prot · H20966 · 2015-03-04 00:00:00 — Vi kan då fråga oss om det verkligen är rättvist att barn födda av ett samboende par inte ska ha samma juridiska rätt till sin far som ett barn som har fötts av ett par som har ingått äktenskap. En annan faktor som det bör tänkas på handlar om att fastställa faderskapet redan före födseln av barnet. Det finns tragiska fall där mamman har avlidit under förlossningen. Då skulle det underlätta för alla involverade parter att faderskapet redan hade fastställts. En förändring inom området ska vara utifrån att man ska uppnå det bästa möjliga för barnet. Därmed bör faderskapsärenden handläggas på ett så enkelt sätt som möjligt med hänsyn till barnets intressen. Det bör vara en uppgift för regeringen att överväga om det finns behov av förändringar och i så fall ta nödvändiga initiativ för att förändra detta. Regeringen bör också i ett lämpligt sammanhang återkomma till och redovisa resultatet av arbetet. Enligt vår uppfattning är det angeläget att modernisera adoptionsreglerna i . Det är viktigt att familjelagstiftningen är modern och tillämplig på dagens familjebildningar. I gällande adoptionslagstiftning finns regler som speglar en delvis ålderdomlig syn på familjen. Genom en adoption skapas ett varaktigt föräldra–barn-förhållande mellan dem som adopterar och den som adopteras. Den som adopteras betraktas i rättsliga hänseenden som adoptantens barn som de rättsliga banden till tidigare föräldrar klipps av. Detta får betydelse bland annat när det gäller arvsrätten, vårdnaden om barnet och skyldigheten att svara för underhåll till barnet. Adopterade barn har oftast en bättre fysisk utveckling. De klarar oftast skolan bättre och känner ett generellt större välbefinnande. har på alliansregeringens uppdrag kartlagt i vilken utsträckning socialnämnderna väcker frågan om adoption av barn som är eller kan komma att bli placerade i familjehem. Enligt kartläggningen väcks frågan om adoption av nämnderna i mycket liten utsträckning, vilket bland annat kan bero på att det inte framgår av lagstiftning eller vägledning att bör uppmärksamma möjligheten. anser att adoption framför allt kan vara ett alternativ för en liten grupp barn som är eller kommer att bli familjehemsplacerade – barn som saknar föräldrar i livet och barn som placeras som späda och inte kan leva med sina biologiska föräldrar. Som det är kan småbarn slussas runt mellan olika familjehem och fram och tillbaka till de biologiska föräldrarna. Detta skapar en ohållbar situation för de yngre. Vi får aldrig glömma barnperspektivet. En fråga som ofta uppmärksammas i samtal kring familjerättsliga regler är arvsrätten för särkullbarn i förhållande till skyddet för efterlevande makar. Reglerna har varit föremål för ändringar tidigare, och den senaste skedde för hela . Lagen är föråldrad. Det kan finnas skäl att se över den och modernisera den för dagens förhållanden. Som det är ärver en make framför gemensamma bröstarvingar, som får sitt arv först när efterlevande make dör. I de fall då det finns barn till enbart den först avlidne föräldern, så kallade särkullbarn, har dessa möjlighet att få sitt arv direkt. är det mycket vanligt med nya familjebildningar, vilket gör att särkullbarn blir allt vanligare. Det finns oftast också småbarn i de nya familjerna. Dagens regelverk kan innebära stora konsekvenser för den efterlevande och dennes nya familj. Det finns risk för att man måste avyttra sin bostad för att kunna lösa ut arvet till efterlevande särkullbarn. Familjerätten har stor betydelse eftersom den har en inverkan på alla människors liv, speciellt på barnens. För oss moderater är det en viktig målsättning att all reglering inom området måste bejaka barnens bästa. Därmed är det viktigt att regler och lagar på området fattas utifrån barnperspektivet och att rättssäkerheten kring lagar och regler hålls hög. När vi nu lyckas göra detta bidrar vi till en kontinuitet och en öppenhet för förändringar som behöver ske för att svara mot människors olika behov. För tids vinnande yrkar jag bifall till förslagen i betänkandet utom vad avser reservation 8 och 9. Jag avstår från att yrka på reservationerna. 