prot · H209103 · 2015-05-26 00:00:00 — Då vet du att på de här ytorna är det alliansfritt. Då har du inte direktkontakt.” Direktkontakt med vad? Och geografiskt fria i förhållande till vad? Och det är just i när vi väver säkerhet och samarbete med andra. Dessutom, herr talman, fördjupar vi , som det också har påpekats, samarbetet med under den nuvarande regeringen, som fortsätter en linje som den tidigare regeringen hade. Det tycker jag är bra. Men det innebär också att vi undersöker förutsättningarna att hitta samverkan bortom det fredstida. Vad är man då, herr talman, för geografiskt fri yta? Då är åtminstone två länder i armkrok i bortom det rent fredstida, om vi skulle kunna komma så långt. Då är min grundläggande fråga som alltid: Om det är bra att man hittar samverkan och samarbete med ett land, varför blir samarbetet och samverkan så mycket sämre om man hittar det med 28 länder till? Men den grundläggande frågan – som jag måste berömma utrikesministern för att hon med stor skicklighet undviker – gäller det resonemang som statsministern för om geografiskt fria ytor. Då vill jag betona att det kan bero på två saker. Det ena är att man har glömt frågorna. Det måste, herr talman, vara svårt efter att vi har hållit på med den här interpellationen i 15–. Det andra är att man vill bortse från dem. Det senare är rimligt och troligt, och då är det bra att vi också är överens om att det är felaktigt och rent av farligt att resonera i termer av geografiskt fria ytor, eftersom det öppnar för tankemodeller som vi inte vill släppa in. Avslutningsvis: Det var en sak som utrikesministern inte nämnde men som jag ändå vill påpeka. Den uppgörelse som vi har slutit mellan fem partier – som av representerar – kommer vi att behandla här i kammaren . Den innebär också att det ska tillsättas en utredning som brett ska titta på olika former av samarbeten och medlemskap, för- och nackdelar inklusive Nato. Jag tror nämligen att det behövs en kunskaps- och faktabaserad diskussion i det här landet, och jag tycker att inlägg är ett tecken på det. Bland annat påstår hon, vilket ofta görs i debatten, att om vi skulle ha varit med i Nato hade vi med automatik hamnat i . Så är inte alls fallet. Det var flera Natoländer som avstod. gjorde det och fick en speciell relationsfnurra på tråden med . Men länderna kan själva välja. Man resonerar också på ett rätt föråldrat sätt – det görs även i citatet – nämligen att man minskar spänningarna genom att inte vara med. Har , och medverkat till att öka spänningarna i ? Jag svarar definitivt nej på den frågan. 47 (S): Varje land fattar sitt eget beslut utifrån den egna historien och den egna situationen. , och har en helt annan situation och historia än och har verkligen varit utsatta för rysk aggression. Det är därför naturligt för dem att göra detta val. Men har en helt annan historia. Under har vi lyckats upprätthålla freden. Vi har varit alliansfria, och det har tjänat oss väl och gett oss möjlighet att efter förmåga bidra till fred i resten av världen. När man talar om krig talas det väldigt mycket om hur man ska agera när det blir krig. Men sanningen är att det viktigaste som man kan göra är att förebygga så att det inte blir krig och så att man lyckas bevara freden. När kriget väl kommer är alla mer eller mindre förlorare. Även om man skulle få någon som hjälper till att försvara en är konsekvenserna av krig fullständigt förödande. Det är folket som blir lidande i alla länder och som verkligen är förlorarna. Därför är det inte alls självklart att detta skulle vara den bästa vägen. Det känns lite grann som att det handlar om att skulle riskera någonting om vi inte gör detta. Det är lite rädsla kring detta. Men jag vill betona att vi har haft ännu värre spänningar tidigare utan att det har inneburit att vi har blivit invaderade. Vi har utvecklat våra samarbeten väldigt mycket – det nordiska samarbetet och EU-samarbetet. Vi samarbetar med Nato, vilket är viktigt att påminna om, men då väljer vi själva under vilka former det ska ske. Vi kan också välja att det ska vara under FN-flagg. Sedan har jag inte sagt att vi var tvingade att invadera . Det var just det jag sa att vi inte var tvingade till. Däremot känns det olyckligt att vi måste dras in i denna allians. 