prot · H20979 · 2015-03-26 00:00:00 — Frånvarande: 23 S, 17 M, 5 SD, 4 MP, 5 C, 4 V, 5 FP, 2 KD Punkt 15 (Villkorlig frigivning vid återfall i likartad brottslighet) 2. res. 11 (S, MP, V) 125 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 1 S, 67 M, 44 SD, 2 MP, 17 C, 14 FP, 14 KD 11: 89 S, 19 MP, 17 V Frånvarande: 23 S, 17 M, 5 SD, 4 MP, 5 C, 4 V, 5 FP, 2 KD (S) anmälde att han avsett att rösta nej men markerats ha röstat ja. Kammaren biföll utskottets förslag. § 10 Beslut om ärende som slutdebatterats vid dagens sammanträde MJU9 Jakt och viltvård Punkt 4 (Miljöorganisationers talerätt m.m.) 2. res. 3 (SD) 43 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 90 S, 67 M, 21 MP, 17 C, 17 V, 14 FP, 14 KD 3: 43 SD Frånvarande: 23 S, 17 M, 6 SD, 4 MP, 5 C, 4 V, 5 FP, 2 KD Punkt 6 () 2. res. 5 (M) 66 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 90 S, 1 M, 21 MP, 17 C, 17 V, 14 FP, 14 KD 5: 66 M Avstod: 43 SD Frånvarande: 23 S, 17 M, 6 SD, 4 MP, 5 C, 4 V, 5 FP, 2 KD Punkt 12 (Terrängkörning vid jakt) 2. res. 10 (M, SD) 110 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 90 S, 21 MP, 17 C, 17 V, 14 FP, 14 KD 10: 67 M, 43 SD Frånvarande: 23 S, 17 M, 6 SD, 4 MP, 5 C, 4 V, 5 FP, 2 KD Kammaren biföll utskottets förslag. § 11 (forts. från § 8) Skogspolitik (forts. MJU11) 114 (MP): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i detta betänkande om skogspolitik och avslag på samtliga reservationer. Vi har flera stora miljöutmaningar framför oss. Klimatförändringarna är en av dem. Skogen är viktig om vi ska klara vårt miljömål om begränsad klimatpåverkan. Genom att bygga hus av trä, köra våra bilar på biodrivmedel från skogsråvara och tillverka saker av biomassa i stället för olja, kol och fossilgas minskar vi utsläppen. Men våra skogar är också en stor kolsänka. Avskogningen i världen orsakar stora koldioxidutsläpp, både när regnskog avverkas och när vi kalhugger våra skogar här i . Växande träd tar upp koldioxid, men när skogen kalhuggs och jorden markbereds leder det till stora klimatutsläpp. Det är något som sällan nämns i skogsdebatten. Detta är en anledning till att vi måste styra över till ett annat och mer hållbart skogsbruk. Vi måste minska skogsbrukets klimatutsläpp. Det finns många andra argument för ett annat skogsbruk. Begränsad klimatpåverkan är bara ett av våra 16 miljömål. Vi har också mål om levande skogar, ett rikt djur- och växtliv, myllrande våtmarker och levande sjöar och vattendrag. Det är viktiga mål för en hållbar framtid. Att skydda mer skog är en del av lösningen. har regeringen presenterat en viktig satsning i vårändringsbudgeten: Man kommer att satsa ytterligare på skydd av skog. Det innebär att årets anslag ökar från 715 miljoner till 965 miljoner. Även anslaget för att sköta de naturreserverat och nationalparker vi redan har kommer att utökas med 110 miljoner. Det är mycket glädjande att några av de satsningar som Alliansen och stoppade nu ändå blir av . Att skydda mer skog är viktigt, men också att öka naturhänsynen i skogsbruket och främja kalhyggesfria skogsbruksmetoder. är det kalhyggesskogsbruket som är den förhärskande i svenskt skogsbruk. Under de drygt 60 åren har majoriteten av våra mångfaldiga, naturliga skogar omvandlats till något helt annat, i värsta fall något som mer kan kallas trädplantering. Det är också något som allvarligt skadat artrikedomen i våra skogar. skriver i en rapport: ”Slutavverkning är den skogsbruksåtgärd som mer än andra påverkar biologisk mångfald i skog. Införandet av trakthyggesbruk i stor skala i har medfört att ett stort antal skogslevande arter missgynnats, blivit ovanligare och i många fall rödlistats. Gemensamt för dessa arter är att de har speciella miljökrav som dåligt eller inte alls tillgodoses i modernt brukad skog.” Totalt är över 2 000 skogsarter rödlistade i . 