prot · H209102 · 2015-05-22 00:00:00 — Det var en tidigare debatt som han åter tog upp. Som vanligt saknar regeringen en klar bild av verkligheten. Han påpekade att det är kvinnor och barn som kommer hit, men det är också vuxna män. Vi säger bara att vi ska sätta upp samma regler som övriga nordiska länder. Om vi gör det kommer vi med största sannolikhet att få betydligt färre som söker sig hit, för då väljer man att söka sig till andra länder. Det är inte samma sak som att kasta dem tillbaka i krig. Regeringen saknar tydligen den empati jag tog upp. Det finns 10 miljoner barn i världen som dör av orsaker som kan avhjälpas för per barn. Där finns inte empatin att vilja hjälpa, utan man prioriterar en viss grupp. Då blir det vissa människor som kommer hit som får möjlighet att få den empatin från regeringen. Empatin för andra är däremot väldigt låg. Visst kan man prata om empati, men jag tror att vi ska hålla oss till regelverk när det gäller hur vi fastställer lagar. Regelverken ska följas av alla, oavsett om vi har empati för en person eller inte. Det kan inte vara så att vi sätter upp regler och sedan säger: Nej, du behöver inte följa dem, för du tillhör en grupp som vi har empati för. Men dig har vi inte samma empati för, så du måste följa den regel vi har satt upp. Som jag tog upp i interpellationen har vi väldigt många regler som borde kunna tillämpas. säger att jag hittar på och inte har några belägg för att polisen är bakbunden, men polisens agerande i var väldigt klart och tydligt. Det visade hur man väldigt snabbt kunde gå in och flytta på personer som är svenskar när de byggde upp ett tältläger. Men man kunde inte flytta på de tältläger där det bor EU-migranter. Då pratade man helt plötsligt om att de hade besittningsrätt. 66 Justitie- och migrationsminister (S): sa ungefär att man som politiker inte ska låta sig styras av empati. Det var det jag reagerade över. Han sa det precis, nästan ordagrant, tror jag. Det är en farlig hållning. Det blir väldigt otäcka länder om de leds av politiker som inte har förmåga att sätta sig in i hur andra människor har det. Det gäller särskilt fattiga och utsatta människor. Låt oss försöka gå på detta genom att sätta press på och och säga: Hur kan ni behandla era egna medborgare på det här sättet, så att de tvingas ut i övriga för att tigga? Det är faktiskt inte rimligt när vi alla är med i samma europeiska familj. Det är huvudinriktningen. För handlar flyktingpolitiken som regel om att försöka göra sig av med så många flyktingar som möjligt och om att inte ta emot dem. I praktiken innebär detta att man kastar ut människor med skyddsbehov tillbaka till krig. Jag nämnde i den tidigare debatten att av de 12 miljoner som är på flykt från är ungefär hälften barn. i det flyktingläger som jag besökte var antingen kvinnor eller barn. Så ser situationen ut, också för många av dem som kommer hit. Vi kan inte, tycker jag, ha en hållning där vi med berått mod är beredda att kasta ut kvinnor och barn, tillbaka till kriget igen. Det är precis det som är ledstjärnan för vår politik på flyktingsidan. För att återkomma till tiggerifrågan: De olika intressena måste naturligtvis vägas mot varandra. Jag har sett bekymret när det gäller de privata markägarna, och jag är beredd att göra något åt det. Vi kan inte ha en situation där det växer upp spontana läger på det här sättet. Men det måste ändå göras med något slags medmänsklighet i botten, för annars kommer det att bli ohållbart. Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2014/15:518 om skuldsanering för företagare 67 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig när jag tänker se till att förslag i betänkandet F‑skuldsanering – en möjlighet till nystart för seriösa företagare blir till lagstiftning. föreslår en särskild form av skuldsanering som ska kunna beviljas företagare som drabbats av överskuldsättning. Förslaget ska förbättra möjligheterna för seriösa företagare som gått i konkurs eller drabbats av överskuldsättning att snabbt ta itu med sin skuldbörda och kunna starta på nytt eller fortsätta med förnyad kraft. Dagens regelverk innebär att en person som driver eller har drivit näringsverksamhet har små möjligheter att beviljas skuldsanering och få en andra chans. Så ser situationen ut trots att den förra regeringen genomförde ändringar som skulle syfta till att just öppna upp företagare. Regeringen bedriver en aktiv näringspolitik som bland annat ska främja entreprenörskap och ekonomisk tillväxt. En viktig del i denna politik är att tillhandahålla en lagstiftning som uppmuntrar företagande och möjliggör ansvarsfullt risktagande, som den motverkar en snedvriden konkurrens och illojala beteenden. Samhället måste tillåta en seriös företagare att misslyckas och, om så sker, hjälpa honom eller henne tillbaka till ett normalt liv igen. Regeringen ser därför positivt på förslag. Betänkandet bereds i , och vi arbetar för att kunna presentera förslag som ska förbättra en överskuldsatt företagares möjligheter till nystart. Min målsättning är att en proposition ska kunna överlämnas till . 68 (C): Tack för svaret! Till att börja med måste jag säga att det finns en positiv ansats i justitieministerns svar som jag noterar, men jag noterar också att det enda som utlovas är en målsättning om en proposition 2015. Överskuldsättningen i samhället är ett mycket allvarligt problem, inte minst för dem som drabbas och deras närmaste. Den möjlighet som privatpersoner har att få hjälp med skuldsanering är kanske vårt mest effektiva sätt att motverka ohälsa och långvarigt utanförskap. Orsakerna till det kan vara personliga omständigheter som sjukdom, skilsmässa och arbetslöshet. Men i företagarens fall kan det handla om omständigheter som man själv inte har kunnat förutse eller påverka. Det kan vara valutaförändringar, obetalda kundfordringar eller till exempel en förändrad politik som försämrar villkoren gentemot företagen. Exempelvis kan man ha valt att bygga upp företaget med ung personal, kanske släktingar och barn, och drabbas av chockhöjda arbetsgivaravgifter. Jag och menar att det är en nödvändighet i ett samhälle som bejakar tillväxt och entreprenörskap att det finns möjligheter för företagare att få en andra chans. Som utredaren, , säger är det ett stort symbolvärde i hur detta ska kunna gynna tillväxten i entreprenörskap i . Signalvärdena som vi ser är inkonsekventa. Det är ofta enklare för en privatperson att bli kvitt sina konsumtionsskulder än vad det är för en seriös företagare att sanera skulder som har uppkommit genom ett ärligt entreprenörskap. Jag noterar att målsättning är att en proposition ska komma , men det utlovas inget konkret om när eller hur. Utredaren hade som målsättning att en författning skulle kunna träda i kraft . Jag noterar att ministerns målsättning skiljer sig något från utredarens. Det kommer att dröja minst till april innan en lag kan träda i kraft förutsatt att propositionen kommer , och det är inte speciellt troligt. Vilka är stötestenarna, justitieministern? Kan han redan nu ange någon tänkbar orsak till att en sådan målsättning dröjer, om att presentera en proposition? Vilka är de allvarligaste invändningar från remissinstanserna som ser? 69 Justitie- och migrationsminister (S): Jag trodde nog att skulle tolka mitt svar lite mer positivt än vad han gör. Han säger: Det är bara en målsättning, kan vi verkligen lita på det? Då kan jag väl vrida det ett snäpp till och säga: Det är klart att det kommer en proposition . Jag är inte säker på att man kan jobba så väldigt mycket snabbare än vad vi har gjort. Det är inte ens . Sedan var det tre månaders remisstid som löpte ut . har tjänstemännen jobbat med detta. Det är ett ganska omfattande beredningsunderlag som vi talar om. Det tar alltid tid att gå igenom och hitta knäckfrågorna. Vi jobbar på så fort vi bara kan, och det jag säger är att vi kommer att leverera en lagrådsremiss och en proposition . Det kan lita på. Jag delar uppfattningen att det är en viktig reform att få på plats, tillsammans med en massa andra reformer som behöver göras för att underlätta företagandet. Jag kan kort nämna att vi tog ett initiativ i går, när vi gick till Lagrådet med en remiss som skulle förenkla och förtydliga reglerna när det gäller årsredovisning för mindre företag, för att minska den administrativa bördan ytterligare för de små företagen, vilket jag tror kommer att betyda ganska mycket för många småföretagare. Men det finns också många andra saker som vi kommer att göra. får ta mig på orden när jag säger att vi kommer att kunna leverera detta . 