prot · H20972 · 2015-03-13 00:00:00 — att (MP) avsagt sig uppdraget som ledamot i riksdagsstyrelsen och att (MP) avsagt sig uppdraget som ersättare i riksdagsstyrelsen . Kammaren biföll dessa avsägelser. § 2 Anmälan om kompletteringsval Talmannen meddelade att riksdagsgrupp anmält som ledamot i riksdagsstyrelsen och som ersättare i riksdagsstyrelsen . Talmannen förklarade valda till § 3 Anmälan om gruppledare för partigrupp Talmannen meddelade att partigrupp anmält (MP) som gruppledare för partigrupp . § 4 Anmälan om ersättare för gruppledare för partigrupp Talmannen meddelade att partigrupp anmält (MP) som ersättare för gruppledare för partigrupp . § 5 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2014/15:347 Interpellation 2014/15:347 Utökade skjutövningar i av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Klimat- och miljöministern har inte möjlighet att besvara interpellationen inom anvisad tid på grund av redan inbokade engagemang. Interpellation 2014/15:354 Interpellation 2014/15:354 EU-lagstiftning om könsfördelning i bolagsstyrelser och fackföreningar av (FP) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa. Interpellation 2014/15:360 Interpellation 2014/15:360 Skatteutjämningssystemet och bostadsmiljarden av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2014/15:362 Interpellation 2014/15:362 Ett eventuellt godkännande av giftiga bly- och kadmiumfärger i EU av (C) Interpellationen kommer att besvaras . Klimat- och miljöministern har inte möjlighet att besvara interpellationen inom anvisad tid på grund av redan inbokade engagemang. Interpellation 2014/15:370 Interpellation 2014/15:370 Tolkning av begreppet särskilt ömmande skäl av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa. § 6 Anmälan om faktapromemoria Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2014/15:FPM19 Meddelande om hållbar utvecklingsfinansiering KOM(2015) 44 till utrikesutskottet § 7 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2014/15:58 till civilutskottet 2014/15:63 till justitieutskottet 2014/15:65 till utrikesutskottet 2014/15:OSSE1 till utrikesutskottet § 8 Svar på interpellation 2014/15:344 om försvarets användning av brandskum med giftiga kemikalier 1 Försvarsminister (S): har frågat mig vilka åtgärder jag har vidtagit och vilka åtgärder jag kommer att vidta för att försvaret ska sluta använda brandskum som innehåller giftiga kemikalier. Regeringen och Försvarsmakten har en hög ambitionsnivå när det gäller att minimera miljöeffekterna av Försvarsmaktens verksamhet. Enligt förordningen med instruktion för Försvarsmakten ska myndigheten bidra till att det generationsmål för miljöarbetet och de nationella miljökvalitetsmålen som fastställt nås. För att åstadkomma detta har Försvarsmakten bland annat antagit en egen miljöpolicy och egna miljömål. Försvarsmaktens miljöfarliga verksamhet prövas vidare enligt bestämmelser. Regeringen och Försvarsmakten tar frågan om de högfluorerande ämnenas miljöeffekter på stort allvar. sker därför Försvarsmaktens övningar av brand- och släckningsinsatser i princip uteslutande med vatten. Försvarsmakten har dock inte kunnat finna ett alternativ med samma förmåga till snabb och effektiv släckning som skum med högfluorerande ämnen. Vid bränder i trånga utrymmen, till exempel i ett stridsflygplan där det även kan finnas skarp ammunition, krävs en mycket snabb och effektiv släckning. För att kunna genomföra skarpa räddningsinsatser, med syfte att rädda liv, lagerhåller därför Försvarsmakten fortsatt släckskum som innehåller högfluorerande ämnen. håller på att genomföra en utredning för att hitta alternativ till det släckskum som lagerhålls. Först därefter kan Försvarsmakten fatta beslut om en eventuell ersättning av det nuvarande släckskummet. 