48 (S): bedyrade i sitt första inlägg att denna debatt inte skulle handla om Natomedlemskap. Efter ungefär ett inlägg var vi inne på den debatten i alla fall. talade mycket varmt om att det är viktigt med samverkan. Det är precis det som vår svenska säkerhetspolitik står för, nämligen samverkan och en samsyn när det gäller hur vi förhåller oss. Detta är en högst värderingsdriven interpellationsdebatt. Den handlar om för och emot ett Natomedlemskap och ingenting annat. Det uttalande som statsministern gjorde i har en mycket liten del i hela grunden för denna debatt. Det handlar om att återigen få upp denna fråga om för eller emot ett Natomedlemskap i ett läge där naturligtvis är ett land som har starka intressen runt och runt de baltiska länderna och även har visat det på . Det förvånar mig nu att både och fortfarande gör en stor poäng av detta. Knappt har bläcket på inriktningspropositionen om försvarspolitiken torkat förrän ni drar upp konfliktytan igen. Det är nästan lite häpnadsväckande. Den ryska interventionen och de ryska aggressionerna var starka även under den förra regeringens tid. Då nämndes knappt ordet Natomedlemskap av några andra partier än . har tagit upp det som sitt absolut största konfliktvapen när vi verkligen behöver samverka och visa oss starka och enade runt . Vi måste våga vara tydliga och visa att alliansfriheten faktiskt har rått och att vi har klarat oss väl med det. Den har tjänat väl. Om vi ändå ska tala om samverkan ställer jag frågan tillbaka. När vi ändå är överens om försvarsuppgörelsen, varför söker då en konflikt i just denna frågeställning? Det hade varit enkelt för partiledare att slå en signal till och ställa frågan vad man menar med det som står i , i stället för att dra igång en konfliktladdad Natodebatt som är högst värderingsdriven i ett läge där vi verkligen vill främja samverkan och samförstånd. Det tycker jag är förvånande. Jag tycker att är svaret skyldig. , jag ställer följande fråga via talmannen till dig: Vad skulle det tjäna för syften om vi blev Natomedlemmar? Skulle interventioner mot våra baltiska vänner bli färre då? Skulle trycket på bli mindre om och per automatik gick med i Nato ? Det tror inte jag. Jag tror precis tvärtom. skulle agera mycket tuffare i ett sådant läge, om och började utreda Natomedlemskap och längre fram kanske skulle ingå i Nato. Det är bra att vi är i ett läge där vi är alliansfria . förtjänar detta, och våra grannländer förtjänar detta. Framför allt förtjänar våra baltiska länder detta, dessa länder som har ständiga interventioner. Det pågår en rysk medieoffensiv, en rysk pr-kampanj och ryska interventioner mot de baltiska länderna. De skulle definitivt inte bli färre om och valde att inträda i ett Natomedlemskap. Jag ställer därför följande fråga till och : Skulle ett framtida medlemskap i för och göra att interventioner blev färre? 49 Utrikesminister (S): Jag har utgått från att frågorna trots allt handlade om säkerhetspolitiken och att man ville ha klart för sig vad regeringens säkerhetspolitik är. Jag försökte svara genom att hänvisa till de fyra principer, eller de fyra pelare, kring vilka vi ska bygga säkerhetspolitik. Den ska hanteras med varsamhet, den ska söka bred uppslutning, den ska vara konsekvent och fast, den ska förstås innebära att inte förhåller sig passivt och den ska innehålla en förstärkt svensk försvarsförmåga. Där har vi haft glädje av att vi har fått en stor uppslutning kring till exempel en ny inriktningsproposition. I stället för att diskutera ordvändningarna i en omstridd artikel är väl det viktiga att vi faktiskt tittar på vad vi tycker från regeringens sida och vad vi gör? Då hör vi att det finns en stor samsyn, både kring samarbetsformerna som vi har valt och