70 (C): Är det någon som man borde kunna lita på är det väl landets justitieminister. Skälet till mina något intrikata frågor är att jag vill syna justitieministerns kort. Hur väl påläst är justitieministern? Det ger också en antydan om hur mycket som ligger bakom hans antagande att detta ska kunna bli klart och att en proposition kommer. Detta är ett stort bekymmer för företagarna. Ett misslyckat företagande uppfattas av företagarens omgivning, hans närmaste, hans grannar, hans släktingar och vänner och hans affärspartner som ett personligt misslyckande för honom eller henne själv. I andra kulturer kan ett misslyckat företagande, en konkurs eller en skuldsättning, snarare betraktas som en viktig erfarenhet: Av misstagen blir man vis. Det tyder på att det finns attitydskillnader. Det finns ett problem med attityden i . Det vore trevligt med en regering som kunde jobba också med den. Jag är lite misstänksam mot regeringen när det gäller regeringens attityder till jobbskaparna, med högre skatter på arbete, förslag om att tvångslikvidera bolag som inte kvoterar tillräckligt snabbt, verkningslösa ”pysselsättningsåtgärder” som traineejobb och så de nämnda ökade kostnaderna för att anställa unga personer i företagen. menar att jobbskaparna finns i de små och växande företagen. Det är deras framgång som ger oss tillväxt och resurser som stärker välfärden och får landet att utvecklas. Jag noterade när jag gick i Rännarbanan i förrgår att det är ganska tomt på hyllorna med propositioner och skrivelser att plocka med sig upp till sitt arbetsrum. Än så länge räcker de utredningar som Alliansen en gång tillsatte för att lägga fram propositioner, och om regeringen vill finns det säkert en hel del bra andra utredningar också. Skuldsaneringen är ett sådant exempel. Jag välkomnar att den frågan är på väg. För att ställa ytterligare en kontrollfråga: Håller justitieministern med mig om att skuldsanering är något som ska gälla också en pågående näringsverksamhet, eller handlar det enbart om att förbättra möjligheten till sanering efter en konkurs? Menar justitieministern att propositionen ska innehålla förändringar i den befintliga skuldsaneringslagen, eller kommer man att presentera ett förslag på en ny lagstiftning som kallas F‑skuldsanering? Jag läser i justitieministerns svar att målsättningen är att en företagare ska kunna återgå till ”ett normalt liv”. Ingår det i att återgå till normalt liv som företagare att driva sitt företag vidare utan att det ska behöva gå i konkurs? 71 Justitie- och migrationsminister (S): Det är precis en sådan fråga som vi tittar på. Det finns både för- och nackdelar med att gå den vägen. En annan fråga som vi tittar på är var man ska dra gränsen för att någon ska kunna få en skuldsanering när det gäller huruvida verksamheten har varit seriös eller inte. Vi är ganska tydliga med att skuldsanering ska kunna beviljas endast om näringsverksamheten har bedrivits seriöst. Ansökan ska kunna avslås om verksamheten bedrivits på ett illojalt sätt, om företagaren inte har redovisat ordentligt, om betalningen av skatter har misskötts, om bokföringen har eftersatts och så vidare. Det finns en mängd frågor här som faktiskt måste lösas. Det finns också risker med att bevilja en skuldsanering utan att ha riktig kontroll över vilken typ av beslut som man egentligen fattar. Det är alltså den typen av överväganden som måste göras. När vi är färdiga med det går vi först naturligtvis till Lagrådet med en produkt, och därefter går vi till . Men mitt löfte här är att målsättningen är att vi ska kunna klara detta . Vi tycker också att det är angeläget. 