2 (C): Denna interpellationsdebatt handlar om något oerhört allvarligt, nämligen en grupp ämnen som är bland de farligaste ämnen vi känner till. Anledningen till det är att dessa perfluorerade ämnen binder kol- och fluoratomer så hårt att de har extremt lång nedbrytningstid eller inte bryts ned alls. De påverkar hormonsystemet – vissa ämnen i vissa fall väldigt mycket. De är giftiga för vattenlevande mekanismer, och de anses bidra till ett stort antal av våra största folkhälsosjukdomar. Detta är alltså ämnen som vi helst inte bör använda, och om vi använder dem måste användningen vara oerhört strikt. Ingenting får komma ut i naturen eller i närheten av människor. I upptäcktes ett av dessa ämnen, PFOS, perfluoroktansulfonat, utanför vid flygplats där man både tränar och använder brandskum väldigt mycket. Detta ledde till att det statliga bolaget bytte ut dessa ämnen och bytte till ett brandskum som inte innehåller något perfluorerat ämne. Det ämne som man först upptäckte skadeverkningar av, PFOS, förbjöds 2011. Vi skriver nu 2015. Vi har sett att statliga myndigheter som har undersökt grundvatten i dessa områden, främst runt stora flygplatser och stora försvarsanläggningar, har hittat mycket perfluorerade ämnen i grundvattnet. I svensk miljöpolitik har vi två hörnstenar. Den ena är försiktighetsprincipen som är mycket viktig. Den syftar till att minska skadeverkningar på människor och på miljö. Jag skulle vilja höra hur försvarsministern ser på betydelsen av försiktighetsprincipen. Den andra hörnstenen i vår svenska miljölagstiftning är principen om att förorenaren betalar, Polluter Pays Principle, som är oerhört viktig. Den innebär att man ska ta ansvar för de föroreningar som man åsamkar. Genom att försvaret inte har sorterat ut dessa ämnen utan fortfarande använder dem anser jag att man bryter mot försiktighetsprincipen och riskerar att ådra staten mycket stora kostnader. Det finns uträkningar från bland annat som visar hur många miljarder detta handlar om ur hälsoaspekt. Men vi kan bara tänka oss vad det kostar att sanera eller ersätta förorenat grundvatten. Det är enorma kostnader. Då är det kanske ändå inte det som är det allvarligaste, utan det allvarligaste är faktiskt effekten på människor som utsätts för långvarig exponering – människor i omgivningen och personal. Därför skulle jag vilja höra hur försvarsministern ser på försvaret och på principen om att förorenaren ska betala. 3 Försvarsminister (S): Självfallet har jag stor respekt för det som interpellanten tar upp här. Jag kan konstatera att Försvarsmakten arbetar med denna fråga. Man arbetar i princip uteslutande med vatten när man förbereder hur man ska hantera denna typ av situationer. Men när det gäller stridsflygplan krävs det en särskild förmåga. Om det händer någonting gäller det att snabbt åstadkomma en nedkylning. Det finns ett särskilt regelverk för militär luftfart. Enligt detta regelverk måste släckning och nedkylning påbörjas inom högst efter att brandförloppet har startat. ska evakuering och livräddande insatser kunna påbörjas. Detta handlar alltså om att snabbt kunna släcka en brand och kyla ned ett havererat flygplan. Det är avgörande för att hinna få ut flygföraren innan värmen i förarutrymmet riskerar att bli dödlig. När Swedavia hanterar denna fråga har man alltså inte samma scenario som man har inom Försvarsmakten. För att redovisa detta fullt ut: Övning sker med vatten. Man använder vatten i så stor utsträckning som möjligt. Men man lagerhåller denna produkt om den typ av insatser som jag redogjorde för skulle vara nödvändiga. Man övar cirka med denna typ av brandskum för att upprätthålla kompetensen att hantera detta. Försvarsmakten är väl medveten om att detta bör utrangeras. Men man har alltså inte hittat ett fullgott alternativ än för att nå upp till det regelverk som gäller för militär luftfart. Jag vill också påpeka att produkten är laglig. Liknande produkter används i civil räddningstjänst, även om Swedavia är ett väldigt intressant exempel. är det också så att Försvarsmakten genomför ett utredningsarbete för att titta på hur man kan hitta alternativa släckmedel, och i det