prot · H30927 · 2015-11-13 00:00:00 — § 1 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2015/16:130 Interpellation 2015/16:130 Statens kostnadstäckning av vård och omsorg av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. Interpellation 2015/16:165 Interpellation 2015/16:165 Den olagliga konkurrensen på våra vägar av (M) Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och andra inbokade arrangemang. Interpellationen kommer att besvaras . § 2 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2015/16:47 till finansutskottet 2015/16:42 till finansutskottet § 3 Svar på interpellation 2015/16:115 om ensamkommande barns gode män 1 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig vad jag avser att göra för att snabbt se till att avsaknaden av ett centralt register över uppdrag som god man för ensamkommande barn inte utnyttjas. Hon har också frågat mig om jag avser att säkerställa att det inte uppstår situationer där gode män missbrukar dagens läge genom att åta sig fler uppdrag än vad som är rimligt. Frågorna ställs mot bakgrund av uppgifter om att en person kan ha många uppdrag som god man i olika kommuner. Systemet med gode män, bland annat för ensamkommande barn, bygger på att enskilda personer i alla delar av samhället kan åta sig uppdrag som god man och därmed göra en viktig insats för en medmänniska. män utför i regel sitt uppdrag på ett bra sätt. I rådande situation när antalet ensamkommande barn som kommer till ökat dramatiskt är det viktigt att det finns tillgång till erfarna gode män som vill åta sig flera uppdrag. Förutsättningarna för en god man att klara av flera uppdrag beror bland annat på hans eller hennes skicklighet och erfarenhet. Som pekar på är det viktigt att en god man inte har så många uppdrag att han eller hon inte klarar av att tillgodose samtliga huvudmäns intressen. trädde ny lagstiftning i kraft som skärper den kontroll som överförmyndaren ska göra av gode mäns lämplighet. En omständighet som överförmyndaren ska beakta är om den tilltänkta gode mannen redan har många uppdrag och om det finns risk att han eller hon får svårt att sköta ytterligare ett uppdrag. Det ankommer på överförmyndaren att göra en aktiv efterforskning. Det har dock inte ansetts lämpligt att i lag reglera hur många uppdrag en ställföreträdare får åta sig eller hur lämplighetsprövningen ska gå till. Jag är inte heller säker på att ett register är lösningen på det problem som tar upp. I den överenskommelse om insatser med anledning av flyktingkrisen som träffats mellan regeringen, , , liberalerna och aviseras att situationen för ensamkommande barn, bland annat vad gäller gode män, löpande ska ses över. Det kan finnas skäl att inom ramen för den översynen ytterligare verka för att alla barn företräds av en god man som kan utföra sitt uppdrag på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. 2 (M): Tack, ministern, för svaret! Jag vill börja med att säga att jag delar justitieministerns syn på det viktiga uppdraget att vara god man. Det är en oerhört viktig insats som man gör som medmänniska. Därför är det, precis så som statsrådet tar upp, viktigt att det finns tillgång till gode män och att människor vill åta sig dessa uppdrag här och och framåt i tiden. Det skulle i sig kunna fylla en helt egen debatt, för det finns ju mer att göra på det området. Ministern lyfter fram erfarenhet som en viktig del och att skicklighet spelar roll för hur många uppdrag man som god man kan åta sig. Det håller jag med om. Så är det absolut, och vi kan också enas om att de flesta verkligen gör ett viktigt arbete på ett bra sätt. Hur många uppdrag en god man kan åta sig finns det självklart inget givet tak för, utan det kan se väldigt olika ut, precis som nämns i sammanhanget och som ministern också tog upp. Människors förmåga, yrkesskicklighet och erfarenhet är parametrar som spelar roll, inte bara i detta fall, utan det spelar roll även på andra områden, till exempel när man tittar på skolan. Däremot är antalet