129 (SD): Jag tänkte börja med yrkandena så att jag inte glömmer dem. Jag yrkar för tids vinnande bara på reservation 1 under punkt 1, Fullmakts- och tvångsäktenskap, och på reservation 10 under punkt 17, Registrering av testamenten. Vi står givetvis bakom även övriga yrkanden, men jag yrkar bara på dessa två. har lagt fram många förslag till förändringar. Att ingående gå igenom alla dessa förslag skulle bli en mycket långdragen historia, så jag kommer att fokusera på några av dem. Att förändra och göra det möjligt för blivande föräldrar att redan i början av graviditeten kunna registrera vem som är pappa tror jag kan vara bra och viktigt ur många aspekter. Jag har själv gått igenom detta då jag inte var gift när min äldsta dotter föddes, och redan då tyckte jag det var en något märklig process. Förhoppningsvis kan det nu bli möjligt för alla blivande pappor att på ett tidigt stadium registrera sig som pappa till sitt ofödda barn, vilket kan vara bra för att pappor ska känna sig mer delaktiga. Dessutom kan det lösa en hel del problem om något skulle gå fel. Och kanske allra viktigast: Det ger barnet dess självklara rätt till pappan redan vid födseln. verkar de flesta partier vara eniga i att det behövs en förändring, inte minst med tanke på alla motioner i ämnet, så jag behöver kanske inte gå in djupare på just detta. En annan fråga som behandlades av utskottet var frågan om registrering av testamente. Vi sverigedemokrater landade i att stödja ett förslag om frivillig registrering av testamente. finns det faktiskt en del mer eller mindre seriösa privata alternativ, där privata företag försöker tjäna pengar på just registrering av testamente i . Det är dock min uppfattning att detta bör skötas av någon myndighet, eftersom det är en alltför viktig sak för att hanteras av dessa privata intressen. Vi har flera olika yrkanden om skärpta regler för äktenskap, med betoning på tvångs‑, barn- och ombudsäktenskap. Tyvärr finns det alltför många som tror att det var tillräckligt. Jag bad att titta närmare på vad denna skärpning egentligen hade lett till, till exempel hur många äktenskap som stoppats till följd av de skärpta reglerna och hur vanligt det var med äktenskap under . Svaret var, kort sagt, att någon sådan statistik inte gick att få fram eftersom skattemyndighetens system inte är sökbart på det sättet. På ren svenska: Man har inte en aning om det har haft någon effekt över huvud taget. I våra yrkanden låg också ett förslag om att införa liknande regler som infört med ett relativt lyckat resultat. Enligt den så kallade 24-årsregeln som infördes i med stöd både av den dåvarande borgerliga regeringen i och av Socialdemokraterna i ska båda parter vara för att det ska vara möjligt för en invandrare att få danskt uppehållstillstånd. Utöver detta ställer man krav på att anknytningen till ska vara större än till något annat land och krav på en bankgaranti på som ska vara en säkerhet för försörjningen. Detta infördes för att förhindra tvångsäktenskap men också för att minska anhöriginvandringen. Det stora problemet är inte lagstiftningen kring tvångsäktenskap som sådan. Lagar för kvinnors rättigheter, med syfte att göra båda könen mer jämställda, har funnits åtminstone sedan kvinnofridslagen infördes i . I den svenska kulturen hyllas ofta kärleken och det fria valet av partner, vilket har varit otroligt viktigt för oss. Visst har det även i den svenska kulturen funnits arrangerade äktenskap och inslag av familjeheder som ska värnas genom valet av rätt partner, men vi har lyckats motverka och förändra det. Behovet av skärpta lagar har kommit . finns andra kulturer i vårt samhälle med ett enligt oss föråldrat sätt att se på äktenskapet. Vi har helt enkelt svårt med hur vi ska hantera detta. Det blir definitivt inte lättare av att säga att