sammanhanget studerar man självklart Swedavias erfarenheter och ser om det i någon mening är överförbart i sammanhanget. Det finns dock, precis som jag sa tidigare, en skillnad i kravbilden beroende på att man hanterar stridsflyg. pågår ett omfattande utredningsarbete för att skapa en nationell lägesbild när det gäller platser där fluorbaserat släckmedel använts. Utredningsarbetet pågår i syfte att komma till rätta med eventuella problem i sammanhanget. Jag kan inte på något sätt säga att Försvarsmakten negligerar eller nonchalerar de här problemen. Utifrån det jag har tagit reda på och kan se i sammanhanget bedrivs ett aktivt arbete för att komma till rätta med situationen, men man måste också ta hänsyn till de krav hanteringen av just stridsflyg ställer. 4 (C): Vi kan börja med att diskutera de säkerhetskrav som finns inom flyget. Flyget har ju – jag håller med om det – oerhört starka säkerhetskrav som ligger långt över vad vi har i andra verksamheter i samhället. Det beror dels på att flyget kan skada omgivningen väldigt mycket, dels på att man ofta transporterar stora mängder människor eller gods. Här tycker jag dock att vi ska utgå från perspektivet människan, och det innebär naturligtvis att kraven på flygplatser när det gäller säkerhet och brandhantering – allt detta – är bland de högsta kraven vi ser i samhället. De är ungefär likvärdiga med de krav försvarets flygverksamhet har. Swedavia har alltså använt brandskum som inte är perfluorerat och inte har de här hälsoeffekterna, och man tycker att det fungerar bra. Ja, det finns viss skillnad, men de metoder man har fungerar och ger samma insatstider som dem som efterfrågas inom flygvapnet. Jag förstår därför inte varför försvaret har fortsatt att använda de här ämnena och inte redan sorterat ut dem. Det faktum att ett ämne inte är förbjudet, herr talman, innebär inte automatiskt att det sätt man använder det på är tillåtet. Det är det försiktighetsprincipen innebär: Vet man om de skadliga effekterna av ett ämne blir man ansvarig för de utsläpp man gör och den hantering man har, även om ämnet ännu inte har hunnit förbjudas. Försiktighetsprincipen handlar om effekten på människor och miljö. När det gäller perfluorerade ämnen inom , vilket är det vi nu diskuterar, är det väl känt vilka skadliga effekter ämnena har på miljön. Det skadar i sin tur också människor. SLU har undersökt hur det ser ut bland mörtar i ett par vikar i . I de två vikar man har undersökt – det var utan speciella utsläppskällor men med närhet till flygplatser – har man sett att av mörtarna är dubbelkönade. Det är alltså ett oerhört allvarligt samhällsproblem, inte bara för miljön utan också för människor. Om försvaret inte byter ut de här ämnena, trots att man vet om effekterna och trots att försiktighetsprincipen och principen att förorenaren betalar gäller, innebär det att försvaret riskerar att dra på sig enorma kostnader och ett mycket stort ansvar för vad som händer med människor och miljö runt om försvarsanläggningar. Som försvarsvän – det kanske jag ska tillägga i den här diskussionen – tycker jag att pengarna kan användas bättre. Vi har haft en diskussion om finansieringen av försvaret, och även om vi inte ska fortsätta med den här vill jag påpeka att det ger enorma kostnader. Ansvaret är dessutom tydligt, enligt de myndighetsundersökningar som redan är utförda efter att det första larmet om hur det ser ut runt kom. 5 Försvarsminister (S): Jag kan konstatera att vi har varit i regeringsställning . Den här verksamheten inom Försvarsmakten pågick även ni satt i regeringsställning. Frågan är vad ni gjorde i sammanhanget för att lösa detta i Försvarsmakten. Man kan alltså bolla tillbaka den biten, och även interpellanten hade en central möjlighet att agera i sammanhanget. Det är fel att säga att det inte är skillnad på Försvarsmaktens situation och det civila flygets situation. Stridsflygplan är någonting speciellt och kräver en speciell hantering. Det