uppdrag som jag hänvisar till i min interpellation – 60 stycken – ett sådant exempel där jag inte bara ifrågasätter att det går att tillgodose samtliga huvudmäns intresse, utan jag anser att det är omöjligt, om man betänker att uppdraget innebär att den som är god man inte bara ska ha ytlig kontakt i en minut eller två. Det handlar ju om att vara behjälplig med besök i sjukvården, myndighetskontakter och andra delar i en persons liv som ska fås att fungera i dennes vardag. Uppdraget som god man för barn skiljer sig från uppdraget som god man generellt. Jag anser att det inte på något sätt är rimligt att ha ett så stort antal barn i sin roll som god man, eftersom man ska kunna ta till vara deras intressen. Ministern tar upp den nya lagstiftningen som trädde i kraft och som skärpte överförmyndarens kontroll, nämligen att beakta just hur många uppdrag som gör att den gode mannen får svårt att sköta ytterligare uppdrag. Det ankommer då på överförmyndaren att göra en aktiv efterforskning. Det här låter som en rimlig tanke och lagstiftning, men i praktiken här och är det inte en så god idé, eftersom det, precis som jag framförde i min fråga, finns en begränsning av vad överförmyndaren kan se i det egna systemet. Denne ser inte helheten och fixar inte den uppgiften, vilket i slutändan drabbar den som behöver hjälp och stöd. Denna fråga ställs verkligen på sin spets när överförmyndaren upptäcker att en och samma person har 60 personer att vara god man för. Jag tänker att det kanske inte bara är på ett ställe det är så utan på ett antal ställen. Problemet för överförmyndaren är att hinna med att titta inte bara i det egna systemet och förse de ensamkommande barnen med en god man utan även att i kontakt med andra få reda på hur läget är för gode män överlag. Hur många personer har de egentligen utanför det system man själv har att hantera och där man kan se saker och ting? Förutom att man tagit på sig uppdraget och ska vara behjälplig är det ju en praktisk belastning att sitta och leta i systemen . Att ha gode män på distans gör också att det blir mer komplicerat. Det ställer krav på att en god man i sitt uppdrag sitter i köer, och det är väntetider för att få svar när man ska uppfylla sitt uppdrag. 3 Justitie- och migrationsminister (S): Läget är att det precis har genomförts en lagändring. Den tidigare regeringen införde inte något formellt tak för hur många barn som en god man kan ha hand om, utan man höll sig till det systemet där det helt enkelt är upp till överförmyndaren att göra den bedömningen. Den tidigare regeringen införde inte något sådant tak, och det är heller inte aktuellt för denna regering att införa det. Jag anser, i likhet med den tidigare regeringen, att det måste vara upp till överförmyndaren att göra den bedömningen, och då kan man luta sig mot ny lagstiftning. Vi vet alla hur verkligheten ser ut. Vi har en situation där det kommer väldigt många ensamkommande barn till . Vi talar om ett par tusen , under det här året en bit över 30 000, kanske ända upp till 40 000. Vi förstår alla att detta ställer väldigt stora krav på våra system – inte bara på godmanssystemet, men det är en sådan fråga som måste lösas och som vi måste kunna klara av. Det finns bara en lösning på det här, och det är att rekrytera fler gode män. Regeringen har gett ett särskilt uppdrag till att genomföra informationsinsatser till allmänheten om vad det innebär att vara god man. Jag tycker att ingången bör vara den att vi nu ser ett så stort engagemang från befolkningen totalt sett i flyktingfrågan. Det finns många som gör ett otroligt ideellt arbete just . Det handlar om att samla in kläder och pengar. Man försöker hjälpa till på asylboenden och så. Då vill jag påpeka att det engagemanget faktiskt också kan kanaliseras genom att man tar på sig ett godmansuppdrag. Det behöver inte vara så komplicerat och svårt som kanske många utgår ifrån att det är, och därför tror jag att det är viktigt att genomföra den typen av informationsinsatser som nu har fått i uppdrag att göra. Situationen ser olika ut i olika delar av landet. Jag såg till min glädje att det just här i verkar finnas ett väldigt stort intresse från allmänheten att gå in. Man har till och med en kö av människor som vill bli gode män för att kunna ta hand om dem som kommer till . Den situationen hoppas jag att man ska kunna åstadkomma även i övriga delar av landet. 