prot · H20969 · 2015-03-10 00:00:00 — Det är när det inte ges tillräckligt med ekonomiska medel som bekämpningen inte fungerar. 41 Klimat- och miljöminister (MP): Det känns som om vi har haft debatt om en liknande fråga förut. Jag har också svarat på de frågor som ledamoten ställt och som ingalunda gav till svar att det här inte på något sätt har någon medfinansiering från staten. Även den tidigare regeringen – som förvisso inte hade någon miljöminister som hette ; han var den förrförrförrförra miljöministern – med miljöministrarna drev på slutet att det skulle göras en nedtrappning eller ett avslut av det särskilda statliga anslaget, för att i stället övergå till mer av en regional samfinansiering där man också hade den statliga kanaliseringen av pengarna via till exempel landsbygdsprogrammet. Precis som jag redogjorde för i svaret fanns det tidigare pengar under landsbygdsprogrammet. Den nuvarande regeringen jobbar med att fortsätta ha ett landsbygdsprogram som skapar flexibla finansieringsmöjligheter, där regionen kan utveckla olika metoder som man tror på, vill ha och behöver för olika typer av naturhantering. Jag vill verkligen betona att jag och regeringen ser det väldigt stora problemet med den här typen av myggor. Jag förstår att en del kan göra sig lite löjliga och säga att mygg är väl ingenting för oss politiker utan är något helt naturligt i den svenska sommaren. Men jag är helt medveten om att detta handlar om en väldigt allvarlig och extraordinär typ av myggsituation som inte alls kan jämföras med vanliga myggor på andra ställen. Det är dock precis som säger så att det finns andra ställen i som också har den här problematiken. Där kan vi konstatera att man från de regionala insatserna har lyckats mobilisera både resurser och en struktur för vilka metoder man vill använda. Man kan även där använda BTI, det är ju sådant som godkänns , men vi ser också att den metoden inte är allena saliggörande. Med tanke på fråga och frågeställningar kring andra bekämpningsformer trodde jag att även han såg att det måste finnas alternativ. Det finns ju andra sätt. Jag har själv varit i kontakt med när det gäller områdena kring nedre , och deras djuplodande rapporter handlar om att man till exempel också bör använda ökad del av hävd för att säkerställa att myggkoncentrationen sjunker. Det finns även andra metoder. Jag vill återigen betona att regeringen inte har för avsikt att inte på något sätt medfinansiera, men man vill inte ha ett särskilt mygganslag just för nedre . Det är också en linje som den förra regeringen hade i sina skrivningar, och vi trappar därför ned det medfinansieringsanslaget. Vi har också godkänt fortsatt bekämpning med BTI så att det inte råder någon oklarhet om det, även om jag förstår att interpellanten gärna står och debatterar frågan. 42 (KD): Jag blir ändå inte riktigt klok på det här. De som jobbar med det här projektet där uppe är på det klara med att man behöver en viss budget för att klara en långsiktighet. Det blir ju inte jätteproblem . Det går lite upp och ned, men man säger att man behöver ha en budget på ungefär 12 ½ miljon vid nedre för att klara av det och kunna bygga upp en buffert. Vissa år kan det nämligen kosta 20 miljoner. Skulle vi följa det som den förrförra ministern slog fast skulle vi behöva höja till motsvarande 6 miljoner. Att regeringen i det läget nu väljer att gå från 4 miljoner till 3 miljoner är ett rejält avsteg från principen och någonting som oroar ortsboende, för det här är en stor plåga. När det är som värst kan varken vuxna eller barn gå ut. Inte ens tamdjuren går ut; det är en olidlig situation. Det här är den enda metod som visat sig fungera. Det finns slåtter och bete, men om man tittar på forskningen ser man att det egentligen inte finns någonting annat än BTI som biter, även om det kan minska en del med andra sätt. Då är det ett oroande besked att regeringen nu kommer att dra ned . Det andas också i svaret något slags misstanke om negativa