1 600 av dem bedöms vara kraftigt påverkade eller hotade av skogsbruket. Men, herr talman, vad spelar det för roll om några arter av lavar, insekter, larver och fåglar raderas ut? Någon kanske tänker: Varför tar hon upp detta i skogsdebatten? Vad spelar dessa 2 000 arter för roll för oss människor och våra liv? Varför är det viktigt med biologisk mångfald? Jag vill fortsätta att citera, den här gången som 2011 i strategin för biologisk mångfald i EU skrev så här: ”Biologisk mångfald – denna fantastiska rikedom av ekosystem, arter och gener som omger oss – är vår livförsäkring som ger oss mat, dricksvatten och ren luft, skydd och medicin, mildrar naturkatastrofer, motverkar skadegörare och sjukdomar och bidrar till att reglera klimatet. Den biologiska mångfalden är också vårt naturkapital som tillhandahåller ekosystemtjänster som grundval för vår ekonomi. Förlusterna av biologisk mångfald är därför tillsammans med klimatförändringarna det allvarligaste miljöhotet .” Allting hör ihop. Naturen, som vi är en del av, är en sinnrik väv. Varje tråd behövs för att den ska hålla ihop. Jag tycker att det är viktigt att ta avstamp i det när vi debatterar det svenska skogsbruket och den svenska skogspolitiken. Skogspolitik handlar om virke, papper, bioenergi, biodrivmedel och allt annat vi kan göra av träden. Men det handlar lika mycket om skogens alla djur och växter, om vattendragen och allas vår rätt att vistas i och njuta av skogen. Dagens betänkande handlar bland annat om det nationella skogsprogrammet. Regeringen har startat arbetet och bjudit in företrädare för både skogsnäringen och naturvården. Ambitionen är att programmet ska utformas så att det bidrar till att skapa en gemensam bild av skogens och skogsbrukets betydelse för ekonomin, miljön och människors behov av friluftsliv och naturupplevelser. Av Alliansens reservation och särskilda yttrande och tidigare inlägg här i debatten förstår vi att man inte är nöjd med regeringens ambition i skogsprogrammet. Det är inte tillräckligt mycket i Alliansens anda. Det verkar som att man inte riktigt gillar att samarbetsregeringen vill tala om båda de jämställda målen i dagens skogspolitik, inte bara om produktionen utan också om det andra målet, miljöhänsynen. De borgerliga partiernas syn på skogens natur- och miljövärden blir också tydlig när man läser reservation 10 om regelförenkling i skogsbruket. Där föreslår partierna att tiden mellan att avverkningsanmälan lämnas in till att skogsmaskinerna får starta ska minska – detta trots att myndigheter och organisationer tycker att , vilket är tiden som gäller , är för kort för att förhindra att skyddsvärda skogar avverkas. har utrett frågan. I sin rapport, som lämnades till regeringen, avrådde man från denna förändring. Trots detta vill allianspartierna att det ska göras. Jag tycker att det skulle vara speciellt intressant att höra hur från resonerar. Han tog nämligen upp detta i sitt anförande och tycker tydligen att det inte räcker med denna regelförenkling, utan det finns ytterligare regelförenklingar som han vill ska göras. Jag skulle väldigt gärna vilja höra vilka regelförenklingar det är. ser nu fram emot att dialogen mellan skogsindustrin å ena sidan och naturvården å andra sidan inom skogsprogrammet blir mer fruktsam och jämbördig än den har varit inom det frivilliga certifieringssystemet FSC. När vi köper FSC-märkta produkter tror jag att många av oss tror att de är producerade med miljömässigt högt ställda krav som naturvården och näringen kommit överens om. Men har den ena miljöorganisationen efter den andra klivit av den här organisationen i protest. Och även om politiken inte är med och styr FSC tar jag mig friheten att ställa mig frågande till en miljömärkning som inte miljöorganisationerna vill ställa upp på. Som sagt: Jag hoppas på ett mer fruktbart och jämställt samarbete inom skogsprogrammet. anser att politiken måste underlätta för de skogsägare som vill bedriva ett kalhyggesfritt skogsbruk och ta större naturhänsyn. Vi vill också att ska få ett utökat uppdrag och mer medel till att hjälpa skogsägarna med detta. Det