4 (M): Jag börjar med det sista justitieministern tog upp, nämligen att det ser olika ut på olika ställen i landet. Det är glädjande att folk vill bli god man. Det är en tjänst som behövs, och det är positivt att folk ser på den på ett nytt sätt. Jag hoppas att det får ringar på vattnet. Låt mig då gå tillbaka till problemet. som barnen och ungdomarna ska ha gode män finns ett system som ska fungera som vanligt. Vi vet att det är stora påfrestningar just , men finns människor i det ”vanliga” systemet som behöver gode män. Om situationen inte hanteras och dessa människor ställs på kö kan de förlora boenden eller vad som helst annat. Det finns en stor risk och fara i den änden. En god man ska även sköta ekonomiska uppgifter och hjälpa personer till bra lösningar i fråga om bland annat inkomst. Det får man inte göra själv, och då är vi tillbaka vid frågan om överförmyndaren. En god man ska få hjälp och stöd hos överförmyndaren. Den hjälpen stoppas i ett system där jag menar att överförmyndaren blir belastad av att behöva lägga tid på att leta i systemet för att kontrollera att det inte sker något missbruk. Jag har föreslagit en lösning med ett centralt register. Jag kan hålla med ministern om att det kanske inte är den lösningen som ska användas, men det måste bli en lösning. Det handlar inte bara om här och utan även för framtiden. Det behövs en lösning så att överförmyndaren på ett bra sätt kan göra rimliga bedömningar och överblicka att det inte uppkommer oegentligheter. Fokus ska ligga på den person uppdraget är till för. Jag undrar än en gång om 60 personer kan vara i fokus. Det låter mer besvärande. Även om situationen är trängd är det tråkigt att detta läge har uppkommit. En god man får för jobbet. Jag tror att många människor gör ett långt större jobb än vad de får betalt för. Men om man tar på sig att vara god man för 60 personer ifrågasätter jag att det är fråga om ett genuint uppdrag. Jag har svårt att se att det sker av rätt skäl. Det är bra att ska titta på rekryteringen av fler gode män, men jag tror fortfarande att problemet med att bara se sin egen del i det hela kvarstår. Hur den ska se ut har jag ingen uppfattning om, och det behöver jag inte ha. Det är en hur-fråga. Hur ska situationen lösas? Med hjälp av it och teknik kan rekryteringen underlättas. 5 Justitie- och migrationsminister (S): En lagstiftning har precis antagits som innebär att överförmyndaren vid sin prövning särskilt ska beakta hur många ärenden som den tilltänkte gode mannen ska ha. Jag tycker att vi ska lita på överförmyndarnas omdöme och bedömningsförmåga. De kan se i det enskilda fallet vad den tilltänkte gode mannen kan klara av. Jag kan inte uttala mig om de enskilda situationerna, utan jag måste lita på deras omdöme. Sedan var det frågan om ett centralt register. Vilket problem skulle det lösa? Överförmyndaren ska efterforska hur många andra ärenden som den gode mannen har. Det är där ansvaret ligger. Det måste skötas i en dialog med den gode mannen i fråga. Att bygga upp ett centralt register och knyta alla kommuner till registret, och dessutom se till att registret är ständigt aktuellt, är mycket resurskrävande och kostsamt. Det är inget jag tycker att vi kan prioritera just nu när situationen ser ut som den gör, när vi dag för dag, , måste klara av rekryteringen av gode män till de ensamkommande barnen. Det finns ingen annan lösning än att se till att jobba med att rekrytera fler gode män. Jag tror att det finns ett stort intresse hos allmänheten att göra en insats, men många har inte fått upp ögonen för att det kan vara en nyttig