prot · H3096 · 2015-09-22 00:00:00 — Detta ska, som nämnts tidigare, inte ske till priset av att antalet med sjukersättning ökar. 69 (M): Frågan om utanförskap och förtidspensionering är ytterligt aktuell. I går presenterade regeringen sin budget som inte innehöll några åtgärder för att få kontroll över de mycket omfattande kostnadsökningarna inom de olika ersättningssystemen. Det har blivit känt att dessa åtgärder ska presenteras i separat ordning – , om jag har förstått saken rätt. Det är dock besvärande att regeringen tror att man ska kunna komma till rätta med den här utvecklingen utan den typ av åtgärder som borde rymmas inom ramen för en statsbudget. När jag hör socialförsäkringsministern här kan jag inte låta bli att tycka att hon gör en ordentlig omskrivning av verkligheten. Socialförsäkringsministern sa att dessa förtidspensioneringar avskaffades efter 1997, alltså skedde det några sådana inte efter det året. Sanningen är ju att detta är en av Socialdemokraternas största illgärningar mot , att man lät utanförskapet blåsa upp till denna höga nivå , trots att ekonomin gick bra. Socialförsäkringsministern kanske inte vet – men hon borde veta – att var tionde person i arbetskraften var förtidspensionerad – ett, två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta, nio, förtidspensionerad och om igen som ingick i hela arbetskraften. Det var givetvis en följd av att man hade skapat ett system där det inte lönade sig att arbeta och där det inte fanns vägar tillbaka in på arbetsmarknaden. Tvärtemot vad socialförsäkringsministern säger valde man att automatiskt förtidspensionera stora delar av arbetskraften. Socialförsäkringsministern säger att så inte skedde. Så här stod det i en av våra stora tidningar: Handläggare på får extra betalt om de förtidspensionerar en person som är sjukskriven, trots att det inte är medicinskt motiverat. Vi kan få i bonus för varje sjukpensionär, säger en handläggare. Att detta system förekom bekräftades senare också av dåvarande generaldirektör . Den beskrivning som socialförsäkringsministern ger är alltså inte alls överensstämmande med verkligheten. Var tionde person i arbetskraften förtidspensionerades. Förtidspension användes trots att det inte fanns medicinska skäl. Man fick till och med bonus på om man förtidspensionerade personer. Det kallades för övertidsersättning, men det var en förtäckt bonus, och att så var fallet har bekräftats av själv. När man inte känner sin historia är det väldigt svårt att navigera in . Det är därför oroväckande med en regering som höjer skatter på arbete, som drar ned på drivkraften för att arbeta, som stänger vägar in på arbetsmarknaden, som låter kostnaderna i systemen rusa i väg, som tar bort kontrollstationer i systemen och som åter riskerar att skapa en situation likt den som vi hade då utanförskapet bet sig fast på mycket höga nivåer. 70 Socialförsäkringsminister (S): Som sagt var ska vi nog vara väldigt noga med fakta. , det var just fakta jag redogjorde för. fanns det lagtekniskt inte möjlighet att på grunden arbetsmarknadsskäl förtidspensionera någon. Sedan kan det ha förekommit ändå, men lagstiftningsmässigt var det inte möjligt. Däremot hade vi en situation och med väldigt höga sjuktal, bland annat som ett resultat av finanskrisen och de stora omställningarna i den offentliga sektorn i . Det hanterades sedan på ett något olyckligt sätt genom att man införde ett halveringsmål som i och för sig hade en väldigt god effekt, som man satte den korrelerande faktorn kopplad till sjukersättningarna något för högt. Det gjorde att inom ramen för sitt uppdrag hade möjlighet att bevilja förtidspensioneringar i högre grad än vad vi kanske tycker hade varit önskvärt. Jag tror nog att jag har fakta och koll på historien, , med tanke på att jag själv arbetade med dessa frågor precis . Låt oss nu hålla oss till dagens situation. – om vi nu ska ha koll på historien – hade vi de facto en borgerlig regering i det här landet med en socialförsäkringsminister som