var på gång , innan de borgerliga partierna och fällde regeringens budget. I dagens betänkande kan vi läsa att enligt en undersökning som har gjort har det kalhyggesfria skogsbruket inom det storskaliga skogsbruket vuxit 2012 till 2013. är en av de skogsägare som ställer om till kalhyggesfritt skogsbruk. Jag har gjort ett studiebesök i en skog avverkad av . Trots att de hade tagit ut av virkesvolymen vid avverkningen var det inget man tänkte på när man gick i skogen. Skogen fungerade fortfarande utmärkt för att bjuda människor och djur på andra tjänster. Den fanns kvar trots att den brukades. Den hade inte förvandlats till vare sig ett kalhygge eller en trädplantage. Det är bra att offentliga aktörer på detta sätt går i bräschen för ett mer hållbart skogsbruk. menar att även bör göra det. Den skog som förvaltar, och som vi alla äger, utgör av skogar. Det är upprörande att tillhör de bolag som avverkar skyddsvärda skogar. Jag tycker också att det är upprörande att bolaget går ut i debattartiklar i medierna och menar att det inte är skogsbruket det är fel på, utan det är miljömålen som är för högt satta. Det är något som får mig att dra slutsatsen att det snarare verkar vara kraven på som är för lågt satta. Avslutningsvis, herr talman: som vi på andra områden arbetar för att lämna över en hållbar värld till kommande generationer måste vi göra det när det gäller skogen. Vi måste skydda våra sista naturskogar, och vi måste bruka de andra skogarna hållbart och låta dem förbli just skogar. Det är för mig och en modern skogspolitik. 115 (FP) replik: talade om alla viktiga produkter som skogen ska producera. Det är allt från textilier, kemiprodukter och fordonsbränslen till traditionella produkter som sågade trävaror, papper och sådant. Sedan gled över på miljöfrågorna, vilket jag inte har någon synpunkt på. och de allra flesta andra partier i står bakom att jämställa produktionsmål och miljömål. undrar jag om inte står bakom att det är det som ska gälla i skogspolitiken och att vi måste ha den balansen. Vi kan ju inte prisa det vi kan få ut ur skogen och skydda all skog. Vi måste ha en produktionsskog också. skildrade den svenska skogens stora utsläpp och kalhyggen, men i den svenska skogen finns de facto en kraftig nettoinlagring av CO2. Ju mer vi kan utnyttja skogen och lagra in i långlivade träprodukter, desto större kolsänkor får vi. Här har skogen en viktig roll i klimatarbetet. På Miljömålsberedningen i går fick vi veta att de nordliga skogarna till och med kompenserar för avskogningen i tropikerna. Det är givetvis inget skäl för att avskoga i tropikerna, men det visar vilka dimensioner vi talar om. Hur ser på produktionsmålet och miljömålet och balansen däremellan? 116 (MP) replik: Jag tackar för frågorna. De jämställda målen infördes , då man såg att det var för stor reglering av skogsbruket. Som skogsägare kunde man inte själv bestämma hur man ville avverka. Ville man till exempel ha björken kvar fick man inte det. Det var inte bra, och det vill vi inte gå tillbaka till. I stället gjorde man ett handslag och sa att man skulle ha två jämställda mål, ett produktionsmål och ett miljömål. Man satte också en miniminivå för naturhänsynen i skogsbruket och menade att alla avverkningar ändå skulle ligga över denna nivå. har man gjort en utvärdering för att se hur det blev, och då visar det sig att av avverkningarna inte når upp till denna miniminivå. Då drar och jag slutsatsen att inte har två jämställda mål. Produktionsmålet kommer på första, andra och tredje plats, och sedan börjar man fundera på miljömålet. Därför måste man ta ett omtag i denna fråga. måste få två jämställda mål. Miljö måste värderas lika högt som produktion. Kolsänkor är en mycket intressant fråga. Jag sitter också i Miljömålsberedningen och såg underlaget om att våra skogar kan ta upp de utsläpp som orsakas av avverkningen av skogar i tropikerna. Ja, våra skogar kan göra det om de får stå kvar. 117 (FP) replik: Det vi