och god insats för att hjälpa de barn som kommer hit och som en integrationsinsats in i det svenska samhället. Låt oss jobba inom de ramar som finns, och låt göra de informationsinsatser som man har fått i uppdrag att göra. 6 (M): Jag tror också att överförmyndarens omdöme är att lita på. kvarstår problemet för mig att en överförmyndare inte ser helheten. En god man sitter i , men sedan kan den gode mannen ha åtagit sig uppdrag i , , , etcetera. Uppdragen i de andra kommunerna syns inte. Jag ifrågasätter inte överförmyndarnas omdöme, utan jag ser ett register som ett stöd och en hjälp att inte lägga kraft och tid på att ta reda på hur det ser ut i 290 kommuner. Ett it-system skulle kunna signalera om en god man har fler än tio uppdrag. Det kan inte vara så svårt eller dyrbart att bygga. måste det spara pengar med tanke på att folk kan få problem på annat sätt. Det gäller dem som ska in i systemet och få gode män, dem som är i systemet och har gode män och de barn som är i akut behov av gode män. Det är administrativt resurskrävande att leta, och det finns mycket operativt som behöver göras . Det är ändå min stora förhoppning att justitieministern här och gör det möjligt för överförmyndarna att på ett rimligt sätt undvika att hamna i sådana situationer och att det sker en översyn som ser framåt i ett längre perspektiv. Informationen kommer direkt från överförmyndarna, och de anser att det finns problem. 7 Justitie- och migrationsminister (S): Jag anser att det finns betydande praktiska problem med ett centralt register. Just nu kommer tusentals ensamkommande barn till under en månad. Då måste gode män förordnas åt ett par tusen barn . Hur i hela världen ska ett centralt register kunna hållas aktuellt i en sådan situation? Först ska registret byggas, och sedan ska det fungera som ett stöd för överförmyndaren. Det är nu mer smidigt med den nya lagstiftningen – som den tidigare regeringen tog fram – där ansvaret läggs på överförmyndaren. Han eller hon ska i prövningen av gode män ha en dialog med den tilltänkta gode mannen och bland annat diskutera hur många uppdrag han eller hon har. Sedan ska en lämplighetsbedömning göras. Ett centralt register skulle ge en uppfattning om hur många uppdrag en god man har, men det skulle inte ge en uppfattning om tyngden i uppdragen. Det kommer fram i en dialog. Det finns bara en lösning, nämligen att rekrytera fler gode män. Jag ser till min glädje att det på många håll i landet har väckts ett stort intresse och engagemang från många i denna fråga. Det är glädjande. Det är så problemet får lösas. Överläggningen var härmed avslutad. § 4 Svar på interpellation 2015/16:138 om skärpta straff för id-kapning 8 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig vad som har skett sedan regeringen fick i uppdrag att se över ett lagförslag om att kriminalisera identitetsstölder och när ett lagförslag kan förväntas. Brott som begås genom användning av annans identitetsuppgifter har blivit ett växande problem i samhället. har vi också sett en ökning av antalet anmälda bedrägeribrott, ett brott som till stor del begås genom att andras identitetsuppgifter utnyttjas. Regeringen är angelägen om att bryta den utvecklingen. har intensifierat sitt arbete mot bedrägerier, och finns det ett nationellt bedrägericentrum som arbetar med samordning, förebyggande frågor och metodutveckling. På så sätt skapas också bättre förutsättningar för det samarbete med andra myndigheter, branschorganisationer, kreditupplysningsföretag med flera som krävs för att nå framgång. Enskilda som utsatts har möjlighet att begära att identitetsuppgifter spärras hos kreditupplysningsföretagen. För att ge skydd mot den integritetskränkning det innebär att få sina identitetsuppgifter utnyttjade och för att ge den drabbade bättre möjlighet att ta till vara sin rätt är det också nödvändigt att skärpa lagstiftningen. har föreslagit en särskild kriminalisering av identitetskapning som nu arbetar med. Målsättningen är att kunna lämna en proposition till . 