prot · H209101 · 2015-05-21 00:00:00 — att (MP) avsagt sig uppdragen som ledamot i riksdagsstyrelsen och socialförsäkringsutskottet samt som suppleant i arbetsmarknadsutskottet, att (MP) avsagt sig uppdraget som ersättare i riksdagsstyrelsen och att (MP) avsagt sig uppdraget som suppleant i socialförsäkringsutskottet. Kammaren biföll dessa avsägelser. § 2 Anmälan om kompletteringsval Talmannen meddelade att riksdagsgrupp anmält som ledamot i riksdagsstyrelsen, som ledamot i socialförsäkringsutskottet samt som suppleant i socialförsäkringsutskottet och arbetsmarknadsutskottet. Talmannen förklarade valda till § 3 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2014/15:560 Interpellation 2014/15:560 Åtgärder mot överskuldsättning av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. § 4 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2014/15:111 till arbetsmarknadsutskottet § 5 Svar på interpellation 2014/15:575 om vattendirektivet 1 Klimat- och miljöminister (MP): har frågat mig hur jag ser på den kritik som framförts mot vattenmyndigheternas åtgärdsförslag och på behovet av de politiska avvägningar som bland annat efterfrågar. har vidare frågat om jag delar statsrådet ambition om att regeringen måste återta initiativet när det gäller vattendirektivets åtgärdsförslag samt hur ett sådant initiativ i så fall kommer att se ut. Jag vill inledningsvis klargöra att ansvaret för att ta fram de underlag och beslut som krävs för att följa EU:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG) ligger hos de fem vattenmyndigheterna. De svenska bestämmelserna återfinns till större delen i förordning 2004:660 om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön eller i vattenförvaltningsförordningen. Det är således ett delegerat ansvar. Vattenmyndigheterna själva, de nationella vägledningsmyndigheterna Havs- och vattenmyndigheten och geologiska undersökning samt de myndigheter och kommuner som berörs av åtgärdsprogrammens åtgärder kan begära att regeringen ska pröva åtgärdsprogrammen. Det har inkommit ett antal begäranden om regeringens prövning. Det är dels vattenmyndigheterna själva som begär en sådan prövning, dels en central myndighet och ett antal kommuner. Regeringen ska nu hantera detta prövningsförfarande, och jag kan inte föregripa den prövningen. Vad gäller andra och tredje fråga är det regeringen som har initiativet eftersom vattendelegationerna inte kan fatta sina beslut utan att först ta del av regeringens beslut. Såväl vattenmyndigheterna som den myndighet och de kommuner som har begärt en prövning kommer att ges möjlighet att ytterligare utveckla sin talan. 2 (C): Tack, ministern, för svaret! Rent vatten är någonting som alla med någon form av insikt om framtiden ser som otroligt viktigt. Det är vårt allra viktigaste livsmedel, och vi inom de gröna näringarna är beroende av att vattnet som våra kor dricker är rent och att grönsakerna bevattnas med vatten som inte innehåller några giftiga eller främmande ämnen. Därför är det i allas intresse och även allas ansvar – handel, producent, konsument och politiker – att se till att det vatten vi har i håller god kvalitet. gick remisstiden ut för de fem vattenmyndigheternas förslag till åtgärdsprogram. Förslaget har mött ganska skarp kritik från många håll. Precis som ministern lyfter fram i sitt svar har vattenmyndigheterna själva begärt överprövning hos regeringen. Ett flertal kommuner vill att frågan ska lyftas till regeringen. Även vill att samtliga fem åtgärdsprogram ska prövas av regeringen. Vad är då problemet? Jo, det finns ett antal viktiga kärnfrågor i de här avvägningarna som hänger i luften. Där måste regeringen fatta den politiska taktpinnen. Delvis handlar det om hur de åtgärder som föreslagits ska finansieras. Vattenmyndigheterna beräknar en kostnad på 2 miljarder för de föreslagna åtgärderna. beräknar en kostnad på drygt 20 miljarder för de föreslagna åtgärderna för just jordbruket. Frågan är vem den räkningen ska