handlar om en pilot i en cockpit, och man behöver kyla ned väldigt snabbt för att kunna rädda personen i ett akut läge. Tyvärr har man alltså ännu inte kunnat hitta ett fullgott alternativ. Jag tycker inte att man på något sätt ska måla upp en bild av att Försvarsmakten inte jobbar seriöst med de här frågorna. De utredningar som genomförs är ingående. Provtagningar görs på de platser där detta har använts, och utomstående konsulter tittar på det och kan bedöma om det på något vis skulle kunna misstänkas att Försvarsmakten inte skulle vara relevant i sina bedömningar. Jag tycker alltså att man måste ha utgångspunkten att det som görs i Försvarsmakten när det gäller detta ändå är ett seriöst arbete. Min bild är att man är beredd att ta in alternativa släckmedel om man bara hittar fullgoda alternativ. Problemet är att man inte är framme . Sedan övar man med vatten i så stor utsträckning som möjligt, och man övar med fluorfritt släckskum . Man gör så mycket man kan i sammanhanget, men det handlar om den lilla avvägningen av vad som händer i ett skarpt läge och hur man kan rädda liv . Utifrån de speciella förhållanden stridsflyget omfattar har man inte tagit steget till att avveckla detta eftersom man bedömer att förmågan att klara ut en sådan situation då skulle försämras. Tyvärr är det alltså en avvägning mellan olika storheter. Jag har inga aktier i det här på något sätt och därmed ingen anledning att försvara en viss typ av brandskum eller att vi ska ha det här kvar till varje pris. Jag har i stället samma grundinställning som interpellanten, det vill säga att det är bra om vi kan komma ur detta. har jag respekt för den typ av bedömningar som Försvarsmakten tyvärr tvingas göra. Man sitter nämligen med en daglig verksamhet med den här typen av risk, där förmågan att kyla ned i ett givet läge kan vara avgörande för om man klarar pilotens liv eller inte. Det måste också värderas i sammanhanget. Min bedömning är att man nu gör ett omfattande arbete, och jag hoppas att det ska leda till att man hittar fullgoda släckalternativ. 6 (C): I takt med att den här skandalen har utvecklats har den förra regeringen och jag gett i uppdrag till ansvariga myndigheter att titta på dels effekterna av den här gruppen ämnen, dels hur det ser ut i grundvattnet. Det handlar om att ge ett fullgott beslutsunderlag för att kunna vidta de åtgärder som behöver vidtas. Jag vet också att nuvarande miljöminister har gett ett uppdrag om att hitta gränsvärden. Det är allt gott och väl. När man har kunskapen på bordet och när fakta finns har man dock ett ansvar. Tyvärr bytte vi regering i precis det skedet, vilket innebär att det med kunskap och fakta på bordet är den nuvarande regeringens ansvar att ta det vidare och se vad man kan göra i det nuvarande läget. Det är ert ansvar, . Man vet vad de perfluorerade ämnena ger för effekter, och man vet att de inte försvinner – har man släppt ut dem i naturen är de kvar. Utifrån de hälsoeffekter detta ger på människor och djur faller ansvaret enligt försiktighetsprincipen väldigt tungt. Det gör faktiskt också principen om att förorenaren betalar. Situationen med perfluorerade ämnen måste lösas. Det är en grupp av ämnen som vi inte ska använda, för skadorna är oåterkalleliga. Det gör situationen oerhört allvarlig. Jag uppskattar att försvarsministern säger att man tittar på detta. Vi har dock inte fått några besked om vilka volymer som fortfarande används eller hur Försvarsmakten tänker sanera där man har spritt ut eller försöka hitta ny teknik för att sanera. Situationen måste åtgärdas. Vi ska i inte använda perfluorerade ämnen inom . 