9 (M): Jag tackar justitieministern för svaret. Varför jag väljer att ta upp den här frågan med ministern är att det har blivit allt vanligare med id-kapningar, enligt både polis och kreditupplysningsföretag. Id-stöld klassas inte som ett eget brott utan kan användas för flera olika bedrägeribrott. Enligt polisens nationella bedrägericentrum ökade bedrägerierna jämfört med . Enligt samma centrum sker det ungefär 60 000 id-kapningar i , och det finns inget som tyder på att denna typ av brottslighet kommer att minska utan kraftfulla åtgärder. Det som krävs för att någon ska kunna ta lån, teckna mobilabonnemang eller beställa varor i någon annans namn är bara ett personnummer. För den drabbade skapar det ofta enorma problem. Man måste bevisa sin oskuld och att man inte har varit oaktsam. Man får merarbete för att till exempel häva köp, spärra kort och returnera varor man inte har beställt. I värsta fall kan det också innebära att man förlorar sin kreditvärdighet och får anmärkningar hos kronofogden. De praktiska konsekvenserna är många, men det skapar också emotionella konsekvenser. Att man känner sig kränkt är inte helt otänkbart. På initiativ från gav regeringen ett tillkännagivande om att återkomma till med ett förslag om att kriminalisera identitetsstölder. Det är välkommet att regeringen nu tittar på förslag för att kriminalisera identitetskapning. Justitieministern säger dock att målsättningen är att kunna lämna en proposition till . fattade beslut om det här i början av detta år, och kommer det att dröja till . Mina frågor till ministern är: Vad är det egentligen som tar sådan tid? Kan ministern berätta vad förslagen konkret kommer att innebära och exakt när den nya lagen förväntas träda i kraft? 10 Justitie- och migrationsminister (S): Jag delar naturligtvis uppfattning om de här problemen – de har växt. Egentligen är det ännu värre än de siffror som ledamoten redovisar om man ser det på lite . Bara antalet anmälda bedrägeribrott ökade . till antalet identitetsintrång är utvecklingen ännu värre. Där är det en ökning på , enligt statistiken. Precis som ledamoten beskriver leder det här ofta till mycket stora bekymmer. Förutom bekymret med själva identitetsintrånget får man stora bekymmer i privatlivet när man får sin identitet kapad. Det gör att vi i den här regeringen ända från början har sagt att vi tänker skapa en särskild brottsrubricering för detta i enlighet med förslag. Man ska kanske säga att gjorde ett tillkännagivande . visste då mycket väl att det hade kommit en utredning som fanns på plats. Vi har haft en remisstid på det, och just nu jobbar vi med lagstiftningen. Det står på propositionslistan som vi gick över till med att vi kommer med en sådan proposition. Man kan alltid säga att det här borde ha kommit tidigare, att det borde ha levererats eller förrförra året. Det kan jag inte ansvara för. Jag kan bara säga att den här regeringen tänker leverera en sådan kriminalisering. Vi tänker faktiskt göra en sak till, och det är delvis förklaringen till att det möjligen tar någon extra månad. Vi såg att vi behöver göra mer än bara vad utredningen föreslår. Utöver en kriminalisering vill vi utvidga det här i så måtto att vi vill ta in det föreslagna nya brottet, alltså det som utredningen kallar för identitetsintrång, bland de brott som tas upp i straffbestämmelsen om olaga förföljelse. Det innebär att om man systematiskt ägnar sig åt den här typen av identitetsintrång kommer man att kunna dömas även för olaga förföljelse. Ett sådant förslag har vi precis remitterat, och remisstiden för det förslaget går ut . Det innebär att om man döms för olaga förföljelse när man ägnar sig åt identitetsintrång ger det fängelse . Då kommer vi också åt den här typen av systematiska förföljelser. Det fanns inte med i ursprungsutredningen, men det är ett sådant förslag som vi kommer att gå vidare med. – mer exakt vågar jag inte säga. Det är inte bara det att regeringen ska göra färdig sin produkt. Den ska sedan lagrådsremitteras, och vi får se hur Lagrådet ser på saken. Men kommer att få ett sådant lagförslag. 