ekologiska effekter. Det visar sig att det råder i princip konsensus att det är svårt att över huvud taget hitta några sådana effekter. Därför är det också viktigt att se till att den här bekämpningen får fortsatt möjlighet att utvecklas, och att man tittar på andra länder och ger resurser som man bevisligen har fått på andra ställen. SIT är en metod som används framgångsrikt när det gäller bekämpning av en viss typ av flugor och även en viss typ av mygg. Det forskas på det här. Man har kommit ganska långt med den metoden i exempelvis , , och – är också på gång. Där använder man den här metoden. Men är det så att det här inte görs av sig självt. Det krävs forskning. Den här myggan, sticticus, har vi i . Vi kan inte räkna med att någon annan gör jobbet. Vi pratar alltså om 5–6 miljoner i forskning i ungefär . Min konkreta fråga är: Är inte detta en väldigt bra sak att satsa på? De alternativa metoderna har ju visat sig ha ringa eller ingen betydelse. Kor är i och för sig trevliga att titta på, men när de trampar i våtmarkerna blir det en perfekt miljö för myggen, så att de kan komma i en ännu större omfattning. Detta har visat sig vara ett slag i luften. Därför kommer frågan om SIT-metoden tillbaka igen och också frågan om var pengarna ska tas ifrån nu när regeringen minskar sitt ansvarstagande i stället för att öka det, som man borde göra. 43 Klimat- och miljöminister (MP): har ställt frågan om hur vi ser på SIT-metoden. Jag konstaterar och är glad och stolt över, som klimat- och miljöminister, att vi har stora forskningsanslag också på miljösidan i . Forskningsmedel kan sökas av forskare, och det är forskningsfinansiärerna som kan bedöma det på ett riktigt sätt. Jag tror inte att jag som minister ska stå här och uttala mig om vilka forskningsprojekt som är lämpliga att ha i alla delar, utan vi har forskningsinstitutioner som är mycket väl lämpade att göra de bedömningarna. Det känner jag mig väldigt trygg med. Jag konstaterar att metoden globalt sett finns och är intressant. Jag följer naturligtvis med intresse vad som händer när det gäller eventuella tillämpningar som metoden skulle kunna ha i . Jag konstaterar att oppositionen nu har ett väldigt högt tonläge i fråga om att man ska slå vakt om ett särskilt mygganslag i den statliga budgeten. Det är en princip som avviker från den princip som alliansregeringen hade. Man sa faktiskt just att man skulle avveckla den typen av anslag och i stället föra ut det här tydligare till de regionala aktörerna. Det handlar också om att kunna vara mer flexibel med de olika förvaltningsformer som passar för det tydliga lokala målet att minska den olägenhet som skapas av den här typen av extremt jobbiga och aggressiva översvämningsmyggor. Det är en metod som har fungerat väl på andra ställen i . Och som jag förstår det finns det ett fungerande samarbete mellan länsstyrelser och kommuner också i området runt nedre . Jag är som minister mån om att det samarbetet ska få en möjlighet att gå i bräschen och vara det som faktiskt definierar vad som är den bästa metoden för det området. Regeringen godkänner BTI även , men vi ser att det inte biter tillräckligt bra alla gånger. Därför kan det inte vara en långsiktig metod. Man måste titta vidare på alternativa sätt. Och det finns andra metoder som man tittar på lokalt. Jag tycker att vi här i ska slå vakt om att man lokalt ska få ha det här samarbetet och sätta de målen i stället för att stå upp för något slags konstig princip om att det i statsbudgeten måste finnas ett särskilt mygganslag. 