prot · H20945 · 2015-01-14 00:00:00 — I detta anförande instämde (SD). 151 (C): Den svenska staten är en av de största bolagsägarna i och har 49 bolag, hel- eller delägda. De har tillsammans ungefär 170 000 anställda och omsatte 2013 . Majoriteten av de statliga bolagen verkar på konkurrensutsatta marknader inom en mängd olika områden. Både och de övriga allianspartierna anser att statens uppgift normalt sett bör vara att ange ramar och regler för näringslivet och företagen, inte att äga och driva företag. Det finns nämligen en inbyggd problematik med statligt ägande i grunden, och det är att staten har två roller, det vill säga sitter på två stolar , både som lagstiftare och som bolagsägare. Eftersom staten är en stor bolagsägare och kommer att fortsätta att vara det är det viktigt att bolagen drivs på ett långsiktigt, professionellt, värdeskapande och hållbart sätt. Flera av bolagen har också viktiga samhällsuppdrag, där fokus inte bara ligger på ekonomi utan även handlar om andra vinster för samhället. Men det är också viktigt att påpeka att när statliga bolag verkar på en konkurrensutsatt marknad ska de verka på marknadsmässiga villkor för att säkerställa en effektiv konkurrens. Detta är ibland en utmaning även inom kommunala bolag. Jag var tidigare lokalpolitiker i . Det kommunala bussbolaget där anmäldes till för att det hade konkurrerat ut mindre, privata bussbolag med anbud som var så låga att ingen annan kunde matcha dem. Då det kommunala bussbolaget inte kan gå i konkurs och då det finansieras med skattebetalarnas pengar har det möjlighet att hålla nere priserna. Det är ett exempel på osund konkurrens som inte är på marknadsmässiga villkor. Jag vill gärna beröra hållbarhetsarbetet inom de statliga bolagen. Det är något som den tidigare regeringen med i spetsen införde 2007. Som första land i världen införde vi nya riktlinjer för statliga företag med ökade krav på hållbarhet, mångfald, jämställdhet, mänskliga rättigheter och etik. Det är självklart att de statligt ägda företagen ska vara föredömen och ligga i framkant inom dessa områden. Många av företagen har, som jag nämnde tidigare, även betydelsefulla samhällsuppdrag. Förutom att de bidrar med arbetstillfällen i hela landet kan de vara med i skapandet av ett attraktivare samhälle. Jag skulle vilja ta upp som exempel. har bildat en stiftelse och avsatt . Pengarna ska gå till stipendier till LKAB-anställda och till förstärkt samarbete med men även med friskolor, kommunala förskolor, grundskolor och gymnasieskolor i både och . När det gäller utländska del har vi i och även Alliansen sagt att vi kan tänka oss att sälja den när lämpligt tillfälle ges. vill också satsa pengarna på grön teknik och energi. Men vi vill vara tydliga med att en sådan försäljning inte innefattar svenska del eller vattenkraften. Under valet var språkrör väldigt tydliga med att man skulle avbryta expansion av brunkolskraft. Man manifesterade det i debatt efter debatt – ni kommer säkert ihåg kolbiten som var med i en hel del debattprogram. Min fråga är: Är ni i regeringspartierna överens om detta? har fem gruvor i östtyska Lausitz, och för att säkerställa driften ska nya dagbrott tas i drift eller befintliga byggas ut. Betyder det att miljöminister och näringsminister tillsammans med regeringen nu kommer att trycka på startknappen? Vidare vill jag säga att till skillnad från tycker att det är positivt att betalar lite extra för den överskottsel som produceras av mikroproducenter. vill stötta utvecklingen av den småskaliga och förnybara elproduktionen, och den ökade ersättningen är ett sätt att få mindre kunder att investera i solceller. Slutligen vill jag fälla några kommentarer om den statliga banken . Jag tycker faktiskt att det är upprörande att nu vill inrikta sin kreditgivning på storstadsregioner och på större tillväxt- och högskoleorter. Företagskunder på landsbygden och i mindre orter har fått ett kundbrev där de uppmanas att söka sig till en annan bank. De som väljer