skickas till. Ett exempel på åtgärder där finansieringen är oklar som kostnadseffektiviteten kan ifrågasättas är strukturkalkning av omfattande arealer jordbruksmark. I den samhällsekonomiska konsekvensanalysen redovisas ett åtgärdsförslag som för hela landet omfattar strukturkalkning . Strukturkalkning är på en del jordar en fantastisk åtgärd som verkligen gör nytta. Den minskar fosforbelastningen som den ökar skördarna. Men på andra jordar kommer insatsen inte att göra någon skillnad alls för transporten av fosfor till vattenmiljöer. Är det rimligt att åtgärder utan finansiering och utan generell effekt ska påtvingas lantbruksföretagarna? Ett annat område där finansieringen är oklar är de stora arealer högvärdig som ska tas ur bruk för att bli skyddszoner och våtmarker. beräknas tas ur bruk, men hur ersättningen för den mark som tas ur bruk ska se ut och hur kostnaderna för anläggande och skötsel ska hanteras är frågor som fortfarande hänger i luften och är oklara. gjorde miljö- och jordbruksutskottet en utvärdering av olika insatser riktade mot övergödning av våra vattendrag. Där konstaterades bland annat att det är viktigt att det finns en balans mellan tvingande åtgärder och frivilliga åtgärder. Man kan konstatera att i det åtgärdsprogram som föreligger finns ett stort fokus på tvingande åtgärder och styrmedel som lagkrav, föreskrifter och allmänna råd. I många fall har olika miljöåtaganden varit kopplade till olika stödsystem. Om man inför lagar och föreskrifter minskar möjligheterna till ersättning, och det finns risk att det viktiga arbete som redan pågår i form av frivilliga åtgärder begränsas. Utskottet poängterar att det är viktigt med ett kostnadseffektivt åtgärdsarbete och att detta måste utgå från lokala förutsättningar eftersom förutsättningarna runt om i är mycket olika. Det täcks inte riktigt av dagens förslag till åtgärdsprogram. I åtgärdsprogrammet föreslås att medel ska tas från det svenska landsbygdsprogrammet, men där finns inte finansieringen . Frågan är om det är särskilt lyckat att dra igång någonting som det inte finns finansiering för. Min undran är hur regeringen ser på den här finansieringen. Är det rimligt att jordbruket ensamt ska ta den här kostnaden? Och hur ser regeringen på avvägningen mellan olika ersättningsmodeller, tvingande lagar och frivilliga åtgärder? 3 (KD): På mina resor runt om i landet träffar jag många mycket bekymrade lantbrukare som har förstått att deras håller på att omvandlas till våtmark. Jag ska ge ministern ett exempel: Bjälboslätten, som ligger mellan och i . Slätten är stor med fin, bördig . Här föreslår vattenmyndigheten att nästan ska omvandlas till våtmark. Ja, ni hörde rätt: våtmark. Här produceras potatis, lök, spannmål och gräsmatta av högsta kvalitet. Åkermarkspriset ligger på per hektar. Det är bara ett exempel. Jag hör lantbrukare i , i , i hela landet, som är mycket oroade över det som har kommit ut. De är oroade över att fin, bördig som har brukats i generationer nu ska bli värdelös, och frågan kommer alltid upp: Vem ska ta kostnaden? Min fråga till miljöministern är alltså: Förstår miljöministern lantbrukarnas oro över det som har kommit ut, och vem ska ta kostnaden för att dessa hektar av högproduktiv jordbruksmark ska tas ur bruk för att bli våtmark? 4 Klimat- och miljöminister (MP): Tack för två intressanta inlägg från riksdagsledamöterna ! Det är helt riktigt att vattenkvalitetsfrågorna är av stor dignitet, såklart. Jag tror också att alla intressenter och medborgare i vårt land delar uppfattningen att det är en fråga av högsta vikt. Skulle vi inte ha en vattenresurs som är ren och som vi kan vara trygga med skulle vi inte ha levande och frodiga lantbruk, lantbruksföretagare, dricksvatten eller en ren miljö för våra barn. Jag är glad att vi är starkt engagerade i frågorna om en god vattenmiljö och en god vattenkvalitet. Det regelverk som styrs genom EU:s vattendirektiv men som också implementerats i svensk rätt genom de