurder och så vidare – ska kunna skyddas. Att upprätthålla frontlinjerna mot Islamiska staten är A och O för att kunna skydda den sista kvarvarande skärvan av de befolkningar som har flytt. Det är det ena. Det andra är stabilitet. Kriget i har drivit 4 miljoner människor ut från landet, och det har ännu inte med full kraft kommit till . När kriget kommer till riskerar vi att få se en syndaflod av flyktingar in i . Detta är en annan viktig fråga. 21 (S): Det är en väldigt allvarlig situation. Det som har hänt handlar inte bara om diskriminering av minoriteter, utan IS har förvärrat situationen . Jag tycker att det har förts fram väldigt bra saker i debatten, men det är ändå viktigt att betona att man måste skilja detta från den diskriminering som skedde i länderna innan IS började sin framfart. Det är felaktigt att säga att IS framför allt skulle rikta in sig mot kristna. IS ger sig ju på alla som på något sätt gör motstånd. Kristna är särskilt drabbade, naturligtvis. IS har i många fall krävt att människor ska konvertera för att de över huvud taget ska ha en chans att överleva, och inte heller det är en garanti. handlar den här debatten om kristna, men jag tror att det är viktigt att betona att det egentligen handlar om minoritetsgrupper. I de här fallen är kristna en mycket utsatt minoritet. Men vi har också yazidier, och de tillhör inte de monoteistiska religionerna, utan deras religion är väldigt annorlunda och speciell. Sedan finns det kurder, men de kan vara muslimer, kristna eller yazidier. Det är viktigt att man inte glömmer yazidierna, för de är minst lika utsatta som de kristna. Frågan är om de inte är ännu värre utsatta, för deras religion tillhör inte ens de monoteistiska religionerna. Därför anses de ännu mer udda och annorlunda. De har redan tidigare diskriminerats svårt. är det svårt att villkora biståndet med att man ska beskydda den kristna minoriteten. kan ju inte beskydda någon mot IS. Man kan inte skydda civilbefolkningen oavsett om det är kristna, yazidier, muslimer eller någon annan grupp. Det är fullt krig. försöker man trycka tillbaka IS. Det är självklart viktigt att betona att kristna och yazidier är extra utsatta, men det är en felaktig bild att IS inte skulle vara ett hot också mot muslimer. IS är ett hot mot alla. Motståndet är kraftigt. Jag har träffat muslimer som säger att de aldrig skulle våga åka till regionen över huvud taget, för de säger att om man inte själv är med i IS riskerar man att bli dödad eller fara väldigt illa på olika sätt. Man kan se hur IS har trappat upp våldet på olika sätt, senast med massavrättningar av civilbefolkning, där kvinnor och barn var den största gruppen som avrättades. har det framför allt varit män, unga män, som har avrättats. Åtminstone i en del fall har man då skonat äldre, barn och kvinnor. Sedan har man å andra sidan utsatt kvinnor och barn för fruktansvärda övergrepp. Det är inte förmildrande. Men man kan i alla fall se en upptrappning, där det nu sker massavrättningar. Det är en fruktansvärd utveckling. Att i det läget villkora bistånd med att man ska skydda kristna mot IS går inte, tror jag. IS är en gemensam fiende för oss alla. Sedan har det redan tidigare funnits en diskriminering av minoriteter, inte minst kristna. Där är det väldigt viktigt att betona religionsfrihet, för det handlar egentligen inte om kristna. Precis som nämndes finns det ett förtryck mot muslimer i , rohingya. Det är en väldigt utsatt grupp. Det finns utsatta grupper som är muslimer i muslimska länder, som tillhör fel grupp, till exempel araber i . Att ge minoriteterna ett starkare skydd och religionsfrihet är väldigt grundläggande. 22 Utrikesminister (S): Jag vill tacka alla ledamöter som har gjort inlägg. De är väldigt viktiga. De är kloka. Jag har ingenting att invända mot någonting av det som har sagts. Möjligen tycker jag, , att vi ändå oftare har fått diskutera den här frågan. Det har förekommit interpellationsdebatter och frågor, och inte minst har frågan rests om att man skulle ha så kallade skyddade zoner för kristna och andra minoriteter i . Det är lätt att instämma i beskrivningen av den mycket allvarliga situation som vi kan se just nu i . Det är ingen tillfällighet att av befolkning är av irakiskt ursprung. Det är klart att det påverkar vår debatt och vår förståelse. Jag hoppas att det också kan bidra till att vi kan få fler förslag till åtgärder. hann inte riktigt hela vägen fram till att tala om: Vad är det vi ska göra åt den här mycket allvarliga situationen? Vad kan vi göra? Ja, vi kan ha ett generöst flyktingmottagande. Det har vi också, som alla vet. Vid det här laget är det närmare 70 000 flyktingar som vi har tagit emot sedan Syrien- och utbrott. Det är mer än något annat europeiskt land. Vi kan söka politiska lösningar och ge stöd till politiska lösningar. Vi gör det internationellt via FN. Vi gör det via EU. Vi försöker att bidra i våra bilaterala diplomatiska och politiska kontakter med olika länder. Vi bidrar humanitärt. Där är det ett ständigt sökande efter de mest effektiva vägarna för att verkligen nå fram till berörda grupper. Ni har rest det i flera interpellationsdebatter som vi har haft tidigare, och vi har hört olika förslag. Och det har vi följt upp. Vi bjuder dessutom in, på , olika grupper för att diskutera med dem. Hur kan vi nå fram till yazidier eller till andra grupper, kristna grupper, som förföljs?