44 (KD): Ett särskilt mygganslag kan man diskutera. Det vore inte fel, med tanke på den uppbackning som det här arbetet får i andra länder. Men det viktigaste, herr talman, är att pengarna kommer fram. Det blir en otrolig besvikelse för de drabbade – det är tiotusentals. Det har varit en princip med en 50-procentsfinansiering från staten som beror på att man har gått igenom de områden där myggen produceras. Att man minskar detta är väldigt beklagligt. Jag hoppas att regeringen och ministern kan ändra sig på den punkten. Det är i som står för den här forskningen. Då behöver man faktiskt respektive regerings stöd. Faktum är att miljöministern kan göra en riktigt rejäl insats för detta genom att själv tränga in i det här och vara med och ge stöd från officiellt håll. Annars kommer inte den här forskningen att bli till. Ministern ifrågasätter om det är en långsiktig metod. Ja, men det är den enda som finns. De andra metoderna, hävd eller bete, är ett trevligt komplement, men det visar sig enligt en ny vetenskaplig studie i tidskriften att de har ringa betydelse. Det viktiga är nu att det här får fortgå och att regeringen fortsättningsvis stöder forskningen och inte backar undan för den ekonomi och de medel som krävs för att det här ska kunna fungera. 45 Klimat- och miljöminister (MP): Jag får tacka för ännu en upplysande interpellation kring stickmyggsproblematiken i nedre . Jag är mycket väl medveten om problemet. Jag ser också att vi har flera strukturer att jobba från. Inte minst är vi, naturligtvis, en stor forskningsfinansiär. Det finns forskningsinstitutioner som är redo att bearbeta ansökningar, om det finns sådana när det gäller den svenska och faunan. Men det finns också ett fortsatt arbete att göra, inte minst regionalt och lokalt. Samarbetet behöver stärkas när det gäller att utvärdera metoder och hitta de bästa lösningarna. Självklart är staten med och backar upp i bakgrunden för att säkerställa att arbetet kommer till. Det är väldigt viktigt. Men jag tror att vi hittar de bästa metoderna om vi låter de regionala organen, även länsstyrelserna, som är en förlängd arm av staten, vara med och vara delaktiga. Och, som sagt var, när det gäller finansieringen trappar vi ned det särskilda anslaget för att i stället se till att det finns andra sätt att stödja det regionala arbetet, till exempel som den tidigare regeringen gjorde, via landsbygdsprogrammet. Jag tackar för debatten. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellationerna 2014/15:273 och 316 om förstärkning av jämställdhetsbonusen 46 Socialförsäkringsminister (S): har frågat mig när jag avser att påbörja och slutföra det nödvändiga lagstiftningsarbete som krävs för att beslut om förstärkt jämställdhetsbonus ska verkställas. har frågat mig hur jag och regeringen avser att tillgodose tillkännagivandet från om den förstärkta jämställdhetsbonusen. Regeringen beskrev i budgetpropositionen sin syn på jämställdhetsbonusen, det vill säga att den inte har haft avsedd effekt på fördelningen av föräldrapenning mellan män och kvinnor. De utvärderingar som har gjorts indikerar att bonusen inte har påverkat hur föräldrarna fördelar föräldrapenningen mellan sig. Trots att bonusen funnits har många föräldrar fortfarande mycket låga kunskaper om bonusen. Regeringen anser att avgörande steg behöver tas för att uppnå ett mer jämställt nyttjande av föräldrapenningen. Barns rätt till båda sina föräldrar måste stärkas. har reserverade månader i föräldrapenningen haft positiva effekter på mäns uttag av föräldrapenningen. Regeringen vill därför att av föräldrapenningen ska reserveras för vardera föräldern för att på så sätt stimulera ett mer delat ansvar för barnen. har beslutat om ett tillkännagivande om att förstärka jämställdhetsbonusen. 47 (M): Jag vill inledningsvis tacka statsrådet för svaret. Jag ställde den här interpellationen , alltså för lite drygt en månad sedan. Svaret har blivit fördröjt, men bättre sent än aldrig, naturligtvis. Kanske är det lite av en ödets ironi att interpellationen berör en fråga kantad av dröjsmål, nämligen förstärkningen av den jämställdhetsbonus som fattade beslut om när Alliansens budget gick igenom. Vi står här , , och regeringen har fortfarande inte överlämnat någon proposition eller sagt när man tänker överlämna en sådan. Man har inte ens sagt huruvida man tänker göra det eller inte. Jag vill gärna förtydliga en sak i debatten: Den här interpellationen