förordningar och den ordning som vi har för vattenförvaltningen har tagits fram och . De senaste åtgärdsprogrammen är . är det att komma tillbaka med nya åtgärdsprogram enligt den cykel som är fastställd av EU. måste vi fastställa ytterligare åtgärdsprogram. Detta görs i syfte att trygga en vattenkvalitet. Det är ett syfte som jag känner mig trygg med att alla i avlånga land står klart bakom. Precis som sa – det är en åsikt som jag helt delar – är det någonting som man också inom jordbrukssektorn ser som ett gemensamt ansvar. Jag noterar att man har hissat frågorna kring åtgärdsprogrammen till regeringen. Myndigheterna här har säkert goda skäl för det. Det är också därför som regeringen nu har initiativet – frågorna ligger på bordet. Till dess att vattendelegationerna ska fatta sina beslut behöver regeringen handlägga de frågor som har kommit upp. Jag konstaterar därmed att det finns en politisk beredning av detta. Det har ibland låtit i debatten som att det här är åtgärder som ska beslutas av någon som inte har något som helst politiskt ansvar. Det är ju så i hela kedjan att det hissas frågor och att olika aktörer inte är överens. Som det är nu ligger det på regeringens bord. Vattendelegationen är dessutom också ett delvis politiskt organ som har de här besluten. Då har jag klargjort den delen. Sedan förstår jag att det finns en stor oro. Oron hos lantbrukare och oron hos människor i handlar nog i första hand om en oro för vår vattenresurs. Det finns självklart därefter också en undran: Hur ska vi organisera det här ansvarstagandet för att förbättra och säkra vattenkvaliteten på allra bästa sätt? Det finns säkerligen enskilda exempel på att åtgärdsförslag och synpunkter är väl motiverade. Det kan finnas ännu bättre förslag och ännu bättre lösningar beroende på från vilken synvinkel man har berett frågan, eftersom det är väldigt komplexa strukturer här. Det är därför som frågan har kommit upp till regeringens bord och därför som vi i den handläggning som måste ske enligt regelverket självklart också ska låta parterna komma till tals. Sedan gäller det ersättningarna enligt lantbruksprogrammet. Jag beklagar att det har varit ett så dåligt underlag tidigare. Den nuvarande regeringen jobbar med det underlag som den tidigare regeringen lämnade in. Vi måste återkomma till hur vi kan få det programmet att fungera också för de här åtgärderna. 5 (C): Tack, ministern, för svaret! Det är väldigt positivt att vi delar synen på vikten av bra vatten för hela vårt samhälle. När det däremot gäller kritiken för att det inte finns politiska avvägningar är det ändå ett faktum att många kommuner, alla vattenmyndigheter och även har skickat upp frågan till regeringen. Det tyder på att det finns ett behov och en avsaknad av politiska prövningar. Frågan är om det system som finns är riktigt optimalt. En annan del av kritiken som framförs mot de här åtgärdsförslagen gäller avvägningen mellan olika samhällsintressens påverkan och avvägningen mellan olika miljömål. Friskt vatten och levande vattenmiljöer är såklart jätteviktigt, men vi har också behov av en konkurrenskraftig svensk livsmedelsproduktion och ett tryggt odlingslandskap. Här i har vi fattat ett beslut om ett generationsmål: Det övergripande målet för miljöpolitiken är att till nästa generation kunna lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser. Det har sannolikt inte undgått ministern att svenskt lantbruk just nu befinner sig i ett otroligt pressat och tungt läge. Den svenska produktionen minskar, och importen av mat ökar. Den som såg gårdagens kunde se en mjölkbransch som går på knäna. En bonde stänger stalldörren och slår igen sin verksamhet. Det är såklart både hjärtskärande och högst oroväckande att det är så läget ser ut i vårt land när det gäller svenskt jordbruk. Det finns många anledningar till detta tuffa läge. Det är inte bara mjölkbranschen utan hela den svenska lantbrukarkåren som just nu har det tungt. Ett högre kostnadsläge i är