7 Försvarsminister (S): Vad gäller ämnenas skadliga effekter har jag ingen anledning att argumentera mot interpellanten. För mig handlar inte debatten om det, utan vi kan säkert vara överens om analysen. Ni hanterade detta , så det ligger ett ansvar hos er också. Ska jag spetsa till debatten kan jag undra varför ni inte löste det med Försvarsmakten då. Vi har givetvis ett ansvar att föra frågan vidare. Precis som när ni hade regeringsmakten föreligger nu när vi har regeringsmakten faktaförhållandet vad gäller hur man hanterar en skarp situation där man snabbt måste kyla ned ett havererat krigsflygplan. Här har man ännu inte hittat alternativa metoder som löser problemen på ett tillfredsställande sätt. Det finns en brist här, och vi måste givetvis hitta en lösning. Man övar med detta brandskum. Den mesta övningsverksamheten sker med vatten eller skum som inte innehåller denna typ av ämnen. Man genomför nu ett utredningsarbete där man tittar på alla de platser där man har använt denna typ av medel och ska göra handlingsplaner för att åtgärda eventuella effekter av detta. Här används fristående konsulter. Enligt min sammanlagda bedömning tar Försvarsmakten seriöst på denna fråga och arbetar aktivt med den, och jag hoppas att vi ska få se lösningar på de problem som interpellanten tagit upp. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2014/15:320 om Arkeologiska Center 8 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat mig vilka initiativ jag kommer att ta för att öka det statliga intresset i Arkeologiska Center. har även ställt frågan om jag ämnar ta initiativ för att säkerställa att frågor kring kultur och historiska fynd hanteras av och inte belastar Lunds universitets anslag. Kulturarvet är en del av vår samtid och framtid, och regeringens ambition är att skapa förutsättningar för ett levande kulturarv som bidrar till fördjupad samhörighet människor emellan samt mellan människor och miljö. Jag delar uppfattningen att fynden vid är av stor betydelse och angår oss alla. För att möta de behov som finns med en begränsad budget är vi beroende av en fungerande samverkan mellan olika aktörer från olika sektorer – något som Arkeologiska Center är ett gott exempel på. Här samarbetar vetenskapen med en museal och pedagogisk verksamhet på ett föredömligt sätt. Det är ett samarbete som omfattar statlig, regional och lokal nivå på en och samma gång. frågar efter initiativ för att öka det statliga intresset för . Jag vill i detta sammanhang lyfta fram att kultursamverkansmodellen, som omsluter , ger regionerna ansvar och frihet i prioritering av medel till kulturverksamhet. Det är i första hand inom kultursamverkansmodellen som statligt stöd till denna typ av museal verksamhet ska fördelas. Kulturmiljövårdsanslaget, som huvudsakligen används till vård av och information om kulturhistoriskt värdefulla byggnader, landskap och fornlämningar, är en annan form av statligt stöd som kan komma i fråga i detta fall. Av de som fördelas ut av går huvuddelen till länsstyrelserna för beslut om regionala kulturmiljöinsatser. När det gäller frågan om Lunds universitets roll i arbetet med behöver vi blicka tillbaka eftersom frågan varit aktuell . beslutade universitetsstyrelsen att Lunds universitets historiska museum även i fortsättningen skulle finnas kvar vid men att museet skulle ta hand om arkeologiska fynd om det fick ersättning för sina kostnader. Regeringen beslutade om en särskild anslagspost för ändamålet, vilken fortfarande finns kvar. Enligt regleringsbrevet ska gå till omhändertagande av arkeologiska fynd. Jag har inte fått några signaler om att Lunds universitets historiska museum är berett att avstå från att ta hand om fynd från och därmed överlåta fyndomhändertagandet på någon annan institution, vare sig regional eller statlig. Jag ser därmed ingen anledning till att denna ordning ska ändras. 