att stanna kvar i banken får helt enkelt nöja sig med sämre service och höjda kostnader. Den statliga banken vill alltså fokusera på företagskunder i . Kunder norr om är ointressanta. Är det inte meningen att staten ska se till att det finns god offentlig service och goda lånevillkor i hela landet? Regeringspartierna har tillsammans med presenterat eller medgivit förslag som ytterligare slår undan benen för Landsbygdssverige. Jag kan nämna kilometerskatt, nedläggningen som aviseras av 100 av Arbetsförmedlingens lokalkontor, nedläggningen av som innebär en utarmning av regionalflyget samt att nu vill fokusera enbart på storstäder i södra delen av landet. Det tycker jag är väldigt tråkigt. Regeringen säger att hela ska leva, men för mig är det uppenbart att man är på väg att köra i diket när det gäller den här frågan. I detta anförande instämde (C) och (M). 152 (V): Det är lite svårt att ligga efter partiledardebatten och hålla sig till ämnet. Det har varit intressant. har i huvudsak en positiv syn på statliga företag och deras styrning i det här landet. Men staten kan via sina bolag påverka situationen på arbetsmarknaden och servicen till samhället. Långsiktighet i ägandet är av yttersta vikt för att staten ska kunna göra det bästa för medborgarna i fråga om att äga och styra sina bolag. Titta till exempel på , det statliga företag som ska förvalta och sköta om svenska folkets skogar. Jag har jobbat i de skogarna , med olika plattformar som ägarna haft för förvaltandet och skötseln. I början av min karriär jobbade jag i ett statligt verk där jag hade ett par mer av kolleger som jobbade i produktionen. Något tal om stora avkastningar var det verkligen inte. Däremot fick kommunerna och staten intäkter via löntagarna, och gällande intäkter till kommunerna var det stor skillnad jämfört med dagens mekaniserade värld. Maskinerna betalar ju inte någon skatt. Successivt har man effektiviserat skogsbruket och bolagiserat ägandet. Givetvis vill jag inte tillbaka till tid, men några saker kan ge en liten överblick av hur staten kan jobba med bättre förvaltande av våra gemensamma skogar. Varför har vi till exempel kvar skogar hos och ? Det skulle givetvis ge flera vinster av olika karaktär att samordna de som dessa verk förvaltar. Även de borde skötas av vårt gemensamma skogsbolag . Det blir lite galet när ett avkastningskrav ska uppfyllas under en konjunkturcykel där priser på råvaror sjunker. Enda vägen att gå för att tillgodose ägarens krav är då att avverka mer av den egna skogen. Det finns massor av exempel på att en verksamhet som har till uppgift att långsiktigt sköta skogen på bästa sätt inte alltid kan mätas i utdelning på årsbasis, som bestäms utifrån kapital som är bundet i form av skog och som innefattar många olika värden för samhället och dess befolkning. Vi skulle gärna se att all statlig skog samlades i ett enda bolag, där fokus skulle vara på hållbart brukande av skogens resurser och avkastning inte skulle ses som det främsta målet. Låt oss därutöver titta på försäljningar som gör enligt ett riksdagsbeslut som togs i samband med förvärvet av skogar. I beslutet står följande: ”Bolaget bör ha som inriktning att genom försäljning av mark till enskilda underlätta utkomstmöjligheterna och lokal utveckling i skogs- och landsbygd. I försäljningsaktiviteterna skall glesbygden prioriteras. kan den försålda arealen uppgå till 5–av den totala arealen i det nybildade bolaget.” Hur sköter bolaget detta åtagande? Jo, man säljer till vem som helst som har pengar. Något fokus på att ge glesbygdsbor mer möjligheter existerar inte . Givetvis finns det även bra köpare, men ursprungstanken följer man inte. Därför tycker vi att ägaren ska titta på hur vi ska jobba med ägardirektivet, till exempel i det ovannämnda bolaget. Sedan till ett annat bolag, . Samhällsservicen kan förbättras genom att man är en aktiv ägare till . I det här fallet skulle regeringen ha ett gyllene tillfälle att visa sin handlingskraft för medborgarna