en bakomliggande orsak till det hela. I ett sådant läge är det naturligtvis extra viktigt att fundera över vilka ytterligare kostnader som faktiskt åläggs jordbruket. I takt med att kostnaderna för svenska lantbrukare ökar och produktionen i minskar förflyttas ju produktionen utomlands till länder med sämre miljövälfärd och sämre djurvälfärd. Vi har sett det pågå . Om inget görs kommer den trenden tyvärr att fortsätta. Det går stick i stäv med uttalade generationsmål. Regeringen har en uttalad ambition att öka svensk livsmedelsproduktion. Det tycker jag är ett väldigt bra och viktigt mål. Men det gäller då också att svenskt lantbruk ges goda förutsättningar att faktiskt kunna upprätthålla en konkurrenskraft och en god lönsamhet. Då är det inte rimligt med kostnadsökningar på drygt 20 miljarder, som räknar med. Kostnadseffektiviteten och åtgärdernas verkliga påverkan och effekt på många områden kan starkt ifrågasättas. Man kan också tillägga att i relation till de 20 miljarderna ligger lantbrukets inkomster totalt på ungefär 5,5 miljarder. Det är alltså otroliga summor som de planerade åtgärderna kan riskera att kosta. Landsbygdsminister har uttalat sig om vattendirektivet. Han har uttalat sig kraftfullt om att vattendirektivet inte får sänka svenska lantbrukare och att regeringen nu måste återta initiativet och agera för att hantera de stora konsekvenser som vattendirektivet kan få. Jag skulle vilja veta om minister delar sin kollegas syn, att det är viktigt att vattendirektivet inte får för stora konsekvenser för svenskt lantbruk. Jag undrar också hur ministern ser på risken att de föreslagna åtgärderna minskar den svenska produktionen och flyttar den utomlands till länder där man har sämre miljöarbete. Som jag tolkar miljöministerns svar är Buchts utspel om att regeringen nu måste återta initiativet i frågan egentligen en icke-fråga eftersom ni redan har frågan på ert bord. Kan jag ta det som en garanti för att ni verkligen kommer att välja att ta upp de här åtgärdersplanerna till prövning? Min följdfråga är hur arbetet framåt ser ut. Vad är tidsplanen för arbetet? När kan vi vänta oss att ni sätter ned foten? Kommer regeringen att involvera berörda sektorer, till exempel de gröna näringarna, i detta arbete på något sätt? 6 (KD): Tack, ministern, för svar! Miljöministern har säkert tagit del av att det är en stor mjölkkris just nu i vårt land. Det är faktiskt en av de värsta i mannaminne. En mjölkföretagare slutar . Vilken signal ger det till alla lantbrukare och till mjölkbönderna, som redan har en tuff situation? kommer det ytterligare en börda som läggs på jordbrukaren. Det här är väldigt tufft. Min fråga till ministern är: Tänker ministern och regeringen hjälpa landets lantbrukare när det gäller de kostnader som det här kommer att innebära? 7 Klimat- och miljöminister (MP): Självklart är det här en stor fråga för alla oss som bryr oss om ett levande lantbruk i . Precis som riksdagsledamot sa är regeringens ambition och arbete starkt inställt på att vi ska ge förutsättningar för ökad livsmedelsproduktion i . Det behöver vi av flera skäl. Det handlar om ett levande lantbruk som också levererar mycket bra miljötjänster med öppna landskap, levande landsändar och levande byar. Men det handlar också om att vi i ett internationellt perspektiv har ett ansvar, ett åtagande, att använda de jordbruksmarker som finns i till att producera livsmedel. Den typen av jordbruk kommer att vara svårare att bedriva i andra delar, inte minst i södra , med tanke på klimatförändringar. De gör att det blir ett oerhört mycket svårare jordbruksklimat. Det här går alltså hand i hand. Ett levande lantbruk och en stark livsmedelsförsörjning bygger också på att ta väl vara på våra resurser, och därför menar jag att det är onödigt att måla upp bilden av att ta hand om en god vattenkvalitet skulle stå i kontrast till att värna om en bra livsmedelsproduktion och en levande landsbygd. Det här tror jag att de flesta i de