kring de principer på vilka vi baserar våra ställningstaganden och vår säkerhetspolitik. Det är förstås tacksamt. Vi har i enlighet med denna försvarspolitiska överenskommelse sagt att det ska göras en utredning om samarbeten respektive medlemskap med länder och organisationer. Denna utredning ska ha ett brett perspektiv därför att säkerhetspolitiken är mycket mer än en diskussion om Nato och om traditionell försvarspolitik. Vi hoppas kunna tillsätta en expert . Detta uppdrag ska pågå , och vi jobbar med denna inriktning just . Jag kan lova er att det som jag säger här är avstämt med alla i regeringen, inklusive statsministern. Vi är glada att kunna använda detta tillfälle för att beskriva säkerhetspolitiken, de principer som den vilar på och vad vi faktiskt gör. Just nu samövar vi, samarbetar brett och jobbar med att förstärka vårt eget försvar. Det tycker vi är just evolution, inte någon revolution. Vi fortsätter att bygga på det som vi anser har tjänat oss väl och som vi tycker fortsatt ska vara ett uttryck för att vi inte svajar när det gäller vår säkerhetspolitiska hållning. 50 (M): Jag tackar för den beskrivning utrikesministern har försökt hålla när det gäller vad som är den svenska säkerhetspolitiken. Från sida vill jag understryka att vi tycker att det är viktigt att hitta samsyn i de här väldigt viktiga frågorna, särskilt i den oroliga tid vi lever i . Sedan är det ingen hemlighet att det finns partier, i det här fallet , som har kommit överens om att de själva har en ytterambition. Det är dock inte riktigt det den här debatten handlar om. När jag lyssnar hör jag ändå dubbla budskap. Grunden är solidaritetsförklaringen – att vi bygger säkerhet solidariskt tillsammans med andra – och att det är därför det är viktigt med samarbete och gemensamma övningar. Det håller jag verkligen med om till punkt och pricka. Men det finns i debatten en underton, som inte minst framhålls av och , nämligen: Ja, det är bra med samarbete, men det är direkt farligt och olämpligt att diskutera frågorna ett steg längre – att ens tala om och titta på förutsättningar kring vad ett medlemskap skulle kunna innebära. Det är undertonen som oroar mig. Ska vi börja sätta munkavle på oss själva? Ska vi lite skyggt lyssna efter vad vår stora granne i öster säger? Det är naturligtvis ett stort och viktigt grannland som vi vill ha en så bra relation som möjligt med, men med tanke på hur landet uppför sig är det väldigt svårt just . Nej, vi måste själva definiera vad som är det viktiga för oss, vad som är svenska intressen och värderingar och hur vi självständigt ska driva vår säkerhetspolitik. Det är därför vi har velat få svar på en del frågor, vilket jag tyvärr inte har fått. Jag tackar dock för debatten. 51 HANS (M): Herr talman och fru utrikesminister! Jag var den som för del var med och förhandlade försvarsuppgörelsen tillsammans med företrädare för bland annat Socialdemokraterna. Jag är nöjd och glad med uppgörelsen. Jag tror att den är bra för landet, och jag tror att den är bra för Försvarsmakten. Jag tror även att den är bra i sitt signalvärde i . Jag tycker också att en av de bra saker vi kom fram till var den utredning som utrikesministern berörde och som handlar om samarbeten och medlemskap, inklusive Nato. I grunden tror jag nämligen att vi behöver en fakta- och kunskapsbaserad debatt, vilket jag möjligtvis tycker att en del av inläggen i den här interpellationsdebatten indikerar. Ett av våra redskap är möjligheten att genomföra kontroll och uppföljning av regeringsmakten. När rekommenderar oss att slå en signal till statsministern, herr talman, vill jag ändå påpeka att det är vi som riksdagsledamöter som har att utöva kontroll och uppföljning av vad regeringen gör. finns det en socialdemokratisk och miljöpartistisk regering som vilar på nåder, och så finns det en opposition. Jag tillhör oppositionen, och interpellationer är ett av våra kontroll- och uppföljningsinstrument. När det då blir så att en statsminister utvecklar vad jag