handlar inte om antalet pappamånader. Den handlar egentligen inte ens om vad regeringen har för uppfattning i sak om jämställdhetsbonusen, för det känner vi till . Nej, den här debatten handlar om enda sak: När tänker regeringen genomföra det nödvändiga lagstiftningsarbete som krävs för att beslut om förstärkt jämställdhetsbonus ska verkställas? Jag hoppas att den här debatten kan fokusera på den viktiga sakfrågan. En utgångspunkt för vårt parlamentariska system är att regeringen så långt det bara är möjligt och med den skyndsamhet som respektive beslut kräver ska tillgodose tillkännagivanden. Det är ingen nyhet, utan det är en fastlagd praxis sedan åtminstone . En del tillkännagivanden kan ta tid att hantera. Det kan vara komplicerad materia att titta på; det kan vara ett omfattande utredningsarbete som krävs. Det kan ibland vara så att lagstiftningar står mot varandra. Då behöver man en viss beredningstid. Å andra sidan kan det ibland vara väldigt enkelt att tillgodose tillkännagivanden – till exempel i det här fallet. Det är ingen omfattande ny reform som har bett om, utan det är en existerande reform som har funnits ända . Det är en ändring som i och för sig är viktig för väldigt många föräldrar och familjer där ute men som egentligen är av teknisk karaktär. Det borde faktiskt inte vara någonting som ska behöva dra ut så här . Jag blir faktiskt lite oroad över hur regeringen ska kunna få saker gjorda med tanke på att det finns gott om frågor som är betydligt mer komplicerade än denna och kräver mer utredningsarbete. Varför är då detta viktigt? Jo, för det första för att jämställdhetsbonusen betalades ut till 230 000 personer. Många av dem skulle med den här förstärkningen få högre bonus och därmed ha starkare ekonomiska incitament för att dela mer lika på föräldrapenningen. För det andra har genom budgetbeslutet valt att avsätta resurser . Pengarna finns alltså redan där. Det finns risk att de blir innestående om inte regeringen verkställer beslutet. Det är därför som det här tillkännagivandet inte går att jämföra med många andra. Det här är inte någonting att se över, återkomma om eller utveckla, utan det är ett skarpt tillkännagivande som syftar till en reform som det redan finns finansiering för. Mot bakgrund av svaret ställer jag fortfarande den fråga som jag inte tycker har besvarats, nämligen när regeringen tänker verkställa det som har beslutat om. Jag måste också fråga: Vad är det egentligen som tar så för regeringen att man efter tre månaders arbete inte ens har lyckats avisera en proposition i frågan? Vad är det för komplicerade juridiska överväganden eller svårartade tekniska problem som upptar så mycket av regeringens tid? Jag hoppas att socialförsäkringsministern vill ta tillfället i akt att berätta om detta. 48 (M): Jag vill inleda med att tacka för svaret men också med att vara tydlig. Den här interpellationen, eller de här två interpellationerna, handlar varken om en tredje öronmärkt månad eller om vad regeringen tycker i sak om jämställdhetsbonusen. Det råder det nämligen inte så stort tvivel om; det är rätt välkänt . Frågan handlar snarare om när regeringen tänker överlämna en proposition om en förstärkt jämställdhetsbonus och verkställa fattade beslut. Det har gått sedan en majoritet i röstade för en förstärkt jämställdhetsbonus. I Strandhälls svar framkommer att frågan just nu bereds i . Det regeringen behöver genomföra är en mindre, okomplicerad ändring av lagstiftningen. Att ärendet fortfarande bereds tycker jag är rätt anmärkningsvärt. Vad är det egentligen som tar så för regeringen att bereda? För att ta ett jämförande exempel: Den särskilda nedsättningen av arbetsgivaravgifterna för unga som också biföll – som jämställdhetsbonusen – valde regeringen att överlämna en proposition om . Frågan är varför regeringen dröjer med att verkställa beslut om just jämställdhetsbonusen när man har hunnit bereda andra beslut som är tagna . Låt mig kort få ta bakgrunden. Vi vet att kvinnor