hette . Jag uppfattade att även han hade lite problem med minnet i går kring just detta. Det kan därför vara bra att jag är tydlig med den delen av historien. Sjuktalen steg 2010–2014 som man med den politik som man förde lyckades att utförsäkra 100 000 människor i sjukförsäkringen, men inte till arbete utan rätt ut i fattigdom eller till att de återföll in i sjukförsäkringen igen. När det handlar om satsningar som den här regeringen har eller inte har gjort avseende ohälsan har detta varit på regeringens agenda från dag ett av precis de skäl som jag redogjorde för. Jag kan tala om för att jag inledde samtal med arbetsmarknadens parter om de här frågorna. Det har vi också haft . satsade regeringen 100 miljoner på en förstärkning till samt satsade medel för forskning om kvinnors arbetsmiljö, för det är kvinnor som blir sjukskrivna. Dessutom satsar vi nu pengar på den psykiska ohälsan bland unga och unga vuxna, eftersom den ökar. Där satsar vi 280 miljoner . Vi aviserar i budgeten – det gjorde vi så sent som i går, om man ska vara riktigt nogräknad – 250 miljoner i förstärkning till så att de ska klara av sitt uppdrag med de tidiga prövningarna vid de tidiga tidsgränserna. Det är inte riktigt med sanningen överensstämmande, , att måla upp en bild av regeringen som handlingsförlamad i dessa frågor och att regeringen inte har koll på historien. Jag undrar ärligt talat vem det är som står här och försöker förvanska historien. Det är allvarliga och seriösa problem vi har. Det är allvarligt för individerna som drabbas, det är allvarligt för och det är allvarligt för samhällsekonomin. Jag skulle önska att oppositionen kunde kliva fram och föra seriösa samtal om de här frågorna i stället för att som väderkvarnar veva med osanningar. 71 (M): Det är starka ord från socialförsäkringsministern, ett vanligt tecken när man är pressad av fakta. I interpellationssvaret sägs följande: ”är det enbart nedsatt arbetsförmåga av medicinska skäl som ska ligga till grund för beslutet att bevilja förtidspension.” Att det sedan inte var så gör det tydligen överflödigt att tala om hur det i verkligheten var. Socialförsäkringsministern borde kunna komma till insikten att det är bättre att tala om verkligheten så som den faktiskt var än att tala om hur den borde ha varit. Sanningen är att när Socialdemokraterna styrde skedde massiva förtidspensioneringar. Var tionde person i arbetskraften var förtidspensionerad när Socialdemokraterna lämnade ifrån sig regeringsmakten . Om det bör vissa slutsatser ha dragits. Jobbskatteavdraget, hårdare kontrollstationer i sjukförsäkringen, begränsningen av a-kassan, de nya broar som byggdes in på arbetsmarknaden – allt det hade effekt. Utanförskapet pressades tillbaka. Människor kom tillbaka in på arbetsmarknaden och i arbetsförmåga. Varenda en av de reformer som Alliansen drev igenom protesterade Socialdemokraterna mot, inte bara lite utan högljutt. redogör socialförsäkringsministern för nya kostnader och nya utgifter, och dessa betvivlar jag alls inte. Problemet är inte, herr talman, att de här systemen kostar mycket. Problemet är att de är för dyra. Det blir fler människor i dem, kostnaderna ökar, sjukskrivningsperioderna riskerar att bli längre. I viljan att nå arbetslöshetsmålet kan regeringen välja att åter gömma, glömma och döma personer, precis som man gjorde och precis som de personer som jag refererade till från vittnat om. Vi får se vilka fler åtgärder som kommer på det här området. Det är tydligt att sjukskrivningarna nu ökar. Socialförsäkringsministern väljer att på klassiskt manér inte ge hela bilden. Åren 2006–2010, vad hände då på det här området? Det kan socialförsäkringsministern säkert redogöra för. Sedan kom en ekonomisk kris, och det är inte okänt vad som då brukar hända med arbetsmarknader och med människor. Det var högljutt motstånd från Socialdemokraterna mot de åtstramningar som gjordes i systemen. Valrörelsen präglades av syrliga attacker på regeringen för att den försökte hålla tillbaka