prot · H20969 · 2015-03-10 00:00:00 — För mig är det obegripligt varför regeringen inte kommer fram till en faktisk ståndpunkt i frågan om att göra ridsporten avdragsgill som friskvård. 94 (M): Jag måste ge mig in i den här debatten. Jag har motionerat om just ridning som friskvård under mina år i . Jag blir nyfiken när jag hör att ministern inte kan föregripa den beredning som ser över detta. Min motion avsåg att man skulle se över friskvårdsavdraget för att se om det skulle läggas till fler idrotter eller om man skulle ta bort några och att det skulle göras en utvärdering av hur friskvårdsavdraget har använts. Här vill jag återkoppla till den tidigare interpellationsdebatten om psykisk ohälsa, men också om problem i med dåliga ryggar, knän, leder och så vidare. Ridning är en alldeles utmärkt idrott om man har ont i kroppen och i själen. har det varit möjligt för arbetsgivare att bidra till olika friskvårdsalternativ för personalen. Styrketräning, fotboll och tai chi är några exempel på friskvård som arbetsgivarna kan ge till sina anställda. Med andra ord subventioneras med dagens regelverk allt från hård fysisk träning till avslappningsövningar. Men ridning faller utanför definition av aktiviteter som klassas som skattefria motions- och friskvårdsförmåner, trots dess erkänt goda effekter för både kropp och själ, som jag har sagt. Således kan man konstatera att friskvårdsstödet till anställda utifrån dagens begränsningar är väldigt godtyckligt. Mig veterligt har man inte heller sett över friskvårdsavdraget sedan det kom till för att se vilka idrotter som borde finnas med. Min åsikt – precis som – är att ridsport borde jämställas med andra former av friskvård och motion som är skattebefriade och kan subventioneras av arbetsgivare. Det är inte rimligt att exkludera en så pass folkkär sport som friskvårdsalternativ som ridningen är. Att motionsridning inte kan vara skattebefriad friskvård är väldigt dåligt motiverat också i dagens lagtext. Det enda som finns föreskrivet är att ”exklusiva sporter” utan fysisk ansträngning som kräver dyrbara anläggningar, redskap och kringutrustning inte ska omfattas av avdragsrätten. Inget av detta gäller för hästsporten, där olika former av motionsridning är en ökande sysselsättning. Därtill är det viktigt att uppmärksamma att sporten också fyller en viktig funktion för att motverka de åkommor och diagnoser som jag tidigare nämnde. Det kan handla om att man har balanssvårigheter eller att man har en funktionsnedsättning men att man tack vare ridningen kan arbeta, kanske deltid, eftersom ridningen håller igång kroppen. Ridsporten erbjuder både fysisk aktivitet och social kontakt. Det är två oerhört viktiga komponenter som i rehabiliteringshänseende visat sig vara positiva för människor med arbetsskador. Man kanske kan arbeta till viss del, men man behöver ha en träning som fungerar för just den diagnos man har. Då är ridning otroligt bra, ett alternativ bland många andra. När jag skrev motionen var min tanke att för att slippa diskussionen om dyr utrustning och att man inte kan godkänna vissa anläggningar så skulle utövandet kopplas till av godkända anläggningar. De är minutiöst noggrant kontrollerade, och på så sätt skulle det bli mycket tydligare var man får rida. Min fråga till ministern är därför: Hur ser direktiven till utredningen ut? 95 Statsrådet (S): Jag vill passa på att tacka för att hon lyft upp den här frågan och tacka för att hon engagerar sig och deltar i debatten. Det är en viktig debatt, och jag vill inte att ett relativt kort interpellationssvar på något sätt ska uppfattas som någon form av ointresse. Det är det definitivt inte. Inför valet var vi från Socialdemokraternas sida mycket tydliga med att vi ville ha en översyn av friskvårdsbidraget i syfte att se om även ridning kunde inkluderas. Det är den vi ska sätta igång med. Det är dock viktigt att påminna om att den typen av friskvårdsbidrag inte är ett stödsystem för olika idrotter, utan det handlar i första hand om folkhälsa