vi ska vara ett mångkulturellt samhälle, alltså ett samhälle där främmande kulturer lever sida vid sida med den kultur vi uppfattar som vår kultur. Frågan är ju hur långt vi ska acceptera en annorlunda kultur på just området äktenskap. Vi kan inte gärna acceptera barnäktenskap i mångkulturens namn, men det handlar inte bara om barnäktenskap. Enligt skrift 2009:5 fanns det 2009 ca 70 000 unga i som inte upplevde att de själva fritt kunde välja vem de skulle gifta sig med. Det förefaller dessutom vara ett ökande problem, då tidigare undersökningar gett betydligt lägre resultat. Problemet är i grunden synen på äktenskapet och synen på kvinnan som något man har rätt att kontrollera. bör det däremot nämnas att det inte bara är kvinnor som utsätts utan även män, även om kvinnor är den största gruppen. Vad som behövs är inte bara skärpta lagar utan också att detta diskuteras öppet och att vi vågar ställa krav på hur man ska leva i . uppmärksammades ett fall med ett äktenskap mellan en 14-årig flicka och en 21-årig man som hade godkänts av skattemyndigheten. Först när reagerade på flickans låga ålder uppmärksammade skattemyndigheten fallet och äktenskapet annullerades, dock inte med hänvisning till den nya skärpta lagen utan med hänvisning till en dom i kammarrätten, där det fastslås att äktenskap med barn inte ska godkännas. Underförstått är alltså äktenskap med barn okej och ska godkännas. Det är åtminstone så jag tolkar det. Fallet i sig bevisar att skattemyndigheten inte skärpt sina kontroller i enlighet med lagskärpningen under föregående år, åtminstone inte i detta specifika fall. Men det leder också till en diskussion om synen på äktenskap med barn. En av dem som yttrade sig till var enhetschefen på socialjouren i som hävdade att man kunde leva upp till socialtjänstlagens krav, även om ett barn var gift och bodde ihop med sin vuxna man. Förutom socialtjänstlagen och finns det andra lagar att förhålla sig till i , för det är knappast lagligt att leva under äktenskapsliknande former i med någon som är . Att all form av sexuellt umgänge i mellan dessa makar borde vara att betrakta som våldtäkt verkar varken eller skattemyndigheten bry sig det minsta om. Själv trodde jag i min enfald att svenska myndigheter skulle skydda barn från övergrepp. I stället visar det sig att myndigheterna blundar för dessa problem. Här måste till en förändring, och tyvärr räcker det inte med det som gjorts . Jag kan bara beklaga att även utskottet väljer att blunda för dessa problem. 130 (C): I det här betänkandet finns få stora åsiktsskillnader, förutom på ett enda område, och det har vi fått höra mycket om . Det gäller synen på äktenskap som har ingåtts utanför . Återigen utmärker sig på ett anmärkningsvärt sätt. Alla andra partier värnar om alla föräldrar, ogifta och gifta par, och barns rätt att oavsett sitt ursprung leva i trygga familjer. Men det finns två tillkännagivanden från ett enigt utskott som båda är efterlängtade. väntar otåligt på ett regeringsförslag att ta ställning till, och det är tråkigt att ska behöva aktivera sig själv för att ett sådant ska komma på bordet. Vi ser i varje fall fram emot en lagstiftning om framtidsfullmakter och ett förslag som underlättar för sambopar att registrera faderskap. Det finns mycket att förbättra inom överförmyndarverksamheten för att skydda huvudmännen och för att underlätta rekrytering av sådana. Överförmyndarverksamheten är en av de mest grundläggande rättsskydden som samhället tillhandahåller för dem som är mest utsatta. Det finns beräkningar av hur stora tillgångar som förvaltas av gode män. är en beräkning, men det kan vara ännu mer. Uppemot 150 000 personer i omfattas av ställföreträdarskap i någon av dess olika former. Det är inte minst i kontakten med hälso- och sjukvård och omsorgen som de gode männen har en viktig och svår uppgift. Rätten att få välja medan man kan och har en bestämd uppfattning om hur man vill ha det den dagen som livet blir svårare att hålla