genom att släppa på avkastningskravet, vilket i sin tur skulle innebära att SJ kunde erbjuda säkrare och billigare kollektivtrafik. Detta skulle verkligen gynna samhället i slutändan. Givetvis ska sådana funktioner som järnvägstrafiken vara självklara saker som resenärerna kan lita på. Biljettpriserna ska vara konkurrenskraftiga jämfört med till exempel flyget eller genom att kostnaden för resan blir mindre än när man tar den egna bilen – annars väljer man inte detta miljövänliga transportsätt. Avkastningskravet missgynnar även den regionala utvecklingen, eftersom SJ tvingas prioritera bort lågtrafikerade sträckor och resenärernas behov prioriteras ned. Man blir inte mer uppmuntrad när man läser i senaste numret av tidningen om den helstatliga banken , som nämndes , och att de uppmuntrar sina kunder att byta bank. från har ställt en fråga till närings- och innovationsministern om vad han tänker göra åt saken när samhällsservicen inte fungerar inom banksektorn och där ägaren skulle kunna agera. Svaret har blivit att banken inte har något samhällsansvar. Det är korrekt. Men att man ändå skulle kunna titta på om ägaren kunde agera på något annat sätt korsar tydligen inte ministerns tankar. Det är ytterligare ett exempel på när ägaren inte är intresserad av att titta på möjligheterna att använda ägandet till samhällets och medborgarnas bästa. Jag kan inte låta bli att dra paralleller med den hårda smäll som min kommun drabbades av i Northlandskonkursen. Jag tycker faktiskt att möjligheter fanns och finns, om ägaren vill agera som en aktiv och ansvarsfull ägare till i detta fall , som har sett prisbilden för mineraler gå upp och ned i sin bransch. Det går inte att låta bli att förvånas över hur ivrig man är på att sälja ut statliga företag och statligt ägande. Man konstaterar till och med att beredskap finns för försäljning om det skulle behövas. Med detta sagt yrkar jag bifall till reservation 5 om ekonomiska mål för under beslutspunkt 6. 153 (FP): är socialliberala parti. Vi strävar efter ett samhälle där starka individer får chansen att växa, starta företag och bidra till ett utvecklat socialt skyddsnät för oss alla. Vi tror på människan och på marknadsekonomin. Vi ser värdet i en stark offentlig sektor. Men i vårt perspektiv kan det aldrig vara statens uppgift att äga eller driva företag. Företag ska ägas och drivas av människor som vågar ta risker och förverkliga sina drömmar. Staten ska finnas där som ett skyddsnät om entreprenörens drömmar inte skulle slå in. Samhället ska hjälpa upp den som har snubblat på sin resa. Staten ska inte lägga krokben för företagarna och använda sina omfattande resurser för att driva företag och konkurrera med näringslivet. Statens uppdrag är att lägga grunden för ett gott styrelseskick och upprätthålla ramverket för företagandet. Det offentliga, med sin ofantliga makt, ska inte skapa skev konkurrens genom att gynna vissa företag framför andra på marknaden. De statligt ägda företagen är en anomali. anser att staten inte annat än i undantagsfall ska driva företag. Det klarar vi företagare bäst själva. Vi företagare drog en lättnadens suck när löntagarfonderna hamnade på historiens skräphög. Men lika lite som pampar och ombudsmän kan förvalta och utveckla ett företag kan tjänstemännen på göra det. Under Alliansregeringen tog vi principiellt viktiga beslut om att avyttra ett flertal statliga bolag. Intäkterna användes sedan för att minska statsskulden. anser att ett ansvarsfullt avvecklande av de statliga bolagen efter denna modell är att föredra. Vi är dock medvetna om att ett avvecklande av det statliga ägandet är ett stort steg att ta. Det är inget som kan forceras fram utan måste ske varsamt. De företag som staten väl förvaltar ska dock känna att de verkar under en ansvarsfull bolagsstyrning, som kännetecknas av förutsägbarhet och tydliga ägardirektiv. Som företagare vet jag att det är få saker som är så negativa som osäkerhet. Under Alliansens tid i regeringsställning