utvecklingen i de här systemen. Socialdemokraterna lyckades med en del av det som de ville, nämligen att driva upp volymerna. Det var en medveten politik att skjuta hårt mot de begränsningar som fanns för att systemen skulle vara kontrollerbara. Sedan fick man till en förändring, och står vi där igen. Kostnaderna kommer att öka kraftigt framöver. Några åtgärder mot det har vi ännu inte sett. Socialförsäkringsministern behöver vidkännas vad det betyder när var tionde person i arbetskraften är förtidspensionerad, vad det gör för ett lands ekonomi, förmåga att skapa arbetstillfällen och givetvis också att finansiera välfärdens verksamheter. Känn historien, gör bättre för framtiden! 72 Socialförsäkringsminister (S): Det är, som sagt, viktigt att ha koll på historieskrivningen, men jag tror att det också är viktigt att försöka lyssna på varandra. Jag tror och hoppas, , att du lyssnade på mig när jag räknade upp de åtgärder som regeringen redan har vidtagit och som kommer att ha effekt på sjuktalen. Vi har för avsikt att komma med ytterligare reformer och insatser, som jag hoppas att vi kan ha en seriös och bra dialog kring. Som jag sa när jag avslutade mitt förra inlägg är en sjukskrivning en tragedi för den enskilde, den är kostsam för det företag som drabbas och den är kostsam för samhällsekonomin i stort. Bara för att vi har människor som är sjuka och kommer in i vår sjukförsäkring blir de inte, , per definition friska för att de blir utförsäkrade, vilket de högljudda rösterna i valrörelsen , som du refererade till, tydligt gav uttryck för. Vi hade cancersjuka som åkte ur sjukförsäkringen när de som bäst behövde stöd. Det var en av debatterna som fördes i valrörelsen , och det ledde till att man var tvungen att göra vissa justeringar. står du här och säger att det på något sätt var den socialdemokratiska oppositionen som tvingade regeringen att genomföra dessa förändringar. Det tycker jag verkligen inte är att ta ansvar. Ja, vi tycker att ett välfärdsland som ska ha, och klarar av, en sjukförsäkring som både kan ge människor trygghet vid sjukdom och vara tillräckligt effektiv för att stödja människor tidigt vid sjukfall. Det är då man har chansen att verkligen se till att människor får möjlighet att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Sannolikheten för att människor ska komma tillbaka minskar radikalt in i ett sjukfall. Därför är det viktigt att fokusera på de tidiga insatserna och rätta till de brister vi där ser. Jag tror att vi i har råd med det. Vi har råd med en human, sjyst sjukförsäkring som stöttar svenska medborgare när de som bäst behöver det. behöver sjukförsäkringen, precis som alla andra system, utvecklas i takt med att arbetsmarknaden utvecklas och förändras och i takt med att människors sjukmönster förändras. Ett bra exempel på det är att vi i numera som huvudorsak till våra sjukskrivningar har psykisk ohälsa. För några decennier sedan hade vi en helt annan bild. Det gör att de system, bland annat hälso- och sjukvården, som ska stötta människor tillbaka till arbetsmarknaden behöver se annorlunda ut. Det är det vi behöver tala om och fokusera på. Det är inga enkla problem, och på komplexa problem finns det sällan enkla lösningar. Det tarvar en seriös politisk diskussion. Det tycker jag, om jag ska vara riktigt ärlig, att den här frågan och de svenska medborgare som är drabbade av sjukskrivning förtjänar. Jag skulle önska att vi kunde landa där i stället för att stå och använda just den här frågan som slagträ i den politiska debatten. 