koll på är viktig för . Precis som att man ska kunna bestämma vem det är som kommer hem och hjälper en på toaletten, bär hem ens mat eller städar ska man också kunna bestämma med dem som står en närmast vem som ska föra ens talan när man själv inte längre har kvar förmågan. Därför yrkar jag bifall till punkt 13 i betänkandet, det vill säga tillkännagivandet till regeringen att återkomma med ett lagförslag som ger möjlighet att upprätta så kallade framtidsfullmakter. har redan fattat beslut som innebär att rekryteringen av gode män ska underlättas och att arbetsbördan ska lätta för dem som har påtagit sig den viktiga uppgiften att företräda en annan person. För är det viktigt att jobba för att fortsätta det arbetet. Jag vill också betona hur viktigt det är att regeringen följer upp resultatet av de förändringar som alliansregeringen gjorde för gode män . vill verka för att det presenteras en modernare familjelagstiftning där vi ser på föräldraskap och vilka som kan vara vårdnadshavare för ett gemensamt barn på ett könsneutralt sätt. Utgångspunkten måste vara att alla barn är välkomna, önskade och har rätt till båda sina föräldrar från det ögonblick de föds oavsett om det är fråga om ett heterosexuellt samboförhållande eller ett samkönat förhållande, till exempel där den ena parten är en kvinna som har manliga könsceller och har avlat barnet tillsammans med sin partner. Lagstiftningen hänger inte med. Det är den nu sittande regeringens uppgift att lösa problemet, speciellt som tvångssteriliseringar – tack vare ett utskottsinitiativ under Alliansens tid – av transpersoner som vill ha gemensamma barn äntligen har försvunnit. Två personer som lever tillsammans som gifta eller sammanboende ska inte behöva gå till kommunens socialtjänst eller behöva ansöka om adoption för att få bli föräldrar till sitt barn. Det borde vara självklart. har tillsammans med , som vi delar uppfattning med, en reservation i utskottet om behovet av en modern och tidsenlig familjelagstiftning som tar samma hänsyn till alla former av familjer. Ett ogift par måste också gå till sin kommun och få föräldraskapet registrerat. Det kan ta tid. Om det då skulle falla sig så illa att fadern avlider innan godkännandet sker kommer barnet i folkbokföringen att bli registrerat som faderlöst. Det är helt oacceptabelt i ett modernt samhälle! Kommunerna borde kunna registrera faderskapet mycket tidigare, helst redan före barnets födelse. Tillkännagivandet när vi voterar i frågan är också välkommet. Slutligen vill jag säga något om de reservationer som finns från om tvångsäktenskap och fullmaktsäktenskap. Jag vet inte vad syftet är med att slå in öppna dörrar och reservera sig för saker som redan har beslutat om. Utöver det förespråkar en diskriminerande 24-årsregel för äktenskap. trädde just de lagar i kraft som här efterfrågas i argumentationen. Syftet var att inskränka möjligheten att få barnäktenskap, tvångsäktenskap och fullmaktsäktenskap godkända i . Jag ser inget skäl att argumentera för reformer vars behov vi är ense om med hänsyn till barnens rättigheter och till båda parters rättigheter. Frågorna man måste ställa till är följande: Vilka vill ni komma åt genom att göra denna markering i ? Är det meningen att gifta personer som kan styrka sitt äktenskap med giltiga handlingar inte ska få sitt äktenskap bekräftat, även om har förflutit sedan vigseln eller om det finns barn i äktenskapet som skulle drabbas av att föräldrarnas relation plötsligt förändras i efterhand? Om söker efter att sätta stopp för de undantag som måste göras med hänsyn till de inblandade vuxna och deras barn är det inget annat än ett fortsatt misstänkliggörande av människor som har en annan härkomst än den svenska. vill försvåra och förhindra för familjer att återförenas. Vi vill i stället underlätta men utan att ge avkall på individernas, barnens och de båda vuxnas, rättigheter. Jag yrkar kraftigt avslag på reservationerna 1 och 2. Jag yrkar bifall till punkterna 4 om utredningar om faderskap och 13 om framtidsfullmakter. I detta anförande instämde (C). 