72 (C): I detta sista inlägg ska jag sammanfatta mina intryck. Mina intryck är huvudsakligen positiva. Skälet till att jag skrev interpellationen var mina misstankar och en farhåga. Jag tror att farhågan ligger just i hur vi beskriver seriöst respektive oseriöst företagande och att det finns en skillnad i attityderna där. Det är det som jag beskriver, och det är det som också beskriver när de säger att attityderna till företagande hos svenska folket och hos de styrande kan vara ett skäl till att vi inte når den fulla potentialen av nyföretagande i . När vi diskuterar dessa frågor i andra sammanhang, exempelvis de så kallade SUP-bolagen, alltså de eneurobolag och enkronasbolag som ska vara enklare att starta, har regeringen satt klackarna i backen och kommer eventuellt att motverka detta i en blockerande minoritet. Då handlar det om synen på seriöst respektive oseriöst företagande. Man utgår från att allt företagande är oseriöst. Man menar att om man hindrar förenklingar när det gäller möjligheterna att starta företag har man också satt stopp i vägen för kriminalitet, penningtvätt och så vidare. Jag tycker att det är ytterligare ett exempel på det attitydproblem som finns. Men jag noterar att justitieministern har fullt sjå med att läsa in sig på utredningen. Jag önskar honom lycka till och en trevlig sommar. Sedan ser vi fram emot att få se en proposition på bordet om en enklare skuldsanering för företagare. Jag tror att det är mycket välkommet för de företagare som lever i denna besvärliga situation. 73 Justitie- och migrationsminister (S): För ordningens skull vill jag säga att jag inte har lovat att det blir . Jag har lovat att det kommer en proposition . Jag tror att drar det lite väl långt när han säger att vi på något sätt utgår från att allt företagande är oseriöst. Det gör vi självklart inte. Men vi har den nyktra inställningen att man ibland kan använda sig av företagsformer för att bedriva kriminell verksamhet. Det är bakgrunden till frågan om de så kallade SUP-bolagen. Men när det gäller den här diskussionen måste vi, nu när vi skapar ny lagstiftning, ha i huvudet om det finns möjligheter för kriminella att använda sig av denna lagstiftning och hur vi ser till att förebygga detta. Där tycker jag att den föregående regeringen faktiskt brast. Man skapade både stödsystem och nya bidragssystem när det gäller till exempel Arbetsförmedlingen, olika typer av system som var ganska lätta att fuska med. När vi nu går igenom det ser vi att det sker ett omfattande fiffel och fusk. Då måste vi försöka komma till rätta med det. Det är ett annat initiativ som vi ska ta när det gäller att bekämpa ekonomisk kriminalitet. Men vi utgår inte från att allt företagande är oseriöst. Vi utgår från att allt företagande är seriöst. Men sedan gäller det att hitta system för att förebygga kriminell verksamhet om någon skulle vilja använda dessa system för det. Då ska vi inte vara naiva utan täppa till dessa möjligheter i förväg så att vi slipper göra det efteråt. Men, som sagt, vi ska leverera denna produkt . När vi är på väg fram tar jag gärna kontakt med och så att ni kan titta på hur detta förslag ser ut. Vi måste naturligtvis ha ett bra stöd i när vi kommer hit med produkten. Överläggningen var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2014/15:387 om arbetsgivaravgifterna 74 Finansminister (S): har frågat framtidsminister hur hon ser på kopplingen mellan nivån på arbetsgivaravgifter och tillskapandet av nya jobb. Han frågar vidare om skatten på arbete bör höjas eller sänkas i ett längre framtidsperspektiv. Arbetet är så fördelat inom regeringen att det är jag som ska svara på interpellationen. Efter den förra regeringens mandatperioder ser vi nu stora underskott i statens finanser samt en arbetslöshet som har bitit sig fast på höga nivåer. De