och om arbetsmiljö. Det är i det perspektivet vi måste se det. Då kan det vara så – jag säger ”kan vara” eftersom jag inte vet – att en del av de verksamheter som förekommer kan ifrågasättas och att olika former av ridning kanske skulle vara bättre lämpade än en del aktiviteter som man får friskvårdsbidrag till. Det vet jag inte något om, men det skulle kunna vara så. På samma sätt skulle olika former av ridning vara väl lämpade som friskvård, precis som och anför i sina inlägg, och därmed väl kvala in. Det är någonting som måste tittas närmare på. Jag kan inte här ge exakta direktiv till beredningen, men vi har aviserat att en sådan ska ske. Jag tycker att det är mycket positivt och hoppas att också och tycker att det är positivt, särskilt med tanke på att det inte hände någonting i den här frågan som ledde regeringen. 96 (M): Tack, ministern, för ett fylligare svar än det som jag fick i skriftlig form. Det gläder mig mycket att ministern tar frågan på allvar. Det är en viktig fråga vad gäller människors hälsa och också ur ett jämställdhetsperspektiv. Som jag nämnde har ridsporten varit styvmoderligt behandlad. Det är tråkigt eftersom det är dokumenterat att ridsporten leder till många positiva saker. Ministern har tidigare tagit upp det medialt, och jag noterade att han så sent som sa: ”Tillgången till anläggningar ska vara jämlik och jämställd.” Ministern sa också: ”Att fler barn och unga får möjlighet att utöva idrott är en viktig prioritering för mig. Det är viktigt ur flera aspekter, inte minst ur folkhälsosynpunkt.” Det är två mycket bra citat. Jag skulle nästan ha kunnat säga dem själv, herr minister, och det är glädjande att vi tycker likadant i den här frågan. Men jag är fortfarande förbryllad över att man inte har gjort någonting åt det hela. Statistik visar att fler kvinnor än män rider. Statistik visar också att ridning är den idrott som flest flickor kommer i kontakt med. Det är början till ett folkhälsoarbete. Vi vet att om man börjar tidigt med en idrott är man mer angelägen eller motiverad att fortsätta senare i livet. Ju senare man startar, desto svårare är det att komma igång. Att ridsporten blir styvmoderligt behandlad framgår av att de kommunala bidragen sällan riktas till idrottsanläggningar som gynnar häst. Men hästsporten är så mycket mer än lokala ridanläggningar. Det är också en tävlingssport, något som genererar ett intresse för ridsporten, och någonstans måste det kunna utövas. Alla har inte en egen häst på landet. Statistiken visar dessutom att kvinnors ohälsa ökar och att friskvård motverkar just ohälsoproblem. Därför tycker jag att det är konstigt att man inte har gjort friskvården avdragsgill. Sedan kan man diskutera skattepolitiken kring detta. Jag hävdar att det är ungefär samma typ av människor som gör friskvårdsavdrag under arbetstid. Om man inkluderade ridningen i det tror jag inte att det skulle leda till ökade skatter. Jag tror att det skulle rymmas inom ramen. Det behöver alltså inte vara ett förslag som ökar skatterna. Jag hade tänkt fråga när den utredning som ministern aviserat är tänkt att bli klar, men jag förstår av svaret att utredningen ännu inte har börjat sitt arbete. Därför undrar jag när ministern avser att tillsätta utredningen och på hur . Jag har varit i kontakt med många av de organisationer som sysslar med idrott, framför allt ridsport. Som jag förstått det är både hästnäringen och över vad de tycker, nämligen att det är bra att fler sporter får friskvårdsbidrag, däribland ridning. Jag ser inte riktigt att det skulle behövas en kontakt med de idrottsliga organisationerna när vi tycker samma sak i frågan. Här handlar det om att agera. 97 (M): Jag vill helt kort skicka med ministern att anordnade ett seminarium i där samtliga partier fanns med. Som jag minns det lovade alla partier att undersöka om man inte kunde få med ridningen vad gäller friskvårdsavdrag. Det är ett medskick som jag vill göra. Titta gärna också på möjligheten att koppla bidraget till av godkända ridskolor. Det skulle göra det betydligt enklare att få med det. Jag är glad att ministern är så engagerad i folkhälsofrågor och ser med tillförsikt fram emot ett förslag där ridning som friskvård jämställs med andra sporter. 