131 (SD) replik: och jag har lite olika syn på äktenskap. Det var inte så länge sedan diskuterade månggifte, liksom gör numera. Jag ser ingen anledning att godkänna äktenskap ingångna utanför om någon av parterna är . Däremot har det mesta av det jag har skrivit, det mesta av det som står i reservationerna och det mesta av det jag har sagt handlat om de 70 000 unga boende i som inte har rätt att själva välja partner. Jag undrar hur ser på att en ung i , som till och med kan vara , inte har rätt att själv välja partner. Ni tycker att tillräckligt har gjorts eftersom reglerna har skärpts. Men detta är inte i huvudsak fråga om regler utan detta är i huvudsak fråga om inställning och kultur som måste förändras. Jag fick frågor om 24-årsregeln, som anses förtrycka människor. 24-årsregeln har visat sig fungera väl i . Den har visat att när människor kommer upp i en ålder av omkring har de större frihet och större möjlighet att säga nej till ett äktenskap som de inte själva vill ingå. De har hunnit utbilda sig, förhoppningsvis fått jobb och flyttat hemifrån och har därmed en helt annan bas. Föräldrarna och släkten har inte samma möjlighet att ställa krav. Självklart beror 24-årsregeln på att det har kommit in en annan syn på äktenskap. 132 (C) replik: Tack, , för att du begärde replik i den viktiga frågan. har en tendens att föra fram som det goda exemplet. Jag noterar att har en annan attityd till mångfald, integration och migrationspolitik än vad har. Det gläder mig att inte anpassar sig till den linjen i frågan. Det är det första jag vill markera. Där finns en avgörande skillnad mellan och syn på saken. Den kan vi diskutera mer i andra sammanhang. gäller det sakfrågan om äktenskap och äktenskapsålder. I sitt anförande framförde siffror från som någon form av tes som skulle bevisa att en förändrad lagstiftning skulle hjälpa. Är det så att förespråkar en retroaktiv lagstiftning för att förändra de redan befintliga siffrorna till något som är önskvärt för hans egen del? Jag kan lägga till en annan sak: Själv var jag när jag blev pappa. Vi var inte gifta; vi gifte oss efter det. Att bli pappa som 23-åring är kanske en tuff och svår sak, men det kan det vara att bli pappa som 33-åring också. Den 24-årslinje som förespråkas är rent diskriminerande eftersom vi i anser att en person är myndig . I det här sammanhanget väljer man att påstå att en 24-åring bara för att den personen har bosatt sig i eller är asylsökande inte har samma rättigheter som en svensk medborgare som är myndig. Det är ett mycket märkligt förhållningssätt. Jag kan förstå varför förespråkar en sådan sak, men jag delar som sagt inte den uppfattningen. 133 (SD) replik: Mångfald, ja. Jag tycker inte att vi ska ha mångfald vad gäller om man ska ha rätt att välja sin partner eller inte. Jag tycker att alla borde ha rätt att välja sin partner, så där är vi återigen överens om att vi inte är överens. Du står för någonting annat. Du står för att man ska ha … (TALMANNEN: Vi tilltalar varandra med förnamn och efternamn.) står för någonting annat än det jag står för. Retroaktiv lagstiftning är inte någonting som jag vill ha. Däremot vill jag ha en förändrad attityd i samhället. Jag vill ha mycket mer av information och insatser riktade mot de grupper som man kan misstänka blir utsatta för tvångsäktenskap i stället för att man blundar för problemet och bara hänvisar till att den som är 18 är vuxen. Det finns många andra områden där vi anser att man ska vara mer än 18 för att få lov att göra någonting. Vi har till exempel 20-årsgräns för vissa körkort. Andra saker har högre gräns. Vi har även 20-årsgräns för att köpa ut på Systemet. Det är alltså ingen konstighet att ha en högre gräns än . Vi menar att man inte skulle vara vuxen då. Vuxen är ett flytande begrepp. Alla är inte jättemogna vid 18. En del behöver till för att mogna. Jag anser fortfarande att 24-årsregeln och 24-gränsen skulle vara en stor fördel för alla som upplever ett tryck från sina föräldrar och sin omgivning. 