9 (M): Jag tackar statsrådet för svaret och gläds över de välförtjänta lovord som statsrådet ger till utgrävningarna i och alla inblandade aktörer. Först ska jag ge alla som lyssnar en bakgrundsbeskrivning av och var och geografiskt de ska placera utgrävningarna. I kommun, mitt emellan och i , och i den bördiga myllan kring vilar unika rester från en omfattande bebyggelse från järnåldern. De senaste årens arkeologiska undersökningar vid har visat att platsen kan anses vara största, fyndrikaste och mest långvariga järnåldersbosättning. Området var bebott , f.Kr. till cirka e.Kr., vilket är ett unikt tidsspann för bosättningar från . Boplatsen täcker en stor yta, vilket motsvarar ca 25 fotbollsplaner. Av denna area har grävts ut, men antalet fynd som kommit fram under dessa ganska små utgrävningar uppgår till över 28 000, vilket påvisar platsens storhet. Fynden består av både bostäder och föremål och vittnar om att området hade en stadsliknande bebyggelse med en komplex verksamhet och därmed utgjorde ett maktcentrum . Platsen kan också sägas ha varit före , för den försvann från kartan ungefär e.Kr. då byggdes upp. drivs av en stiftelse vars stiftare är , kommun, , , och Staffanstorpshus. Knutna till stiftelsen som vetenskapliga garanter är och . Det sistnämnda bedriver också forskning och utgrävningar i . Samtliga aktörer på olika nivåer genomför ett verkligt gott arbete och har ett engagemang som bör berömmas och uppmärksammas. Trots sin storhet har utgrävningsområdet enligt min mening fått ganska lite nationell och därmed statlig uppmärksamhet. Så som varande bäst bevarade maktboplats från järnåldern borde platsen definitivt få större uppmärksamhet och betraktas som ett riksintresse i likhet med bland annat och . Nationell uppmärksamhet är naturligtvis mycket uppskattat, men till syvende och sist handlar det om tillräckligt ekonomiskt bistånd för bevarandet och vårdandet av vårt gemensamma kulturarv. Vad kan göra för att kunskapen om vår historia inte ska förbli oberättad utan komma till allmänhetens kännedom? För att kunna bemöta frågan behöver vi dela upp den i två delar. Den ena berör den stiftelse som driver själva utgrävningsplatsen, tar emot besökare och visar allmänheten utgrävningsområdet och berättar om dess fantastiska historia. För att göra detta på bästa sätt krävs investeringar som stiftelsen knappast kan klara av själv utan statligt bistånd. Min fråga är: Är statsrådet beredd att överväga ökade riktade satsningar för att fler ska kunna besöka platsen? Den andra delen berör och , som tillvaratar historiska fynd från bland annat och hela . Statsrådet uppger att får 2,9 miljoner i ersättning för omhändertagande av fynd, vilket vi är väldigt tacksamma för. Men behovet beräknas uppgå till 9 miljoner, det vill säga det tredubbla. Nästa utmaning är att de 2,9 miljonerna till omhändertagande av fynden ska tas från Lunds universitets budget, som ligger under . Bekymret är att det är ett kulturarv och att det borde ligga under . 10 Kultur- och demokratiminister (MP): Inom ramen för det uppdrag som gäller för kulturmyndigheterna när det gäller samverkan med såväl övriga myndigheter som med andra aktörer inom sakområdet, inklusive det civila samhället, ser jag möjligheten i att också den betydelsefulla verksamheten i uppmärksammas och utvecklas. Museet ligger dock under . Universitet har äskat medel för verksamheten, men precis som interpellanten sa ligger det under och finansieras inom utgiftsområde 16. I regleringsbrevet för fastställs att ska gå till omhändertagandet av arkeologiska fynd. Det historiska museet är en del av , och ansvarar för hur verksamheten inom museet prioriteras inom de ekonomiska ramar som har. Jag ifrågasätter inte betydelsen av fynden eller den verksamhet som bedrivs i , men det ligger inte på regeringens bord att peka på hur ska hantera sina ansvar och medel. 11 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. När jag pratar med personer, bland annat från , som är djupt engagerade i utgrävningsområde är de euforiska över fyndplatsen och över hur mycket som finns där. Men de är också oroade över antalet fynd – man hittar hemskt många. Helt plötsligt blir det en väldigt ansträngd budget för . De tar gärna hand om fynden – det är inte fråga om det – men de känner att det blir väldigt ansträngt när man har hittat 28 000 fynd. Detta kommer att göra att får en ansträngd budget.