tar ut huvuddelen av föräldraledigheten, att de tar ett större ansvar för hemarbetet och att många också går ned i arbetstid. Detta får såklart negativa konsekvenser för lönen och för kompetens- och karriärutvecklingen men också för den framtida pensionen. Genom jobbskatteavdraget, som gynnar kvinnor mer än män, genom RUT-avdraget och genom rekordstora jämställdhetssatsningar på nästan 2,6 miljarder nådde vi konkreta resultat för jämställdheten. Vi vill såklart fortsätta bidra till jämställdhetsarbetet. föreslog vi därför en förstärkning av bonusen för att öka mäns och kvinnors drivkrafter att fördela föräldrapenningen mer jämlikt. valde att ställa sig bakom Alliansens förslag. Trots att fattade beslut har ingenting hänt. Jag har tidigare ställt en skriftlig fråga till socialförsäkringsministern där jag önskat svar på när regeringen avser att påbörja och slutföra det arbete som det innebär att få igenom den lagstiftning som krävs. I svaret säger socialförsäkringsministern att tillkännagivande vägs in i beredning av frågan men att regeringen ännu inte har fattat beslut. Samma svar får vi nu i denna debatt. Enligt den konstitutionella praxis som vuxit fram bör regeringen tillgodose tillkännagivanden och verkställa det beslut som fattat och som faktiskt gäller . Låt mig vara tydlig. Det här handlar om en okomplicerad lagändring som borde gå att bereda skyndsamt eftersom redan gjort den politiska bedömningen att ändringen ska genomföras. Min fråga till statsrådet är därför: När tänker regeringen tillgodose beslutet från om den förstärkta jämställdhetsbonusen? 49 (S): Det har bara gått några månader sedan valet; ändå är budskapet nu att det har tagit väldigt . Jag kommer ihåg de två förra mandatperioderna och att det var en del saker som tog då också. Jag tänker framför allt på fas 3. kom tillkännagivandet från att vi skulle stoppa anvisningarna till fas 3 eftersom det inte fungerade – det ledde inte till att vi fick ned arbetslösheten, utan det blev bara förnedring för ungefär 35 000 arbetslösa människor. Det gick , och har vi haft ett val. Vi lever fortfarande under fas 3. Det beror på att vår budget tyvärr inte gick igenom och att vi lever enligt det gamla. Därför tycker jag att det är lite märkligt att man i det här sammanhanget talar om att det skulle ha tagit väldigt , när man kunde hålla på med fas 3 utan att göra någonting trots att krävde det och trots att det visade sig att det inte fungerade, att det var en ineffektiv och dyr åtgärd som låste in människor. Jag tycker alltså att det är väldigt märkligt att man har svängt i den här frågan. Om vi tittar på jämställdhetsbonusen kan vi se att den inte har fått någon effekt. Vi har haft den ända , och den har inte lett till att fler pappor har tagit ut föräldraledighet. Därför tycker inte jag att detta är den mest prioriterade reformen. Det är klart att regeringen ska följa beslut, men om man ser till prioriteringsordningen borde det ju vara det som har visat sig fungera väldigt bra som man ska lyfta fram, inte det som har fungerat dåligt. Den här reformen kostar ju pengar, och om den inte ger någon effekt är frågan om detta bör stå högst på prioriteringslistan. Det finns såklart med i regeringens arbete eftersom man följer beslut. Jag tycker inte att det är helt oväsentligt att ta upp föräldraförsäkringen i sammanhanget. Målen med jämställdhetsbonusen var att man skulle öka jämställdheten. I praktiken handlar det om att fler pappor skulle ta ut föräldraledighet. analys visar tydligt att de vikta månaderna – de kallas pappamånader, men de innebär att är vikta för vardera föräldern och måste tas ut för att inte brinna inne – har haft effekt. Man kan se tydligt att det har fungerat. Frågan är: Var hade vi varit utan dessa vikta månader? Jag är rädd för att det hade sett betydligt värre ut, trots att det är stora problem. Därför borde det rimliga steget vara, om man nu verkligen vill få ett mer jämställt uttag, att man går vidare med ytterligare en vikt