uppfattar som en ny säkerhetspolitisk doktrin i pressen, nämligen geografiskt fria ytor, tycker jag att det är alldeles utomordentligt bra att vi använder just ett av de instrument vi har som riksdagsledamöter och parlamentariker, det vill säga interpellationsdebatten. Jag tycker att debatten har varit bra på så sätt, men jag har inte fått svar på frågan exakt vad som menas med de geografiskt fria ytorna. Det är dock som vanligt bra att vi har en säkerhetspolitisk diskussion i kammaren, och jag tycker att det är bra att vi understryker värdet av den överenskommelse vi har på försvarsområdet. Men jag tycker fortfarande att det finns mycket där man är svaret skyldig när det gäller frågeställningen om geografiskt fria ytor. I grunden är det nämligen så att jag tror på samverkan och samarbete. Det är så vi bygger säkerhet i en orolig tid i vårt Östersjöområde. Då menar jag att man inte kan definiera sig som en geografiskt fri yta. Om man sedan skulle bli Natomedlem är man än tydligare en del av ett annat sammanhang. 52 (S): Även jag är medveten om rätten att ställa interpellationer, och jag uppskattar verkligen att använder sig av den möjligheten. Jag tycker att det är viktigt att i olika former och funktioner kontrollera regeringen. Jag fick dock återigen inget svar från . Jag har ställt frågan om den här typen av samverkan kring Natomedlemskap och hur vi ska hantera de frågeställningarna förut, och det har varit väldigt mycket höga brösttoner men få svar. Där står vi alltså olika. Däremot uppskattar jag verkligen utrikesministerns förhållningssätt till frågan. Det är viktigt att vi har en samsyn kring säkerhetspolitiken, och det är oerhört viktigt att vi utåt agerar på ett sådant sätt att människor i vår omvärld förstår att vi i står upp för den gemensamma säkerhetspolitiken. Huvuddelen av riksdagspartierna har faktiskt en god samsyn där, och det är en inriktning som främjar fred och frihet för i allmänhet. Detta är dock en fråga om Natomedlemskap. Vi kan prata hur mycket vi vill om det säkerhetspolitiska läget när det gäller interpellationerna och de två olika inriktningarna, men det här är återigen ett sätt att få in Natomedlemskapet i den politiska diskussionen. Det är helt okej att diskutera det; jag har egentligen inga problem över huvud taget att diskutera det. Vad jag menade var att det, om vi ska ha samverkan kring säkerhetspolitiken och om vi ska ha en bra och relativt schyst diskussion om Natomedlemskapet, väl är bra om vi ibland även kan talas vid på andra sätt. Vi behöver inte i alla lägen ta till interpellationsverktyget i en fråga där vi ändå försöker sträva efter samverkan och när det rör sig om några citat ur en tidningsartikel. I det läget hade det varit mer välkomnande om hade kontaktat statsministern och fått svaret direkt. Interpellationer ska dock ställas! Jag ser fram emot det i fortsättningen, och . 53 Utrikesminister (S): Jag tackar så mycket för inläggen i debatten. Kanske kan man sammanfatta på följande vis: Vi samarbetar. Vi samlar kring principen för och samsynen kring säkerhetspolitiken. Svenska folket ska kunna lita på att vi försvarar landet och vår territoriella integritet. Precis som vi har gjort de ska vi arbeta aktivt för fred och frihet i vårt land och i vårt närområde. Tack för en intressant och viktig debatt! Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2014/15:585 om nedläggning av 100 kontor 54 Arbetsmarknadsminister (S): har frågat mig vad jag anser om att 100 av ca 320 arbetsförmedlingskontor stängs, på vilket sätt jag avser att säkerställa service och närvaro i hela landet när det gäller Arbetsförmedlingen och hur Arbetsförmedlingens planer påverkas av det aviserade uppdraget till Statskontoret att följa upp statliga myndigheters beslut om lokalisering. Det behövs förändringar inom Arbetsförmedlingen. Myndigheten behöver hitta nya och flexibla sätt att förmedla kontakter mellan arbetssökande och arbetsgivare. En del av det stora förändringsarbete som pågår på Arbetsförmedlingen