73 (M): En del av mig har givetvis stor förståelse för att socialförsäkringsministern inte vill ha politisk debatt och ansvarsutkrävande inom sitt område. Det är naturligtvis mycket bekvämare att vara minister då. Men det är inte riktigt så demokrati och parlamentarism fungerar. Där presenterar regeringen förslag, och sedan debatterar och diskuterar man med oss i oppositionen. Att bara sitta och föra samtal på sitt kontor är inte ett tillräckligt verktyg för att styra och ta ansvar för de här systemen. Socialförsäkringsministern känner säkert till hur situationen såg ut när Socialdemokraterna senast hade tillgång till systemen, hur många som inte fick sina pengar – nu suckas det. Hon känner säkert till hur det var när köerna till för att få sin ersättning var så långa att tryggheten helt enkelt inte fanns kvar i samhället. Den hade fallerat, brutit ihop, på grund av överbelastning i systemen. Socialdemokraterna vill inte kännas vid det som de gjorde för att frisera arbetslöshetsstatistiken. Det är alltid i efterhand som saker och ting ska läggas till rätta, som när förklarade att rapporten om hur man orsakade den ekonomiska krisen borde ha kommit , eller när då hon avgick som partiledare förklarade det som var felet med bidragslinjen i stället för med arbetslinjen i partiet. Tyvärr, socialförsäkringsministern, har vi ännu inte sett vilka åtgärder som ska få kontroll över de här systemen, så att vi kan garantera varandra den trygghet som vi ska ha i ett land som . Men om det blir allt fler som behöver den här typen av bidrag, inte har ett arbete och inte kommer tillbaka till egen försörjning, då blir det också allt svårare att garantera att den här tryggheten faktiskt fungerar och är tillgänglig för alla. När vi nu ser stora kostnadsökningar förväntar jag mig ett större politiskt ledarskap än att man sitter och suckar över sina motdebattörer. Detta kräver en seriös diskussion. 74 Socialförsäkringsminister (S): Jag noterar att fortfarande tycker att det är bekvämare att tala om än om åren , då var socialförsäkringsminister och sjuktalen ökade . Jag skulle önska att man hade vidtagit åtgärder redan då. Då hade vi kanske sluppit sitta med den utveckling som vi nu får hantera. Jag skulle vilja ha några korta fakta på bordet. är det ändå tredje gången här i kammaren som jag står och talar om detta och står och säger att jag inte har redogjort för några som helst åtgärder och att vi inte har gjort någonting. Det var lite därför jag suckade. Så sent som i går sköt vi till 250 miljoner till och 59 miljoner till samordningsförbunden. var det 100 miljoner till , bland annat för en förstärkning av forskningen om kvinnors hälsa och arbetsmiljö. Vi har , för att adressera precis det här problemet, skjutit till 280 miljoner till hälso- och sjukvården avseende psykisk ohälsa och 130 miljoner avseende kvinnors ohälsa kopplat till primärvården. pågår samtal – de har pågått – med arbetsmarknadens parter. kommer vi att presentera resten av det här åtgärdspaketet. Men jag noterar att uppenbarligen över huvud taget inte lyssnar på vad jag säger. Det tycker jag är väldigt olyckligt. Det är oerhört viktigt för den här regeringen att de människor som kan och har förmåga också ska befinna sig på arbetsmarknaden. Är det så att man är sjuk ska man få stöd och hjälp för att kunna komma tillbaka så snabbt som möjligt. Det är en väldigt oroväckande utveckling vi har, och det här står absolut i toppen på min prioriteringslista, och även på regeringens. Detta behöver vi naturligtvis se som en stor samhällsutmaning och få kontroll på. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellationerna 2014/15:632 och 667 om rimliga villkor för välfärdsföretag 75 Statsrådet (S): har frågat närings- och innovationsministern om vad han vill göra för att företag även inom välfärdsområdet ska kunna utvecklas och därmed investera i kunskap, personal och modern teknik. har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att stärka villkoren för företagande inom välfärdssektorn. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska besvara båda interpellationerna. Jag besvarar dem i ett gemensamt svar. Konkurrenskraftiga ramvillkor är en grundförutsättning för att vi ska få nya, kunskapsintensiva och växande företag på alla områden. Det måste bli enklare att starta och driva företag och att kunna växa genom att investera, anställa fler eller exportera. Regeringen arbetar därför med flera olika åtgärder för att generellt förbättra företagsklimatet i . Vi har inrättat ett innovationsråd som ska bidra med förslag på insatser för att utveckla och stärka innovations- och konkurrenskraft. Vi har också tillsatt en utredning av innovations- och entreprenörskapsklimatet (dir. 2015:10) som bland annat ska se över centrala ramvillkor för entreprenörskap, innovation och omställningsförmåga. Vidare ser regeringen stora möjligheter för företag inom välfärdssektorn att utvecklas genom att stärka svensk innovationsupphandling. När det gäller välfärdssektorn anser regeringen att det är rimligt att kräva att privata aktörer som får ta del av offentliga medel kan visa att medlen kommer brukarna till godo. Välfärden fungerar inte som en vanlig marknad. Att till exempel kunna avgöra en skolas kvalitet är komplicerat jämfört med en vanlig konsumentprodukt. Att byta skola för den som är missnöjd riskerar att gå ut över elevens skolgång, och det är också svårt att i efterhand kompensera för en utbildning som inte hållit måttet. När det är svårt att utvärdera kvalitet finns det risk att vinstintresset styr åt fel håll. Ett tydligt exempel på sådana negativa styrningseffekter är att välfärdsföretag exempelvis inom äldreomsorg drar ned på bemanning för att göra vinst. Det behöver därför säkerställas att det inte ska vara möjligt att dra ned på bemanning så att det försämrar kvaliteten eller säkerheten i verksamhet inom vård, skola och omsorg. I varken , eller är det tillåtet för privata företag att driva skolor med offentlig finansiering och ta ut vinst. Eventuella överskott ska stanna i verksamheten och komma eleverna till godo. , som tillsammans med länge varit ett av få länder i världen som tillåtit privata skolföretag att göra vinstuttag på skattepengar, har påbörjat ett reformarbete som syftar till att förbjuda vinstuttag. Det innebär att snart kan stå ganska ensamt i världen med att tillåta privata företag att göra vinster på bekostnad av skolevers undervisning. Mot den bakgrunden har regeringen tillsatt en utredning om ett nytt regelverk för offentlig finansiering av privat utförda välfärdstjänster, dir. 2015:22. En utgångspunkt för de nya reglerna är bland annat att de ska underlätta för idéburna aktörer att driva verksamhet inom välfärdssektorn. har köp från idéburna aktörer inom vård, skola och omsorg skett i liten omfattning. Utredningen ska därför bland annat utreda möjligheterna att stärka idéburna aktörers ställning inom upphandlingslagstiftningen och kartlägga vilka hinder som finns ur kapitalförsörjningssynpunkt för idéburna aktörer. I många länder är idéburna aktörer den dominerande leverantören av välfärdstjänster. Som exempel kan nämnas , där den idéburna sektorn är en viktig driftsform inom hälso- och sjukvården. Det finns mycket att vinna vad gäller mångfald om fler aktörer med denna bakgrund kan involveras i utförandet av välfärdstjänsterna. För att klara välfärdsuppdraget behöver vi ta vara på den kraft och potential som finns bland annat inom den idéburna sektorn. Regeringen har påbörjat detta viktiga arbete. 76 HANS (M): Jag tackar ministern för svaret. Jag ställde en fråga till näringsminister . Jag tänkte att det var lämpligt att ställa en fråga om företags möjlighet att verka och konkurrensbegränsningar. Det gick ut på att sociala innovationer är väldigt viktiga och bidrar till att lösa samhällsutmaningar och fylla sociala behov. Historiskt sett har många av dessa innovationer visat sig avgörande för samhällsutvecklingen. Vad gäller företag som verkar i offentlig sektor kan man dock se en oroande utveckling. Det är angeläget att fokusera på att stärka innovationskraften i offentlig verksamhet för att på så sätt underlätta användning av innovationer, främst inom kommuner och landsting. Här bidrar i stor utsträckning många företag inom flera välfärdssektorer. De behöver långsiktiga och tydliga villkor för att kunna etablera sig, men också för att kunna överleva och – glöm inte det – vidareutvecklas. Möjligheten att generera vinst för