föräldramånad. Jag är övertygad om att efter en sådan reform kommer vi att ha sett en förändring. kan man se att förändringen väldigt nära har följt de två månaderna. tar män ut av dagarna. Det är tyvärr inte riktigt så många dagar i praktiken eftersom många kvinnor tar ut obetalda dagar. I praktiken är det av dagarna som kvinnor är hemma. Men om man ser till betalda dagar tar alltså männen ut . Det följer ganska nära de så kallade pappamånaderna. Jag tycker inte att det är oväsentligt att man tar upp den här frågan i detta sammanhang om man verkligen vill öka det jämställda uttaget och att regeringen ska prioritera det som fungerar. 50 (S): Vi hörde inledningsvis från interpellanterna och att de avböjde en debatt om själva föräldraförsäkringen, jämställdheten och den kontext som vi ändå brukar placera dessa frågor i. Men utöver den specifika frågeställning som båda interpellanterna hade angående tillkännagivandet anför både och en beskrivning av jämställdhetsbonusens tilltänkta effekter som jag tycker bör bemötas och också sättas i en bredare kontext. Låt mig börja med att den enskilt viktigaste reformen för att få ett mer jämställt samhälle och arbetsliv är att få ett mer jämlikt uttag av föräldrapenningen. Så långt verkar vi vara tämligen överens. Det bådar gott . Jag hoppas därför att de partier och ledamöter som faktiskt menar allvar med sina jämställdhetsambitioner också tar ansvar för att reservera ytterligare tid för vardera föräldern i föräldraförsäkringen. Vi vet att både första och andra månaden har gett effekt för ett mer jämställt uttag, som vi hörde här alldeles från föregående talare. Jag vill också vara noggrann med att understryka att det är långt ifrån tillräckligt, men det har bevisligen gett effekt. Därför är det också hög tid att ta nästa steg. Någon sådan effekt av jämställdhetsbonusen kan inte fastställas. Därför är det viktigt att se till båda delarna. Hur gärna och än vill att en utökad jämställdhetsbonus ska ha effekt på jämställdheten finns det helt enkelt inga belägg för att den vare sig har haft eller kommer att ha en sådan inverkan. Låt mig vidare konstatera att gjorde en undersökning om föräldrarnas kunskap om jämställdhetsbonusen och hur den påverkade föräldrarnas uttag av föräldrapenningen. Där kan vi se att av föräldrarna inte hade kännedom om bonusen, och tre fjärdedelar av dem som hade kunskapen uppgav att det ändå inte har påverkat dem att fördela uttaget mer likt. Till bilden kan vi också addera det vi vet, nämligen att kvinnor som har högre inkomster än sina män ändå är föräldralediga i betydligt högre utsträckning. Detta avslöjar, menar jag, att det ojämställda föräldrapenningsuttaget inte bara handlar om löneskillnader mellan kvinnor och män, utan att det i grund och botten handlar om betydligt mer djupgående förklaringar om könsnormer, som naturligtvis också påverkar löneskillnaderna. Det ska vi vara på det klara med. En bonus som ekonomiskt incitament för jämställdheten är ett tämligen tunt plåster på ett djupt sår. Det är något som snarare sanktionerar om ojämställda löner och villkor på arbetsmarknaden än faktiskt tar itu med de ojämställda strukturerna. Ytterligare reserverad tid för vardera föräldern i föräldraförsäkringen – till att börja med en så kallad tredje pappamånad – är ett träffsäkert instrument och därför inte bara mer angeläget utan också betydligt smartare än att utöka en bonus där vi faktiskt inte kan fastställa den effekt som och far efter i sina interpellationer. Det behöver vi ha klart för oss när vi diskuterar föräldraförsäkringen. Vår viktigaste uppgift måste trots allt vara att använda våra resurser på ett sådant sätt att vi faktiskt åstadkommer resultat för jämställdheten och värnar barnens rätt till båda sina föräldrar. 51 FINN (M): Den här interpellationen handlar inte så mycket om sakfrågan som om formfrågan. Det är ganska tydligt när vi nu har icke-socialistisk majoritet i att man också har en icke-socialistisk budget att hantera.