stora skattesänkningar som den borgerliga regeringen genomfört i syfte att öka sysselsättningen och sänka arbetslösheten har helt enkelt inte fått avsedd effekt. Skatter kan användas för att styra resursutnyttjandet, men deras främsta syfte är att finansiera välfärden. Regeringens politik är inriktad på andra jobbskapande åtgärder än sänkta skatter, som i flera fall visat sig vara ineffektivt när det gäller att få fler i arbete. För att genomföra angelägna satsningar som kan bidra till att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten krävs nu att skatten höjs på ett klokt sätt. Utvärderingar visar relativt entydigt att sänkningar av socialavgifterna är ineffektivt som jobbskapande åtgärd. Skattenivån på arbete liksom nivån på andra skatter bestäms inom ramen för det årliga budgetarbetet. Skatterna ska liksom finansiera den gemensamma välfärden, olika samhällsfunktioner och andra offentliga utgifter. 75 (M): Jag hade tänkt inleda med att tacka finansministern för svaret. Tyvärr tycker jag inte att jag har fått något riktigt svar på min fråga. Men frågan var inte heller ställd till finansministern utan till framtidsminister . Vad finansministern anser om arbetsgivaravgifterna har hon fått stå här och redogöra för gång efter annan. Det går dessutom att utläsa såväl i den budgetproposition som regeringen lade på bord som i den som lades på bord nu i vår. Jag tyckte att det kunde vara skönt för att få slippa stå här ytterligare en gång och i stället få en välbehövlig paus i interpellationssvaren. Men har det blivit så att vi möts , och jag är naturligtvis mycket tacksam för att är här. Bakgrunden till min fråga är de tre arbetsgrupper som framtidsminister lanserade och som ska ingå i regeringens framtidsarbete. En av arbetsgrupperna, Arbete för framtiden, ska definiera problem och möjligheter samt komma med förslag till lösningar på framtidens utmaningar på arbetsmarknaden. I samband med lanseringen av arbetsgruppen flaggade framtidsministern för att skattesystemet kommer att behöva göras om, då vi har en mycket hög beskattning på arbete i . Framtidsministern menade bland annat att pålagorna på arbete kan behöva bli lägre och att arbetsgivaravgifterna kan behöva sänkas för att företag ska vilja anställa. Många blev oerhört förvånade, även jag, av framtidsministerns uttalande. Regeringens politik sedan valet har ju gått i rakt motsatt riktning med kraftfullt höjda skatter på jobb och företagande. Det har varit avtrappade jobbskatteavdrag, höjda marginalskatter, kraftfullt höjda arbetsgivaravgifter och införande av särskilda löneskatter för äldre. Detta bekräftar också i sitt svar när hon konstaterar att skatter kan användas för att styra resursutnyttjandet men att deras främsta syfte är att finansiera välfärden. Skatterna ska inte främst användas för att uppmuntra jobb och företagande utan ska snarare ses som en ren dragningsrätt från regeringens sida för att kunna finansiera vidlyftiga vallöften. Jag ställde min fråga till framtidsministern då jag kanske något enfaldigt trodde att framtidsministerns sakområde var just framtiden och att det var här som expertis låg. Det var kanske lite naivt av mig när det visade sig att så icke är fallet. Men jag får då ställa frågan till om hon delar, och hur hon ser på, framtidsministerns profetia. Delar finansministern sin statsrådskollegas uppfattning att pålagorna på arbete behöver bli lägre i ? säger i sitt svar till mig att det är en entydig uppfattning att en sänkning av arbetsgivaravgifterna är ineffektiv som jobbskapande åtgärd. säger framtidsministern att arbetsgivaravgifterna kan behöva sänkas för att företag ska våga anställa. Vilken linje är det som gäller från regeringens sida? Ser verkligen inte, på det sätt framtidsministern uppenbarligen gör, kopplingen mellan nivån på arbetsgivaravgifter och tillskapandet av nya jobb? Tror hon verkligen inte att det finns ett samband mellan kostnaden att anställa och viljan att anställa? 