98 Statsrådet (S): Också jag är väldigt glad över att det finns stor enighet mellan oss vad gäller målet att se över friskvården och de positiva effekter som olika typer av aktiviteter kan ha, inte minst för folkhälsan. Låt mig ge en sakupplysning. Den typ av friskvård som vi diskuterar är skattefri. Det är en bra utgångspunkt. Precis som tror inte heller jag att om man inkluderade fler typer av aktiviteter det i sig skulle bidra till någon kostnadsökning. Om man till exempel red skulle man göra det i stället för att ta ut ett friskvårdsbidrag för att gå på gym. I den meningen är det ett nollsummespel, om än kanske inte i ett folkhälsoperspektiv. talar också om anläggningar, och som hon säger är anläggningarna i första hand en fråga. Jag är väl medveten om att det finns stora diskussioner om tillgången på anläggningar och vilken typ av anläggningar, sett i ett jämställdhetsperspektiv, som premieras på olika håll i landet. Det är en mycket viktig diskussion. Även om frågan är lokal kan den lyftas upp på nationell nivå för debatt. En nationell debatt skulle mycket väl kunna hjälpa till att belysa frågan och öka medvetenheten om den. Det staten kan göra på det idrottspolitiska området, inte minst för att stärka folkhälsan, är något som jag ända sedan jag tillträdde som statsråd har talat väldigt mycket om. Idrottsfrågorna måste höjas på den politiska dagordningen. har det tyvärr när idrott diskuterats i politiska sammanhang mest handlat om negativa effekter av idrott, till exempel huliganism inom fotbollen, dopning eller ”matchfixning”. Det är stora utmaningar för idrottspolitiken, men det kan inte vara det enda som politiken ska diskutera. Man kan lätt få intrycket att det inte finns någonting roligt med idrott. Men faktum är att det snarare är tvärtom. Idrott är fantastiskt roligt och bidrar till folkhälsan. Det handlar inte bara om att lyfta frågan på dagordningen utan också om att lyfta olika aspekter av idrott. Regeringen har till exempel pratat om vikten av att ha en strategi för att kunna locka hit fler idrottsevenemang. Vi har pratat om vikten av att öka jämställdheten inom idrottsrörelsen. Jag har själv haft en god diskussion och en god dialog inte minst med företrädare för . Det handlar också om att kunna stärka idrottsrörelsen som folkrörelse. Vi vet att man står inför stora utmaningar. Man har påbörjat ett strategiarbete från sida. Det är någonting som jag tror att politiken mycket väl skulle kunna vara en god partner i. Det är en viktig diskussion vi för. Det är viktigt att titta på de här frågorna ur jämställdhetssynpunkt. Jag är väldigt glad över att kunna ha en samsyn kring att idrottspolitik också är folkhälsopolitik. 99 (M): Den här interpellationsdebatten har varit väldigt glädjande för mig, och jag tror att det finns fler runt om i Ridsverige och Hästsverige som blir väldigt glada över det besked som ministern nu lämnar, det vill säga att ridning kommer att ingå i friskvårdsavdraget och att regeringen vill lyfta häst- och ridpolitiken vidare. Det gläder oss allihop på olika sätt. Precis som ministern säger är ridning en fredlig sport. Huliganismen är väldigt liten, i alla fall inom den ridsportsfär som jag känner till. Det här är ett bra tillfälle för ministern att visa på regeringens handlingskraft. Vi är överens om att frågan är viktig. ser vi fram emot lite verkstad på området. Jag ser fram emot att få veta när utredningen startar och när den beräknas vara avslutad. Jag tror att utredningen kanske inte behöver vara så himla lång den här gången, utan att vi kan komma till ett besked väldigt fort. Det här gynnar jämställdheten, jämlikheten och folkhälsan och är bra för ungdomsidrotten. 