också fick se var att det var den växande skogen som tog upp detta. Så länge man inte återbördade kolet till kretsloppet utan det var låst i till exempel långlivade träprodukter fortsatte det att agera som kolsänka. Men den diskussionen får vi kanske ta i ett annat sammanhang. Jag uppfattar det som att står bakom att produktionsmålet och miljömålet ska vara jämställda. lyfte fram hur valt att göra. Jag utgår från att det handlade om tätortsnära skogar och att man hade andra syften med detta också. Men det visar att systemet fungerar och att det är fullt möjligt att göra som gjorde. Det finns ingen lagstiftning som hindrar det. I mitt anförande nämnde jag att vi alltid måste ha en balans mellan regelverket och frivilligheten. har valt ett sätt att bruka; andra väljer andra sätt. Jag fick en fråga av om förenklingar för företagandet. Det handlar om ett allmänt förenklingsarbete för alla företag, så det gäller ju skogsföretag också. När det gäller det enskilda exemplet: Vår reservation handlar om att vi vill göra ett tillkännagivande till regeringen om att man måste fortsätta att titta på detta. Det har tittats på ett exempel. Det är klart att det bygger på att man skapar utrymme och rättssäkerhet. Det är inget självändamål att det ska ta . Går det att fixa är det givetvis bra. 118 (MP) replik: Ni får ursäkta att jag blev lite ivrig, men detta är frågor som engagerar mig mycket. Låt mig avsluta diskussionen om kolsänkorna. Gör man ett kalhygge tar det innan den växande skogen kan kompensera för de utsläpp som blir till när man kalhugger och markbereder. Det finns forskare som säger att om vi ska klara klimatutmaningen på kort sikt borde vi låta all skog stå kvar. Det är inget som jag eller tror är realistiskt eller ens önskvärt, men det är intressant att det finns klimatforskare som menar det. tror på två jämställda mål. Problemet är att de inte är jämställda. När det gäller regelförenklingen och anmälningstiden säger att det inte blir rättssäkert om man kortar ned tiden. Majoriteten av remissinstanserna säger att de inte hinner reagera på detta. hinner inte åka ut och titta om det kan finnas biotoper och rödlistade arter som gör att skogen eller skiftet inte ska avverkas. Därför vill man inte förkorta tiden. Trots det skriver och de andra borgerliga partierna i sin reservation att det vill man visst göra, och man föreslår ytterligare förenklingar i regelverket. Då blir jag orolig. Föreslår man en förenkling som så många remissinstanser har sagt nej till av miljöskäl, vad är det då för ytterligare saker man vill försämra för skogsbruket och den biologiska mångfalden? har inga fler repliker, men vi kan kanske fortsätta debatten i utskottet. 119 (SD) replik: Jag har ett antal funderingar. nämner klimatförändringarna och tar upp de olika faror hon ser. Men ekvationen är svår att få ihop. vill ta ut fler brädor, mer energi, mer papper, mer bränsle och fler nya produkter. Det kommer att kräva en högre produktion i skogen och ett större utnyttjande. Hur ska vi nå det om vi har större inskränkningar, fler naturreservat och fler styrande regler à la ? Jag får inte ihop det. kanske kan förklara för mig. Apropå att unga granplanteringar skulle vara en steril miljö kan det nämnas att det i dessa finns till exempel blodriska. På de så kallade kalhyggena där det har varit slutavverkning kommer det en ny miljö och ny växtlighet. debatterades det om ställer upp på miljömålet och produktionsmålet. Det blev ganska tydligt att anser att miljömålet är viktigare än produktionsmålet. Jag frågar: Hur får ni ihop ekvationen? 