vinnlade vi oss om att ta fram tydliga ägardirektiv och ansvarsfulla skrivningar i de statliga företagens bolagsordningar. Genom det hållbara ägandet lyckades vi dessutom skapa förutsättningar för ökad jämställdhet i de statliga bolagen utan att behöva kvotera. Mot Alliansens långsiktiga, förutsägbara plan för ägandet av de statliga företagen står en regering som lämnar ägardirektiv via medierna som spretar åt endera hållet. Se bara på och vice statsministerns utspel om att avveckla två kärnkraftsreaktorer, med som tydlig adressat. Är det långsiktiga spelregler? Är det ryckigt och kortsiktigt? Detta har enorm inverkan på de enskilda företagen men även deras underleverantörer. De är småföretagare och medarbetare på de olika arbetsplatserna, som arbetar med alltifrån små entreprenader till elservice vid kärnkraftverken. Jag skulle vilja fråga Socialdemokraterna om detta ska ses som en ägarinstruktion till eller bara är en av testballonger. Minoritetsregeringen talar om samarbete dagarna i ända, men deras ord ekar tomt. Låt mig ta ett exempel. Hur kan regeringsföreträdare tvärsäkert hota att stänga reaktorer innan vi ens har haft vårt första möte om en energiöverenskommelse, planerad till februari? Men är vi inte här för att tala om energipolitik. Min poäng är att minoritetsregeringen är spretig och otydlig i sin politik, vilket påverkar de statliga bolagens men även småföretagens förutsättningar. Näringslivet måste förhålla sig till det regeringen gör och inte till vad den säger. Som företagare kan jag inte se att detta förhållningsätt är förenligt med en ansvarsfull företagsförvaltning, i synnerhet inte när det handlar om bolag som vi äger tillsammans, alla 9,6 miljoner svenskar, boende i vårt avlånga land. Det är ju så det är. tänker jag använda en liknelse utifrån mitt eget företagande. är i realiteten en bolagsstämma för de statliga bolagen. Vi är och representerar ägarna. Minoritetsregeringen är vår styrelse, en svag styrelse, som hos olika ägarrepresentanter söker stöd för en önskad färdriktning. Stämman sätter genom bolagsordningen ramar för styrelsens arbete. På samma sätt förordar vi att regeringen ska inhämta godkännande innan väsentliga förändringar görs i de statliga bolagens verksamhetsinriktningar, vilket även min kollega var inne på. Men, herr talman, det är varken ägarnas, stämmans eller styrelsens uppgift att detaljstyra ett bolags verksamhet och besluta om enskilda projekt eller bolagets löpande verksamhet. För detta delegerar man ansvar, i mitt företag till en vd. På samma sätt måste regeringen delegera ansvaret för den löpande förvaltningen till de statliga företagens respektive företagsledningar. vill jag utrycka ett välkomnande av utredning av hur staten agerar som ägare utifrån riskhantering och ifall regeringen ger relevant information om väsentliga risker som finns inom de statliga bolagen, särskilt då min uppfattning är att politiska beslut aldrig kan ersätta den värdeskapande kraften i enskilda individers företagsamhet. Jag yrkar bifall till allianspartiernas reservation. I detta anförande instämde (M). 154 (SD) replik: Från början hörde jag att du, , sa att staten inte under några omständigheter – jag tolkade det i alla fall så – skulle äga bolag. Sedan nyanserade du detta uttalande under anförandet, och det tackar jag för. Det finns människor, till exempel jag, som bor i glesbygd och som får viktig samhällsservice därför att det finns statliga bolag som är beredda att ge den, medan privata bolag inte ser någon kommersiell bärighet i den typen av verksamhet. Det tackar åtminstone jag för, och jag tror att många andra landsbygdsbor också gör det. Jag håller med om kritik av tidigare. Även om det i detta fall kanske gällde ett fåtal bolag – jag tror att det var ett hundratal – är trenden tydlig. Det gäller inte bara . I min hemkommun kan man inte ens få ett banklån för att köpa ett hus utanför tätorten . Även företag har svårt att få krediter. Det är naturligtvis någonting som vi måste se över. Min fråga till gäller . Vi har en samsyn när det gäller och kärnkraften. Jag skulle vilja påstå att är det mest kärnkraftsvänliga partiet i riksdag – mer kärnkraftsvänligt än . Jag läste tidigare det som står i regeringens budgetproposition. Där står det att planer på att förbereda för byggande av ny kärnkraft avbryts. Jag tänkte ställa frågan om riksdagsgrupp i kommande voteringar och omröstningar om både vårpropositioner och höstpropositioner alltid kommer att ge carte till regeringen för att avbryta utvecklingen av ny kärnkraft i . 