100 Statsrådet (S): Medeltida torneringar är tack och lov sällsynta , så ridning är en relativt fredlig sport. Jag ser som sagt också fram emot det här arbetet. Jag får be att återkomma med en exakt tidsplan och eventuella andra detaljer som jag kan delge . Men jag ser starkt fram emot att samarbeta med såväl som kring den här frågan. Jag tror personligen att den är väldigt viktig, inte minst för att belysa ett område där flickors och kvinnors idrottande är väldigt stort, som har anförts. Detta kan i sin tur bidra till att öka jämställdheten på hela idrottsområdet. Jag tackar så mycket för interpellationen och för en rolig debatt. Överläggningen var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2014/15:343 om snus och varumärken 101 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag kommer att säkerställa att information på snusdosor finns kvar för den enskilda konsumenten och om jag avser att värna den svenska traditionen att reglera snuset som ett livsmedel. Som bakgrund till frågan om konsumentens tillgång till information på snusförpackningar tar upp regeringens beslutade tilläggsdirektiv till den pågående Utredningen om genomförande av EU:s tobaksproduktdirektiv. EU:s tobaksproduktdirektiv avser att göra tobaksprodukter och tobakskonsumtion mindre attraktivt. Direktivets viktigaste målgrupp är ungdomar. Utredaren har genom dessa tilläggsdirektiv fått i uppdrag att utreda möjligheten att införa exponeringsförbud för tobaksförpackningar och krav på neutrala tobaksförpackningar. om tobaksrökningens skadeverkningar visar att ca 800 000 svenskar insjuknat på grund av rökning . Nästan 100 000 personer dog av samma anledning. Anledningen till tillläggsdirektiven är att regeringen anser att detta är åtgärder som kan bidra till att minska tobaksbruket och förhindra att ungdomar börjar använda tobak. Hur dessa åtgärder påverkar konsumenters möjlighet att informera sig om produkterna är något för utredaren att analysera i sitt utredningsarbete och är därför inget som regeringen har anledning att ta ställning till . Frågan om tillgång till information och innehållsförteckning på snusförpackningar är dock något som redan nu har aktualiserats med anledning av genomförandet av EU:s tobaksproduktdirektiv. Utredningen om genomförandet av EU:s tobaksproduktdirektiv lämnade ett delbetänkande . Betänkandet innehåller förslag på hur tobaksproduktdirektivet ska genomföras i . Tobaksproduktdirektivet innehåller bland annat bestämmelser om hur tobaksvaror och tobaksförpackningar får märkas. Ett av utredningens förslag innebär att det blir förbjudet att hänvisa till smak, doft eller smaktillsatser på tobaksförpackningar. Förbudet föreslås omfatta alla tobaksvaror och därmed även snus. Utredningens förslag har skickats på remiss. Syftet med att skicka ett utredningsförslag på remiss är framför allt att regeringen vill ha belyst vilka konsekvenser som förslaget kan få om det genomförs. Regeringen måste därför återkomma till fråga avseende konsumenters tillgång till information på snusdosor efter det att remissinstanserna fått framföra sina synpunkter, remissvaren analyserats och regeringen bestämt hur man tänker gå vidare med förslagen. fråga angående den svenska traditionen att reglera snus som livsmedel berör en fråga som omfattas av utredningens nuvarande uppdrag. Utredaren ska i denna del analysera och lämna förslag på en ändamålsenlig nationell reglering av snus och tuggtobak. Utredningen ska lämna sitt slutbetänkande . 102 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. De tilläggsdirektiv som ministern tagit initiativ till innebär ett uppdrag att se över möjligheten att införa både ett exponeringsförbud för tobaksprodukter och ett krav på neutrala tobaksförpackningar. Detta innebär att inte bara cigaretter utan också snus framöver kan komma att säljas under disk i förpackningar som är neutrala utan specifika varumärken. I faller snuset under livsmedelslagstiftningen vad avser krav på kvalitet, hygien och halter av potentiellt skadliga ämnen, precis som andra livsmedel. Enligt lagen finns också krav på innehållsförteckning. I övriga EU är