134 (C) replik: Vi ska kanske inte diskutera alkoholpolitik här, men det är riktigt: Vi har en 20-årsgräns i för att köpa sprit och gå hem och misshandla sin sambo eller fru. Den gränsen kanske borde vara högre av just det skälet. Å andra sidan löser inte det problemet. Sannolikt löser årtals- eller åldersexercisen som förespråkar inte heller något grundläggande problem. Det han talar om är en attitydförändring. Jag kan hålla med om att vi behöver en diskussion om de här sakerna, om rätten att få välja vilken person man vill tillbringa resten av sitt liv med. Man kanske inte heller vill tillbringa livet tillsammans med till exempel en person som misshandlar en. Det är en annan och mycket allvarligare fråga och en följd av just det här med alkoholkonsumtion. Men det är som sagt inte det vi ska diskutera, utan det är tidsgränsen . Det förespråkar är en attitydförändring, säger han. Men egentligen handlar det om diskriminerande lagstiftning där man säger att är den ålder som krävs för att en person med icke-nordisk härkomst ska få lov att registrera sitt giftermål med en annan person. Som sagt, jag delar inte den uppfattningen. Vi har helt olika värderingar i det fallet. Jag vill inte göra skillnad på människors rättigheter om de bor i och har valt att leva tillsammans med en annan människa. Jag kan slutligen konstatera att när vi pratar familjerätt talar vi om olika typer av familjekonstellationer. Vi talar om samkönade äktenskap, om människors rätt att bli föräldrar på olika sätt och att kunna registreras som föräldrar även om de är sambor. gör skillnad där. Han menar att det är rätt att bli registrerad som pappa även om man inte är gift, men i det här sammanhanget har man inga rättigheter alls förrän man är . Det är också en mycket märklig hållning. 135 (V): Den svenska familjen har förändrats. En familj består inte längre av bara en mamma, en pappa och barn, utan familjer kan se ut på många olika sätt. Det kan vara en ensamstående förälder med barn, den traditionella kärnfamiljen, en mamma och en mamma och barn eller en pappa och en pappa och barn. Det är hög tid att får en familjelagstiftning som lever upp till dagens verklighet. fick även kvinnor som är partner eller sambo med en annan kvinna möjlighet till assisterad befruktning vid allmänt sjukhus. Partnern eller sambon anses tillsammans med den befruktade kvinnan vara förälder till det barn som föds, förutsatt att hon har samtyckt till behandlingen. Föräldraskapet fastställs slutligen genom bekräftelse eller dom. Det barn som tillkommer genom insemination i föräldrarnas egen regi eller vid klinik utomlands omfattas inte av lagstiftningen. Det innebär att det fortfarande saknas möjlighet för den födande kvinnans maka, partner eller sambo att få föräldraskapet till barnet fastställt i en sådan situation annat än genom adoption. Trots möjligheten för lesbiska kvinnor att få tillgång till assisterad befruktning vid allmänt sjukhus förekommer det fortfarande att par åker utomlands för att söka behandling eller att de själva genomför inseminationen i hemmet. Sjukhusens köer har växt snabbt, vilket har medfört långa väntetider. Lagstiftningen ska gälla lika för alla oavsett kön, sexuell läggning och civilstånd. Vi menar därför att den familjerättsliga lagstiftningen måste ändras på en del punkter. Ett barn som föds av gifta heterosexuella föräldrar faller under den så kallade faderskapspresumtionen. Mannen i äktenskapet anses alltså automatiskt vara far till barnet oavsett om han är det eller inte. Som lagstiftningen är utformad är det möjligt att ett barn som tillkommit i ett lesbiskt förhållande i praktiken bara får en rättslig vårdnadshavare. Om ett barn tillkommer genom privat insemination i hemmet eller efter assisterad befruktning utomlands saknar nämligen den befruktade kvinnans partner möjlighet att bekräfta sitt föräldraskap.