120 (MP) replik: Jag tackar för frågan. Jag vet inte om jag sa att jag tyckte att man skulle ta ut så mycket mer från skogen. Jag sa att vi kan och ska göra mycket av skogen, men vi ska också använda skogen på ett klokt sätt. Den pappers- och biomassa som mina grannar och ibland också jag får i brevlådan, trots att det står ”Reklam? Nej tack!” på våra brevlådor, och alla reklambroschyrer, för att inte tala om alla de tidningar som vi riksdagsledamöter får fast vi försöker undvika dem, tycker jag att man skulle man kunna använda klokare. Man kan till exempel göra biodrivmedel, textilier och annat – kanske inte från pappersmassan, men från restprodukten när man gjort pappersmassa. Visst, vi behöver ta ut så mycket som är hållbart från skogen och göra saker av det, men vi måste också tänka på att vi ska ha en skog kvar till kommande generationer, som också kommer att behöva dessa material. Som nämnde i sitt anförande är den artrikedom som finns under en granplantering väldigt dålig jämfört med den som finns i en blandskog. 121 (SD) replik: Jag tackar för svaret. När det gäller om vi ska ta ut de andra mängder vi pratar om kan vi inte ersätta reklamutskick med att börja producera till exempel cellulosabränsle i stor skala. Det är dessutom kanske en ren omöjlighet, om vi ska använda den skog vi har i . Frågan är egentligen vad det är för skog ser som inte jag kan se. När jag åker bil och rör mig i min skog ser jag inte en skog som försvinner utan en skog som växer. Det är så jag tror att majoriteten som lever och verkar nära skogen upplever det. Detta handlar om en intressekonflikt och om hur man ser på skogen i – om vi ska bruka den eller ha den i reservat och låta den bli en risskog. Det finns ingen miljönytta i det. säger inte nej till att vi har naturreservat, men vi ska ha reservat som ger miljönytta tillbaka. nämnde och exemplet med kontinuitetsskogsbruk. Ja, det är intressant. Det finns intressanta exempel, men man måste också ta i beaktande att produktionskostnaderna är avsevärt högre. Dessutom finns det tveksamheter kring om man kan ha likadan produktion som . Frågan är om till exempel ska bedriva ett storskaligt kontinuitetsskogsbruk. Det är tveksamt, upplever jag. Man diskuterar biotopskyddet och miljömålen. Skogsnäringen själv och även andra företrädare säger att utan mänsklig aktivitet skulle vi ändå inte nå upp till miljömålen om levande skogar. Kan man, som sagt, både ha kakan kvar och äta upp den i ? 122 (MP) replik: Jag tackar för frågan. Ja, vi har inget val. Om vi vill ha en hållbar framtid och ha hela ekosystemet kvar för kommande generationer måste vi klara det. Det är klart att det är en tuff utmaning att lämna över en värld till våra barn med samma artrikedom och tjänster som vi hade när vi föddes. Men jag ser inte att vi har något val – vi måste klara det. Det gör vi inte genom att bara bedriva ett kalhyggesskogsbruk, hugga ned alla skogar eller minska naturskyddet, utan det gör vi genom att lyfta blicken och se att vi måste kunna ställa upp både miljö och produktion som två jämställda mål när det gäller skogsbruket i . 123 (SD): Jag går upp för att lyfta fram och förtydliga min motion 2014/15:1038. Jag har motionerat om behovet av att tillåta markavvattning, vilket i dagligt tal kallas för dikning. Dock är jag mycket fundersam över det svar utskottet har kommit fram till. Jag tycker nog att man i det här fallet kastar ut barnet med badvattnet utan att egentligen fundera över sakfrågan. I svaret diskuterar man hur våtmarker ska bevaras och hur viktiga dessa är för miljön. Att det finns behov av att återskapa, restaurera och bevara våtmarker, som det beskrivs i svaret från utskottet, har väldigt lite med produktionsskog att göra. Det finns ingen avvikande mening från någon om vikten av att bevara våtmarker, tror jag, men det som tas upp i motionen är inte våtmarker utan vad som brukar kallas för produktionsskog. Vi har ett system i branschen där man delar upp skog i tre huvudkategorier. Man brukar prata om naturvård orört, naturvård skötsel och produktionsskog. Våtmarker hamnar alltid under naturvårdskategorierna, då de har ett högt naturvärde. Däremot tycker jag att vi inte bara ska värna naturvården utan även våra produktionsskogar. Det är viktigt för hela samhällets ekonomi att våra produktionsskogar fortsätter att producera även . När vi pratar om den