snuset förbjudet, men har ett undantag med exportförbud, och det innebär att det är självt som reglerar snuset . Snuset kan tillverkas i andra länder för att sedan säljas i . Enligt gällande EU-rätt har man fortfarande möjlighet att smaksätta snus, precis som statsrådet redogjorde för, eftersom snuset är undantaget i tobaksdirektivet i det hänseendet. Men den pågående utredningen har tolkat direktiven oerhört snävt och menar att förvisso kan smaksätta sitt snus, men att vi inte kan märka ut smaken på förpackningen och att vi i det hänseendet faller under direktivet. Man skulle här i stället kunna göra en syftestolkning av direktivet, men det har utredaren valt att helt bortse från. Regeringen rider nu vidare på den vågen och utreder helt neutrala förpackningar utan innehållsförteckning. Utredaren menar att konsumentens rätt till information i stället kan tillgodoses med hjälp av etiketter på hyllorna. Det känner jag mig väldigt bekymrad över. Ska konsumenten vara helt beroende av att varje enskilt försäljningsställe alltid har korrekt märkning? Det måste väl ändå vara tryggare för konsumenten om märkningen finns på varje enskild förpackning? Konsumenten har nämligen rätt till information. Där tror jag att vi är överens. Det här är grundläggande. Det ska alltid finnas en innehållsförteckning på en produkt. Inte minst är detta viktigt när det gäller tobaksprodukter. Med enhetliga förpackningar finns inte heller samma incitament för producenterna att värna produkterna, och då försvinner de kanske enskilt viktigaste skydden för konsumenten. Detta är bakgrunden till att jag har frågat ministern hur regeringen kommer att säkerställa att information på snusdosor finns kvar för den enskilda konsumenten. Jag har också frågat ministern om han fortsatt kommer att reglera snuset som ett livsmedel. Jag är väldigt förvånad över att när jag ställer frågor om snuset får jag svar om rökningen. Ministern hänvisar till om tobaksrökningens skadeverkningar och siffror i den om hur många som har insjuknat och dött på grund av rökning. Detta har över huvud taget inte med min fråga att göra. Jag känner stor sympati för regeringens arbete att minska de sjukdomar som följer i rökningens spår. Men som alltid när det handlar om politik gäller det att prioritera och fokusera på rätt områden. Att då dra in snuset i en mängd restriktioner när man vill komma åt rökningen är helt fel väg att gå. Anledningen till att har en relativt låg andel rökare och en relativt låg andel döda i lungcancer är att många svenskar snusar. Mot bakgrund av detta vill jag fråga statsrådet: likställer statsrådet rökning med snusning när all existerande forskning visar att snus inte ger upphov till tillnärmelsevis lika stora skador? 103 Statsrådet (S): Anledningen till att jag också berörde rökningen i interpellationssvaret är att rökningen är en stor anledning till det framtagna tobaksproduktdirektivet men också en viktig del i den utredning som pågår om till exempel neutrala tobaksförpackningar. Jag likställer inte alls cigaretter med snus. Det är, precis som påpekar, en stor skillnad inte minst i hälsoeffekterna. tycker jag debatten far iväg. Det är viktigt att påpeka att snus precis som annan tobak är en produkt som är skadlig för folkhälsan. Det är också därför som den omfattas av ett stort antal regleringar. Det handlar till exempel om bestämmelser om marknadsföring, varningstexter, begränsning av handel med mera. Det är också med den utgångspunkten som tobaksproduktsdirektivet har utformats som det har gjorts när det gäller snuset. Det är också anledningen till tolkningen av den utredning som har gjorts. får vi se vad remissinstanserna säger innan ett slutgiltigt förslag kan utarbetas. Det är ändå viktigt att framhålla att snus inte på något sätt är någon hälsoprodukt. 