155 (FP) replik: Jag tackar för det. Det är helt riktigt. Jag försökte förtydliga det. Det är så att säga en anomali att staten äger bolag. Beslutet att avbryta planeringen av och utredningen om förutsättningar för utbyggnad av kärnkraft har fattats inom bolaget . Vi har inte tänkt att detaljstyra . Men vår bestämda uppfattning är att detta var djupt bekymmersamt. Även jag har kommenterat detta i SVT. Det är mitt korta svar. Sedan har vi en vidare syn på frågan om expansion på kontinenten, men det kanske inte hör hit. 156 (SD) replik: har i och för sig uttalat sig. Det gör man naturligtvis med utgångspunkt i de signaler som man får från ägaren, i detta fall staten som företräds av regeringen. Men det står ändå i budgetpropositionen att planer på att förbereda för byggande av ny kärnkraft avbryts. Min fråga var helt enkelt om avser att avstå från sin möjlighet att stoppa detta tankeförbud som infördes av en tidigare socialdemokratisk regering , eller om man avser att gå på linjen att ge carte till regeringen när det gäller att lägga ned arbetet med utveckling och förnyelse av svensk kärnkraft. Vi ser kärnkraften som absolut nödvändig för den svenska basindustrin. 157 (FP) replik: Vi är djupt bekymrade över det beslut som man har tagit om att avbryta utredningen om det finns förutsättningar för att bygga ut kärnkraften. Med det sagt kommer vi definitivt inte att lämna carte till regeringen. Men jag får återkomma efter att ha talat med min riksdagsgrupp och mina allianskolleger. 158 (KD): Man kan säga att det inte är någon brist på bredden i den svenska statens innehav av bolag. Eller också är det just för stor bredd av verksamheter. Jag roade mig med att gå igenom den lista som vi fick i betänkandet och tittade lite grann på vad alla dessa statliga bolag gör. De mest kända, som jag tror att allmänheten känner till, är , , SJ och inte minst Postnord. Men vad gör till exempel ? Vet ni som är i kammaren det? Jag tycker att det är spännande att vi har ett verksamhetsområde som handlar om fastighetsförvaltning på uppdrag. Vi har som jobbar med anläggningsarbete. Vi har också utveckling och tillverkning av extemporeläkemedel. Man kan fundera på om det verkligen är statens uppgift att göra alla dessa saker. Jag kanske också ska förklara vad denna typ av läkemedel är. Det är läkemedel som skräddarsys för patienter med väldigt speciella behov. Vi har också ett företag som jobbar med lantmäteritjänster i utlandet. Det tycker jag är spännande. Man kan undra om det tillhör en biståndsverksamhet eller om det är någonting annat. Swedesurvey heter bolaget i alla fall. Det finns även ett ryskt bolag, som jag inte ska ge mig på att uttala, som ägs delvis av staten tillsammans med staden och ett holdingbolag. Om man tittar på listan med alla dessa bolag ställer i alla fall jag mig frågan: Är detta verkligen verksamhet som staten ska hålla på med? Statens uppgift är normalt inte att äga och driva företag. Men om själva formen för att äga och driva någonting i statens ägo är just företag är det klart att det är just för medborgarnas bästa man ska se i vilken form verksamheten ska bedrivas. Det sägs mycket tydligt att bolag med statligt ägande ska integrera hållbarhetsfrågor, till exempel i affärsstrategin, och ska präglas av öppenhet och föredömlighet. Bolagen ska vara föregångare i hållbart företagande genom ett långsiktigt och ansvarsfullt ställningstagande till mänskliga