är att myndigheten ser över sin kontorsstruktur. Det här sker i dialog med kommunerna. Hur många kontor som kommer att beröras är inte klart. Det här handlar i första hand inte om att centralisera utan om att skapa en mer flexibel och mobil verksamhet. Arbetsförmedlingen ska möta arbetsgivare på arbetsplatser och de sökande där de finns. Arbetsförmedlarna ska kunna avsätta mer tid för arbetsgivarkontakter och för bokade kundmöten med de arbetssökande som behöver fördjupat stöd och kvalificerad rådgivning. Regeringens utgångspunkt är att det ska finnas en likvärdig tillgång till statliga myndigheters service i hela landet. Det är upp till myndigheterna själva att utforma sin egen organisation. Kraven på Arbetsförmedlingen är tydliga: Myndigheten ska vara tillgänglig både för arbetssökande och arbetsgivare och erbjuda en likvärdig service i hela landet. Arbetsförmedlingens service ska inte minska, varken på landsbygden eller i andra delar av landet, utan förbättras. Utvecklingen av de statliga myndigheternas lokalisering behöver följas upp på ett samlat sätt. Regeringen har därför beslutat om ett uppdrag till Statskontoret som bland annat omfattar en kartläggning av den statliga närvaron och analyser av de underlag som ligger till grund för myndigheternas lokaliseringsbeslut. Uppdraget ska redovisas . 55 (C): Det är kutym här i kammaren att tacka för svaret. Jag gör det även , men jag måste erkänna att jag inte tycker att jag får något riktigt svar på mina frågor. Det finns en viss motstridighet i de besked som arbetsmarknadsministern ger mig. Det som man kan utläsa, eller snarare tolka, är att arbetsmarknadsministern anser att det är myndigheten själv som ska organisera sitt arbete och att inget ansvar vilar på ministern. Jag har sagt det förut, och jag säger det igen: välkomnar en förändring av Arbetsförmedlingen. Det har vi efterlyst. Vi ser att det finns ett lågt förtroende . Jag konstaterar också att det är ett omöjligt uppdrag de har, med både myndighetsansvar och utföraruppdrag i samma verksamhet. Jag vill dock inte förändra på ett sådant sätt att man plockar ned skylten innan alternativen finns på plats. Det ska inte heller genomgående vara kontoren på de mindre orterna som stängs medan kontoren i de större städerna blir kvar. Då blir det en centralisering, oavsett om det är meningen eller inte. Statliga myndigheters närvaro i hela landet är viktig på många sätt. De ger möjlighet till kvalificerade jobb, och de utgör en större andel av jobben jämfört med i storstadsområdena. Men det viktigaste är att Arbetsförmedlingen ska kunna erbjuda likvärdig service i hela landet. På berörda ställen handlar det om en mindre arbetsmarknad och totalt sett färre jobb men ofta inom ett större geografiskt område. Då blir vikten av den lokala närvaron oerhört väsentlig för förutsättningarna att göra ett bra arbete. Utöver dessa skäl är det också en viktig signal om likvärdighet till de medborgare som bor och verkar runt om i hela vårt land. I en tidigare interpellationsdebatt som , min centerkollega, initierade här i kammaren och som också berörde nedläggningen av kontoren svarade arbetsmarknadsminister så här: ”Det är naturligtvis mycket allvarligt om servicen försvinner. Jag delar den uppfattningen. Myndigheter ska verka för att hela ska ha likvärdig service. Det är ett uppdrag för myndigheterna, och det är också ett uppdrag för Arbetsförmedlingen.” I en aktuell debatt här i kammaren om tillgång till statlig service i hela landet anförde statsrådet att regeringen har bestämt sig för att prioritera förvaltningspolitiken, för att jobba med styrningen av de statliga myndigheterna. Perspektivet att förvaltningen ska finnas i hela landet, nära människorna, betonades. Efter den debatten gav regeringen i uppdrag att följa upp hur statliga myndigheters beslut om lokalisering påverkar service och närvaro i hela landet. Det är ett uppdrag som vi välkomnar och som det ska bli spännande att följa. Men de bitarna leder ändå till att jag vill fördjupa de frågor som jag har ställt i min interpellation. Vad gör arbetsmarknadsministern med styrningen av den statliga myndigheten för att inte en mängd kontor på de mindre orterna ska stängas igen, och i skenet av att Arbetsförmedlingen ska erbjuda likvärdig service i hela landet? Och hur påverkas Arbetsförmedlingens aviserade nedläggning av uppdraget till Statskontoret att följa upp statliga myndigheters beslut om lokalisering? 