76 Finansminister (S): Det var vänligt av att vilja ställa en interpellation till och ge mig en liten paus i arbetet! är det dock jag som ska svara på frågan, och jag svarar gärna på interpellationer. Jag uppskattar alla jag får, och givet att jag får ganska många är det ju tur att jag gör det. Det är alltid trevligt att få stå i kammare och debattera med engagerade riksdagsledamöter. Jag uppskattar verkligen det engagemang som finns hos många riksdagsledamöter inom – inte minst dig, . Ni ställer många frågor och är intresserade av politik och politiska debatter. Vad gäller skatt på arbete är det naturligtvis så att alla skatter påverkar ekonomins funktionssätt – i princip alla skatter, utom möjligen fastighetsskatten. är det så att det man använder skatterna till också påverkar ekonomins funktionssätt. Det är alltså inte så att de länder som har den allra lägsta skattenivån är de länder som har den allra högsta sysselsättningsgraden eller den allra lägsta arbetslösheten. När man tar ut skatter handlar det naturligtvis om att ta ut dem på ett förnuftigt sätt – och om att använda skatterna på ett förnuftigt sätt. Då kan vi sammantaget få upp sysselsättningen. Just är ett gott exempel på att detta, för har relativt många andra länder en ganska hög skattenivå men också en hög sysselsättningsgrad. Det beror på att vi försöker att på olika sätt ta ut skatterna så effektivt som möjligt och använda dem på ett sådant sätt att det skapar sysselsättning, tillväxt och nya företag. Låt mig ta ett exempel, nämligen ett land som inte har någon inkomstskatt men heller ingen barnomsorg. Om man skulle ta upp en liten inkomstskatt för att bygga ut offentlig barnomsorg är det klart att moderata riksdagsledamöter skulle kunna stå och säga: Hur kan en höjd skatt på arbete leda till fler jobb? Ja, om man använder skatteintäkterna till att bygga upp en offentlig barnomsorg möjliggör man ju också för föräldrar att arbeta. Det är därför det är så tydligt när vi tittar ut över världen att länder med en lite högre skattenivå också kan ha hög sysselsättning och låg arbetslöshet. Det är också därför det går att motivera att man har till exempel arbetsgivaravgifter – både att man har dem över huvud taget och att man kan justera nivån på dem. Här finns en ganska entydig forskning som pekar på att nedsättningar av sociala avgifter inte är ett särskilt effektivt sätt att få upp sysselsättningen. 77 (M): Jag fick fortfarande inte riktigt svar på min fråga hur finansministern ser på kopplingen och om hon delar framtidsministerns synsätt att skatten på arbete behöver sänkas. Det förvånar mig lite grann, för jag har tidigare hört finansministern uttala sig i frågan gång på gång. Jag har läst budgeten, jag har hört argumentationen och jag förstår finansministerns argumentation. Jag delar dock inte slutsatserna, och det är jag inte ensam om. Uppenbarligen sträcker sig tveksamheten ganska långt in i – ända till regeringens sammanträdesbord. När det handlar om effektiviteten av arbetsgivaravgifterna återkommer finansministern till samma argument, nämligen att den förra regeringens beslut att sänka arbetsgivaravgifterna – det har huvudsakligen varit sänkningen för unga vi har debatterat – inte har gett avsedd effekt och är en ineffektiv åtgärd. Det tror jag inte att finansministern och jag någonsin kommer att bli ense om. Oavsett vad vi tycker om den tidigare alliansregeringens politik kan vi väl dock vara överens om att arbetsgivaravgifterna faktiskt har sänkts ganska mycket i . har även, visserligen mot sin egen vilja, tvingats lägga fram förslag om ytterligare sänkningar av arbetsgivaravgifterna. Vi kan förhoppningsvis också vara överens om att regeringen har aviserat kraftfulla höjningar av arbetsgivaravgifterna, även om jag möjligtvis kan tänka mig att finansministern hellre skulle välja termen ”återställande”. Oavsett vilket är de förslag om höjda arbetsgivaravgifter regeringen har lagt fram förenade med stora kostnader för arbetsgivare. Branscher med en stor andel unga drabbas oerhört hårt.