sin verksamhet är helt avgörande för att kunna utvecklas och överleva. En grundläggande förutsättning är dock att de verkar på likvärdiga villkor jämfört med företag inom andra sektorer. Näringsministern var vänlig och svarade på frågan , som sig bör. Det blev svar som handlade om innovationsupphandling, satsning på life science-sektorn och omfattande insatser i övrigt, utan att det preciserades närmare. Men det fanns ingenting som handlade om företagens möjligheter att utvecklas i välfärdssektorn. Därför ställde jag motsvarande fråga i en interpellation till näringsministern. Det är sedan. Jag undrar om det kanske inte rent av är ett nytt parlamentariskt rekord i fördröjning av interpellationssvar, herr talman. Jag är glad att vi står här, nu när riksdagssäsongen har satt igång, men det brukar vara som gäller. Kanske får eller någon annan instans titta lite närmare på det. Ministern gick förbi en väsentlig del av resonemanget, nämligen möjligheten att kunna generera vinst för utveckling. Det är viktigt för många av de företag som är med och går igenom ganska krångliga upphandlingar inom landsting och kommuner. Det är små företag som ofta lever helt på marginalen. Deras möjligheter att kunna verka är väldigt avgörande. råder det en tydlig osäkerhet vad gäller deras långsiktiga möjligheter och överlevnad. I interpellationssvaret noterar jag att det i ord är mycket välvilligt, men i handling finns det mer fokus på begränsningar. Det är oroande. Det kan vara oroande för mig och för riksdag. Men det är nog allra mest oroande för de företag och de många som är anställda i företag som verkar inom välfärdssektorn. Svaret andas mer fokus på den offentliga sektorn än på företagandet. Det är ganska typiskt, och hinder går före möjligheter. Välfärdsföretagandet är bland det finaste man kan ägna sig åt. Det handlar om att göra insatser för att få många människor att må lite bättre och få våra viktigaste tegelstenar i samhällsbygget att fungera bättre. Det handlar om att få lära sig läsa och räkna och att ta hand om de människor som kanske inte riktigt fungerar av egen kraft. Därför är det en väldigt viktig resurs att ta vara på det företagande som är inom denna sektor. 77 (M): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min interpellation. Tyvärr hanterar det inte så mycket kvinnligt företagande, och det kan vara ett svar i sig. Min interpellation kom till när statsministern här i kammaren förnekade att det är kvinnors företagande som dominerar inom välfärdssektorn. Vi vet att sju av tio företag inom välfärdssektorn drivs och ägs av kvinnor. Om vi hade lika många privata företag inom välfärdssektorn som man har i andra länder i skulle vi ha många fler kvinnliga vd:ar och komma upp i en europeisk nivå. Det är just denna sektor av företagande som regeringen vill försämra villkoren för. Jag frågar: Varför vill ni strypa företagande inom den sektor som domineras av kvinnors företagande och ägande? Varför bekämpar ni kvinnors företagande och nästan springer benen av er för att subventionera företag inom byggnadssektorn där män dominerar? De får också en väldigt stor del av skattepengarna. 78 Statsrådet (S): ”Oavsett om de brister som har uppmärksammats beror på misstag, enskilda lycksökare eller är tecken på ett mer systematiskt utnyttjande av systemen är det ett politiskt ansvar att säkerställa att regelverken stramas upp. Ingen i ska behöva drabbas av brister, ojämlikhet eller dålig tillgänglighet i skola, vård och omsorg. Eftersom välfärdstjänsterna finansieras gemensamt handlar det inte om någon marknad. En marknad kännetecknas av att det sätts ett pris och en produktionsnivå där utbud och efterfrågan möts. Så ska inte välfärden fungera. Vi garanterar varandra vissa tjänster och det är behovet, inte betalningsförmågan som styr. – – – Därmed ställs också stora krav på att utforma system som gör att varje skattekrona gör största möjliga nytta. – – – Utgångspunkten kan dock inte vara att tillgodose enskilda aktörers intressen.