gröna näringarna ser. Precis som sas inledningsvis är ju en god vattenkvalitet också grunden för den typen av företag, och därför finns det ett starkt gemensamt engagemang och ett starkt gemensamt ansvar. De siffror, 20 miljarder, som nämndes angående kostnader är ingenting som ska rullas ut på en näring rakt av, och det är inte heller så siffrorna är beräknade från . ligger åtgärdsprogrammen för vatten på regeringens bord. Regeringen har alltså initiativet i de här frågorna, och riksdagsledamöterna kan vara trygga i att vi kommer att ta upp dem till prövning. Som jag sa inledningsvis är det vår ambition att bereda detta ärende så att vattendelegationerna kan fatta sina beslut . ska vi självklart ge en god möjlighet för alla aktörer att inkomma med ytterligare underlag för sina kommentarer och anspråk. När det gäller finansiering av ett utökat våtmarksanläggande i , vilket vi har behov av både av vattenkvalitetsskäl och av klimatskäl, måste jag säga att det är bekymmersamt. Vi har ju en historia av skarp utdikning också i jordar och områden där det av flera sammanvägda miljöskäl skulle vara mycket viktigt att ha våtmarker kvar, eftersom våtmarkerna är en väldigt viktig kompetens i den ekologiska cykeln. Där har vi tidigare haft ett tydligt stöd både för skötsel och anläggande i form av naturresurspengar från staten genom LONA-projekt och liknande, delvis inom ramen för tidigare landsbygdsprogram. Det är olyckligt att det nuvarande programmet som förbereddes av den tidigare regeringen inte tillräckligt tydligt pekade ut att den typ av miljötjänster som man får i lantbruksmiljöerna ska fortsätta att få stöd. Detta jobbar nu regeringen med att få ordning på så att vi kan säkra att vi fortsätter ha en god balans mellan de fördelningar av bördor som finns. Ytterligare detaljer om exakt vilka ersättningar som ska utgå och sådant förstår nog också riksdagsledamöterna att jag som statsråd, nu när vi ska ha en formell prövning i regeringen av de här åtgärdsprogrammen, inte kan förekomma. Jag kan dock garantera att vi kommer att ta upp frågorna, och vi kommer att göra det tydligt och då ge aktörerna en god möjlighet att utveckla sin talan. Här behöver vi ha en dialog, för det är inte ett motstående intresse att värna om god vattenkvalitet och att värna om ett livskraftigt lantbruk i . 8 (C): Tack, ministern, för svaret! Det är väldigt glädjande att höra minister tala om hur viktig svensk livsmedelsproduktion är för . Det är otroligt viktigt , och det kommer att bli ännu viktigare , precis som ministern nämnde, när det kommer att finnas efterfrågan på bra mat i hela världen och vi kanske kommer att ha en situation som gör att har unika förutsättningar att kunna producera i en klimatförändrad värld. Det är alltså väldigt positivt, och jag hoppas att regeringen verkligen håller linjen när det gäller detta. Jag håller verkligen med om att god vattenkvalitet inte står i kontrast till att kunna göra lönsamma insatser på sin gård. Det som däremot är problemet är ju när de här åtgärderna sätts upp ovanifrån på ett generellt plan. Det finns väldigt många olika åtgärder som på en gård kan innebära en bra insats men som på en annan gård inte gör någon som helst nytta. Det är därför vi i har pratat oss väldigt varma för Greppa näringen. Jag har själv varit rådgivare för Greppa näringen, och det bygger på en frivillighet och frivilliga insatser. Man utgår från hur de specifika gårdarna ser ut, och då gör det också bäst nytta. Frivilliga åtgärder tror jag alltså är betydligt bättre än en massa lagkrav där man inte heller kan få någon bra ersättning eller lönsamhet. Vi ser fram emot att följa arbetet. Jag skulle gärna få lite mer tydlighet när det gäller om det är eller som vi kan vänta oss ett svar. Vi ser också fram emot att få lite tydlighet kring finansieringen. Som sagt handlar det om som ska tas bort från våtmarker och skyddszoner. Det är väldigt stora arealer som behöver ersättning, och att inte ha finansiering för det är ju som att bygga ett hus men bara ha pengar till grunden. Därför är det viktigt att man har ett helhetstänkande kring det. Tack för debatten! Jag ser fram emot att följa arbetet vidare. 