vanligaste typen av skogsmark – produktionsskogen, som oftast är granskog, åtminstone i de södra delarna av landet – vinner inte naturvården och våtmarkerna på att denna mark får en lägre produktion, tvärtom. Genom att hålla en hög produktion från våra produktionsskogar har vi råd med mer naturhänsyn utan att produktionen minskas. Det blir en så kallad vinn–vinn-situation. Om vi tar en vanlig planterad, röjd granskog i våra sydligare län och den har något sämre markavvattning än vad som vore optimalt för träden ger förbudet att dika bara resultatet att det området producerar lite mindre än vad det skulle göra om dikning tilläts. Någon egentlig miljövinst med att marken producerar lite mindre finns inte. Det enda som händer är att träden växer lite långsammare, men faunan i en granskog är densamma. Att träd växer snabbare är däremot gynnsamt ur många perspektiv: mindre areal behövs för att producera samma mängd, mer koldioxid binds i träden och omloppstiden kortas. Det finns flera anledningar till att förbudet mot dikning i skogsmark bör tas bort och i stället ersättas med någon form av ansökan. Den främsta anledningen är att förbudet i många sammanhang är till direkt skada för naturvården. Man kan inte bara generellt säga att all dikning är skadlig oavsett omständigheter. kan våtmarker gynnas av att man leder vatten från produktionsskogar till våtmarker och på så sätt även gör produktionsskogarna mer produktiva. Detta är förbjudet. Även vad gäller översvämningar är dagens förbud mot dikning ett problem. Många områden som drabbas av översvämningar kan slippa en del av dessa problem genom smarta förebyggande åtgärder som då främst består i att ändra diken och bygga upp vattensamlande system. Det förbud mot dikning som finns är dock ett hinder för denna typ av lösningar. Vid en dansk studie om översvämningar konstaterades att reglerna för dikning där var ett hinder för effektiva förebyggande åtgärder. förbud utgör på samma sätt ett hinder för förebyggande åtgärder mot översvämningar här. kan översvämningar vara positiva för naturen, men de översvämningar som vi såg i till exempel var knappast positiva ur miljösynpunkt. När städer drabbas av översvämningar skapas i stället stora utsläpp av giftiga kemikalier och andra föroreningar direkt i vattnet. Det borde ligga i allas intresse att översvämningar av städer och tätorter undviks så långt det är möjligt. För att sammanfatta det hela har utskottet valt att tolka all markavvattning som skadlig utan att se det ur ett större perspektiv. Någon skillnad mellan ren produktionsskog och våtmarker, eller marker med höga naturvärden, gör man inte alls. Jag hoppas att någon, nästa gång det kommer på tal att förändra förbudet mot dikning, kanske har lyssnat och förstått att det faktiskt finns en avgörande skillnad mellan att tillåta dikning i viss produktionsskog och att dika ut våtmarker. I detta anförande instämde (SD). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2014/15:KrU10 124 (M): Stenstaden i min hemstad är ett fantastiskt kulturarv, med otroliga historier om människor och händelser som vi som bor i är mycket stolta över. Det är en riksintressant kulturmiljö, en tät och påkostad stenstad, som berikar livet för oss Sundsvallsbor, som gör att vi förstår hur historiskt har förändrats och utvecklats, till glädje för turister, andra besökare och oss boende. Stenstaden är ett exempel på ett kulturarv som har bevarats och som bevaras omsorgsfullt , och den används och utvecklas i takt med att utvecklas. Det är också ett kulturarv som kommande generationer kommer att kunna glädjas åt. stenstad och historien kring de människor som byggde de här stenhusen gör livet för oss som bor i eller besöker rikare. Det är en fantastisk livsmiljö som föder tankar om tidigare generationer och människor som har levt och arbetat i stenstaden. Det är alltså ett stycke lokalhistoria. Enkelt uttryckt kan man säga att vi Sundsvallsbor är oändligt stolta över vår stenstad.