104 (M): Jag är glad att vi kan konstatera att vi inte kan likställa cigaretter och snus. Jag är därför fortfarande lite förbryllad över att statsrådet kommer in på rökningen i svaret om snusningen, men det kan vi nu kanske lämna därhän. Jag skulle jättegärna vilja att folkhälsoministern förtydligar på vilket sätt han menar att snus är farligt för folkhälsan. Det finns lite olika syn på det i vetenskapen. Jag tänkte gå in lite ytterligare på direktivet. Regeringen skriver i sina direktiv att det är högst tveksamt om ett exponeringsförbud är förenligt med tryckfrihetsförordningen eftersom tobaksförpackningen är en tryckt skrift. Det är också tveksamt om förbudet är förenligt med varumärkeslagstiftningen. Om man inte använder sitt varumärke kan man tappa skyddet för det. Om man inför de regler som regeringen uppenbarligen vill ha på plats och som man har initierat med utredningen kan företagen därmed gå miste om sina immateriella egendomar. Det för tankarna till en rätt allvarlig kränkning av äganderätten så som den definieras i för de mänskliga rättigheterna. Även detta är regeringen medveten om. Den skriver om det i sina direktiv. Det lagstadgade varumärkesskyddet och äganderätten gynnar producenterna. Men de utgör ett väldigt viktigt skydd för konsumenterna. Producenten vill skydda sitt varumärke, men konsumenterna å sin sida är snabba att straffa ett varumärke som inte sköter sig. Dagens lagstiftning innebär alltså ett skydd för konsumenterna och en säkerhet i att det finns en kvalitetsprodukt i den vara som de köper. Om varumärkena försvinner och ersätts av statligt designade neutrala förpackningar, vilka incitament har då producenterna kvar att tillhandahålla de bästa produkterna? Är ministern förberedd på en situation där hårt kontrollerade och reglerade svenska produkter ersätts av omärkta produkter producerade i utlandet? På vilket sätt skulle det gynna konsumenterna? 105 Statsrådet (S): Det är väl verifierat att snus har negativa effekter på hälsan. Det handlar om både effekter på hjärt-kärlsystemet och effekter på till exempel tandhälsan. Det går inte på något sätt att säga att snus skulle vara en hälsoprodukt. Därmed är inte sagt att de negativa effekterna för folkhälsan skulle vara likställda med dem från cigarretter. Det är inte heller någonting som jag har sagt vare sig eller tidigare. När det gäller de frågor som specifikt tar upp om förpackningar, varumärkesskydd och så vidare är det frågor som utredningen ska ge svar på. Med det delbetänkande som redan har levererats går det också en remissrunda. Vi avvaktar helt enkelt de remissinstanserna. Det finns också ett uppdrag för utredningen att titta över regleringen av snuset som sådant och hur man kan få en reglering som är optimal utifrån de olika aspekter som man behöver ta hänsyn till. Också det är någonting som vi får se fram emot att ta del av när utredningen är klar. 106 (M): Politik handlar inte sällan om intresseavvägningar. Kan det i folkhälsans namn vara värt att kränka äganderätten? Regeringen har gett utredaren i uppdrag att svara på just den frågan. Möjligtvis kan det vara motiverat att ställa den frågan när det gäller rökning. Men när det gäller snusning, som många hävdar indirekt bidrar till att förbättra folkhälsan genom att möjliggöra för människor att sluta röka, ställer jag mig väldigt frågande till regeringens initiativ. Jag är uppriktigt bekymrad över att regeringen till synes medvetet behandlar snus och cigaretter på liknande sätt och att man hänvisar till rökningen när man försöker införa åtgärder även för snusningen. Jag är också bekymrad över att man envisas med att bortse från konsumentperspektivet. Tydlig märkning och tydlig innehållsförteckning är några av de viktigaste skydden för konsumenterna. Att kunna straffa varumärken som inte sköter sig är kanske ett av konsumentens viktigaste vapen. tycks det mig som att regeringen vill avväpna konsumenterna. Jag hoppas att man inte lyckas med det. 107 Statsrådet (S): Jag kan bara konstatera det som jag har sagt i mina inlägg. Synen är att snus är tobak. Tobak omfattas av regeringens övergripande tobakspolitiska mål, det vill säga att minska allt tobaksbruk och förhindra att ungdomar börjar använda tobak.