56 Arbetsmarknadsminister (S): Jag vill tacka . Det här är en mycket viktig fråga som verkligen förtjänar att debatteras och diskuteras, också här i kammaren. Det är oerhört viktigt att vi kan ha bra service i hela landet, inte minst från Arbetsförmedlingen men också från andra statliga myndigheter. Det ska vara en service som utvecklas i takt med att utmaningarna förändras. Jag ska återkomma till det. Det är alltså en naturlig fråga att debattera. Låt mig klargöra att Arbetsförmedlingen inte har något besparingsbeting. Tvärtom får de utökade resurser. Det finns inget behov av eller uppdrag om centralisering av Arbetsförmedlingens arbete. Det är inte heller syftet med Arbetsförmedlingens förändringsarbete. Det finns inget som säger att just små kontor ska läggas ned. Det är dock viktigt att se hur Arbetsförmedlingens service kan utvecklas, i ett lite längre perspektiv, också utöver den service de ger vid fysiska möten på kontoren. Den svenska arbetsförmedlingen ligger inte i framkant när det gäller detta, jämfört med andra länder. Här finns det stor utvecklingspotential. Det är också en potential som myndigheten själv har identifierat och som de nu jobbar med. Ett exempel på det utvecklingsarbete som Arbetsförmedlingen nu satsar på är arbetsgivarkontakter. Man har haft på tok för dåliga och för få arbetsgivarkontakter. Man behöver frigöra resurser så att fler personer kan vara ute på arbetsplatserna och möta arbetsgivarna hos arbetsgivarna. Det är inte ofta som de kommer till kontoret. vill träffa arbetsgivarna behöver man komma ut och träffa dem. Det gäller inte minst mindre arbetsgivare som inte kan lämna sin produktion. Arbetsförmedlingen måste komma ut och möta dem på deras arbetsplatser och helt enkelt ha tid att vara där. Det kan vara ett sätt att öka närvaron i en region eftersom man har tid att möta alla de små arbetsgivare som gärna vill ha hjälp med kvalificerad rekrytering men som kanske är skeptiska eller negativt inställda till vad Arbetsförmedlingen kan erbjuda. De kanske inte ens har vågat sig in på något arbetsförmedlingskontor. Vi kan fundera på om resurserna ska läggas på att i första hand bemanna ett kontors öppettider eller på att vara ute hos arbetsgivare och sedan kanske möta arbetssökande på avtalade tider. Då har man inte öppet eller utan kan frigöra tid för att träffa arbetsgivare. Det är ett sätt att prioritera som vi kan fundera på. En annan viktig fråga när det gäller flexibilitet är att vi ser ett antal kommuner, inte minst ett antal mindre kommuner, som tar ett mycket stort ansvar för både asylsökande och nyanlända. Det här kan hända ganska plötsligt, ur kommuners perspektiv. upphandlar ett asylboende, och personer blir kvar i kommunen också efter att de har fått uppehållstillstånd. Det kan gå med, om inte från till en annan, åtminstone på tok för kort planeringshorisont ur kommunens perspektiv. I det läget måste Arbetsförmedlingen såklart kunna vara flexibel och mobil. Man måste också dyka upp lika snabbt i den kommunen och erbjuda sina tjänster för etablering av nyanlända. Arbetsförmedlingen kan inte vara låst vid ett kontorsnät som kanske finns någon annanstans. Det finns alltså flera sådana utmaningar. Jag ska återkomma till det. Jag välkomnar en debatt om de stora utmaningar som finns när det gäller en modern arbetsförmedling som är till nytta för både arbetsgivare och arbetssökande. 57 (C): Jag kan bara instämma i den delen. Det krävs betydligt mer flexibilitet och ett helt annat arbetssätt. Den synen delar jag till fullo med arbetsmarknadsministern.