9 Klimat- och miljöminister (MP): Även jag får tacka för en god debatt om ett väldigt angeläget ämne, där inte minst de båda debattörerna fokuserar mycket på goda förutsättningar för en levande landsbygd och ett levande lantbruk med bättre förutsättningar för en stärkt livsmedelsproduktion i . Där är även vattnet en grundläggande resurs som behövs för kommande livsmedelsproduktion. Riksdagsledamot kan vara trygg med vad jag sa om att vi återkommer med beslut om detta. Vår ambition är att kunna besluta så att det finns underlag för vattendelegationerna , det vill säga att vi återkommer från regeringen . Det är dock ett väldigt komplext och stort material som precis har landat på regeringens bord, och det gäller, som vi har varit inne på i debatten, att verkligen låta aktörerna komma till tals. Beroende på hur den beredningen tar kan det här kanske dra ut , men vi behöver också enligt EU:s förordningar och direktiv fatta beslut om detta , så det är väldigt prioriterat. När det gäller tydligare regler och frivilliga och stödjande insatser som kan göras mycket mer flexibla håller jag helt med om att åtgärder som Greppa näringen har varit väldigt framgångsrika i att just få den flexibilitet som ger resultat med hjälp av frivillighet. vet jag att vi på andra områden kan behöva skärpa en del krav. Jag tror alltså att vi behöver båda instrumenten och håller öppet för den diskussionen, också för att vi ska kunna uppfylla vattendirektivet. Det finns en hel del lagkrav i den materian från EU:s sida som har att förhålla sig till. Ambitionen är att verkligen kunna väga samman och se att ett gott vatten ger god livsmedelsproduktion också i , för ett levande lantbruk. Tack för debatten! Överläggningen var härmed avslutad. § 6 Svar på interpellation 2014/15:532 om förenklade system för statsbidrag 10 Utbildningsminister (MP): har frågat mig vad jag avser att göra för att förenkla systemet med statsbidragen så att samtliga 290 kommuner, stora som små, enkelt kan ta del av de satsningar som fattar beslut om. I allt väsentligt instämmer jag i slutsatser i rapporten statsbidrag – Ett sätt att styra mot en mer likvärdig skola? Riktade statsbidrag bör gå till de skolor som bäst behöver insatserna, och själva systemet med statsbidrag ska fungera effektivt och bidra till en likvärdig utbildning av hög kvalitet och förbättrade studieresultat för eleverna. Jämlika förutsättningar är en av regeringens högsta prioriteringar inom skolpolitiken. Alla elever ska ha samma möjligheter till en bra utbildning, oavsett vilken skola de går i och vilken del av landet de bor i. Genom riktade insatser för att förbättra resultaten i skolorna med svaga studieresultat och tuffa förutsättningar kan likvärdigheten i skolsystemet förbättras. Regeringen föreslår en rad insatser med denna inriktning i propositionen Vårändringsbudget . För att stödja skolor med svaga studieresultat och tuffa förutsättningar och fördela resurserna mer kompensatoriskt än har regeringen aviserat flera satsningar. Statens stöd till huvudmännen för skolor med låga studieresultat och tuffa förutsättningar, eller för den delen många nyanlända elever, behöver förstärkas och effektiviseras inom ramen för regeringens samverkan för bästa skola. Inom ramen för denna satsning avsätts 2015, och regeringen har i vårpropositionen beräknat . Samverkan för bästa skola innebär att ska träffa överenskommelser med skolhuvudmän om insatser riktade till skolor med låga resultat och tuffa förutsättningar. Regeringen avser att överväga om satsningen kan bli mer effektiv om statsbidrag inte riktas till huvudmännen utan att i stället disponerar medlen och efter dialog med varje berörd huvudman fattar beslut om insatser som är väl anpassade efter huvudmännens olika förutsättningar och behov.