rättigheter, arbetsvillkor, miljö, antikorruption, affärsetik, jämställdhet och mångfald. Det kan naturligtvis ingen av oss vara emot. Det låter jättebra. Det är precis så det ska vara när det är offentligt ägda verksamheter. belyser nu i sitt arbete det långsiktiga värdeskapandet i bolagen. Det får inte vara bara ett ekonomiskt perspektiv, utan det kan finnas andra viktiga perspektiv i verksamheten just för medborgarnas skull. I betänkandet nämns och Postnord som exempel på företag där bolagens utmaningar och strategiska arbete inom relevanta hållbarhetsområden har analyserats. har utvecklats genom att nya företag har bildats utanför det offentliga ansvaret. Små bilprovningar har etablerats på platser där man har fått åka långa vägar till större tätorter för att har funnits bara där. har nya, mindre företag i samma bransch kunnat öppna upp, vilket har skapat jättebra arbetstillfällen. Men det har naturligtvis också underlättat för inte minst småföretag på landsbygden. I min valkrets kan jag nämna bland andra och , där man har stora lantbruksverksamheter i området som har ganska många typer av fordon som måste besiktigas vid olika tider . Om man jämför och posten har Postnord utvecklats på ett helt annat sätt. Där finns i stort sett ingen konkurrens. Och även om det finns konkurrens är det ofta ganska lokala aktörer som har ganska liten verksamhet, så det är ändå ingen riktig konkurrens. En viktig fråga för alla offentligt ägda bolag på alla nivåer är just hållbarheten, inte bara för det egna bolagets verksamhet. Det måste också stämma överens med det omgivande samhällets förutsättningar. kan det vara motiverat – det vet vi som har varit kommunpolitiker tidigare – med ett offentligt ägande om ingen privat aktör kan få tillräcklig lönsamhet men verksamheten ändå verkligen behövs på orten, men det är i väldigt speciella fall. Kommuner och Landsting har varit duktiga på att hålla koll på detta . Varsamheten i detta är att se vilka gränser som gäller för att i det här fallet se till statens mål, att hela ska leva och att invånare ska ha rätt till en god service var man än bor. Det ska inte gå stick i stäv med statens mål med sina olika bolag och den lönsamhet som också krävs för dem. Det är där som frågan uppstår om staten ska äga och driva vissa verksamheter eller om det är bättre att någon annan gör det. Vi kan ha en diskussion om huruvida vi ska sälja ut, om vi använder uttrycket, statliga bolag eller inte. Men det viktigaste måste vara vad som är bäst för medborgarna. Finns det en god tanke från statens sida i att ha en verksamhet just i bolagsform, låt oss då ha det, men resten kanske någon annan ska sköta. Då kan jag som kristdemokrat tillåta mig att ifrågasätta om alla de 49 bolagens verksamheter verkligen är sådana att det inte redan finns privata aktörer på samma marknad som mycket väl skulle kunna ta över dessa bolags uppgifter i vissa fall. Ett av de viktigaste instrumenten för styrning av bolag med statligt ägande är att utse väl fungerande och kompetenta styrelser. Så är det i allt företagande. Styrelser ska vara sammansatta på ett sådant sätt att de kan utföra ett ägaruppdrag utifrån affärskompetens, integritet, effektivitet och inte minst branschkunskap. Personer med olika erfarenheter, kön, bakgrund och inte minst ålder behövs för att tillgodose allt detta. Flera av de här bolagen har, som nämnts av kolleger här tidigare, särskilt beslutade samhällsuppdrag, det vill säga att bolagen bedriver verksamheter som syftar till att generera andra effekter än ekonomisk avkastning men som i övrigt bidrar till en positiv utveckling för samhället. Jag vill avsluta med att nämna ett sådant, nämligen . I samarbete med aktörer inom den så kallade sociala ekonomin, inte minst företagsutvecklarna Coompanion, har man medverkat till att företag uppstått runt omkring gruv- och mineralnäringarna och ger arbete genom så kallade arbetsintegrerande sociala företag. Det är en möjlighet som skulle kunna användas av så många fler.