11 (M): skrev ministern följande i : ”Högst på regeringens dagordning står bland annat att förbjuda terroristresor, kriminalisera id-kapningar, samt göra om polisutbildningen till högskoleutbildning. – – – Lagstiftningen måste anpassas till hur brottsligheten utvecklas. Regeringen kommer bland annat att lägga förslag för att kriminalisera id-kapningar på nätet och för att bekämpa bluffakturor.” verkar det tyvärr inte ha hänt så mycket. Tillkännagivanden är ju beställningar till regeringen på lagstiftning, utredningar eller andra åtgärder. fattade beslut om hela 125 tillkännagivanden. Jag tycker att regeringen bör följa konstitutionell praxis och göra det skyndsamt. Det departement som fått flest beställningar är just , där justitie- och migrationsminister är statsråd. Sammanlagt har ni fått över 30 tillkännagivanden. Många handlar om straffskärpningar där det redan finns genomarbetade underlag för att gå vidare i frågan. Men med en ökad otrygghet i många delar av är det anmärkningsvärt, kan jag tycka, att regeringen till exempel inte vill genomföra straffskärpningar för allvarliga våldsbrott. Där skulle förslag ha kommit till . Även vad gäller straffskärpning för grova narkotikabrott väljer regeringen att avvakta. har även krävt att regeringen skulle återkomma med förslag mot fakturabedrägerier. Så har alltså inte skett. Förslaget om att kriminalisera identitetsstölder har senarelagts och också tagits bort från förteckningen över regeringens planerade propositioner. Vi värnar ordning och reda och den praxis för rikets styrelse som har vuxit fram över . kan inte tillåta att regeringen förhalar arbete eller försöker förminska inflytande i strid mot regler och konstitutionell praxis. Det ligger nu ett trettiotal tillkännagivanden på justitieministerns bord. Vad är det egentligen regeringen väntar på, vad är det som tar sådan tid och varför är regeringen så saktfärdig? 12 Justitie- och migrationsminister (S): Jag tror att jag var tydlig i mitt svar. Vi tänker inte bara genomföra det som föreslår, utan vi tänker till och med utvidga det. Därför har vi tagit fram ett förslag som går utöver det för att kunna titta på om man också ska kunna dömas för olaga förföljelse om man ägnar sig åt den här typen av systematiskt identitetsintrång. Vad kommer att få till är alltså ett förslag som går längre än det som har beställt. Vi får se hur behandlar det, men om vi får upp det här på listan så att man kan dömas för olaga förföljelse ligger det i botten ett fängelsestraff . Vi får som sagt se hur ser på det, men jag tror att det är nödvändigt för att vi ska kunna markera hårt mot den här typen av kriminalitet. Sedan för ett resonemang om de konstitutionella förutsättningarna. Regeringsformen säger tydligt att det är regeringen som styr riket. Den är ansvarig inför . Tillkännagivanden finns inte i regeringsformen; de nämns över huvud taget inte i regeringsformen. Däremot finns en konstitutionell praxis som innebär att regeringen ska redovisa för hur den behandlar de olika tillkännagivandena. Det är den enda plikt, formellt sett, som regeringen har när det gäller att behandla tillkännagivanden, det vill säga att vi måste gå till och förklara vad vi har gjort med de olika tillkännagivandena. Det finns ingen konstitutionell praxis som säger att man till punkt och pricka behöver följa alla tillkännagivanden. Det finns heller ingen konstitutionell praxis som säger att det måste göras inom . Det finns tillkännagivanden som legat utan att det lett till någon åtgärd. Så har det varit under både socialdemokratiska och borgerliga regeringar. Jag har sagt att jag är angelägen om att försöka se till att i så stor utsträckning som möjligt och där det är lämpligt följa de tillkännagivanden som görs. Men vissa förslag kan visa sig vara ogenomförbara eller mindre lämpliga, och då måste vi ta hänsyn till det under beredningen.