prot · H30941 · 2015-12-08 00:00:00 — Såväl arbetsmiljöforskningen som har mycket utgått från en bild av att är en industrination och de arbetsplatser som vi har är industriarbetsplatser, med därmed följande arbetsmiljöproblematik. Därför tror jag att det är viktigt och att de satsningar som vi gör där är viktiga. Jag brukar också i dialog mycket tydligt lyfta fram att det är så här ohälsoproblematiken ser ut. Jag tror att det mycket handlar om stora personalgrupper, lite kontroll och höga krav i arbetsmiljön. Det är jag inte minst benägen att ofta påpeka. Den andra del som pekar på är första linjens psykiatri, som är oerhört viktig. Regeringen tar också ett grepp genom det åtgärdsprogram som vi nu lägger fram. Vi vet att resurserna inte minst i primärvården inte är dimensionerade för att möta en så hög andel psykisk ohälsa som vi ser . Det handlar till exempel om tillgång till psykologer och psykiatri på olika sätt. Därför gör vi också satsningar i åtgärdspaketet på att förbättra de delarna men har också en tydlig ambition från regeringens sida att ta ett helhetsgrepp på de insatser som görs kring psykisk ohälsa. Vi gör till exempel en förstärkt satsning när det gäller psykisk ohälsa bland unga och barn men också när det gäller kvinnor, specifikt kopplat till primärvården. Beträffande rehabiliteringsgarantin är det helt rätt att vi har omlokaliserat 250 miljoner och förstärker handläggningen på . gör vi , med utgångspunkt i den kritik som har förelegat, en översyn av rehabiliteringsgarantin men också av sjukvårdsmiljarden för att ta vara på erfarenheter av sådant som har fungerat väl under dessa år och kanske också för att ta bort och förändra sådant som har fungerat mindre bra. Vi vet att det finns sådant. Något som jag ser mycket positivt på är till exempel de rehabiliteringskoordinatorer som dessa resurser har finansierat. Där kan man också fundera på hur man möjligtvis skulle kunna utöka den delen till att också vara en brygga mellan arbetsgivare, hälso- och sjukvård och . Jag återkommer i senare inlägg. 51 (M): Jag tackar ministern för en viktig debatt. Jag vill börja med att informera om de förslag som vi moderater har avseende omställning och hur man skulle kunna tänka. När det gäller psykisk ohälsa som är stressrelaterad och i allmänhet knuten till arbetsplatsen handlar det inte om en quickfix. Det finns inte ett svar som passar alla, utan det gäller att ha många lösningar eftersom man måste titta på varje individs behov. Vad behöver just den här personen för att komma tillbaka till arbete? Bland annat har vi redan talat om att förstärka första linjens psykiatri. Där har fokus tidigare ofta legat på psykisk sjukdom som psykoser, manodepressivitet och så vidare. Detta är lite som en ny sorts diagnos som har tagit landstingen så att säga lite grann på sängen. Här måste också landstingen och vårdgivarna generellt tänka om utifrån befolkningens behov. Där finns en tröghet i systemet som jag tycker är oroande. När det handlar om att kunna byta arbete lite snabbare, till exempel att kunna starta eget, går det inte att tänka utifrån ad hoc-lösningar: flaggar vi från regeringens sida för att vårdvalet ska skruvas ned. Vad händer då? Jo, det som vi nu ser är att det blir färre kvinnliga företagare. Det har stannat upp. Många av de kvinnor som har kunnat starta vårdföretag och RUT-företag har varit oerhört duktiga i sina yrken i offentlig sektor och har gått vidare som företagare. Men signalsystemet gör att när regeringen inte sätter ned foten stannar det av. Investeringarna stannar av och man vågar som kvinna inte starta eget. Det är skillnad mellan kvinnor och män i fråga om att starta eget. Kvinnor vill generellt gärna ha hängslen och livrem. Det gör att man inte vågar. Om det nu blir så att regeringen skruvar ned vårdvalet på något sätt vågar man inte stå där med ett nystartat företag. Allting hänger liksom ihop. Det är viktigt att offentliga arbetsgivare – där vi ser att ökningen i psykisk ohälsa ökar kraftigt – erbjuder medarbetarna inom till exempel vård och omsorg fysisk träning på arbetstid. Det har gett mycket bra resultat på många ställen, och det vore bra om fler kommuner och landsting gjorde det. Det borde inte vara så att man kan välja bara landsting och kommuner som arbetsgivare. Man borde värna att det finns fler. Det är också kopplat till den psykiska ohälsan huruvida man kan byta arbetsgivare inom det yrke som man har utbildat sig till. När det gäller fribeloppet ska jag som exempel ta en undersköterska som vill läsa vidare till sjuksköterska. Om man då har familj måste man kanske kunna försörja sig genom att arbeta extra och så vidare. Då gäller det att fribeloppet höjs, så att man inte slår i taket utan kan jobba så mycket man orkar och behöver för att kunna försörja sin familj. Det kan också handla om att man har rätt att ta längre tjänstledighet för att starta eget eller för att prova på ett annat arbete. beviljar arbetsgivaren i allmänhet sex månaders tjänstledighet. Men vi tror att det vore mycket bra med för att man ska kunna prova på ett nytt yrke under en lite . Det vore bra om ministern kunde ge lite mer kommentarer kring de förslag som jag har fört fram. 52 Socialförsäkringsminister (S): Jag tackar för detta inlägg och ska väldigt gärna kommentera dessa förslag. Jag tog med stort intresse del av denna interpellation och delar uppfattningen att man skulle kunna utveckla omställningsstödet, inte minst till dem som arbetar inom offentlig sektor. I denna interpellation pekar särskilt på de omställningsavtal som har funnits på arbetsmarknaden . De har främst reglerat omställning vid uppsägning, alltså vid en arbetsbristsituation. Frågan är hur omställningsavtalen de facto skulle kunna utvecklas för att också fungera till exempel vid mer frivillig omställning eller vid omställning på grund av riskerad ohälsa. Jag tror att det finns enormt stora möjligheter i detta. Det finns kanske också en roll för oss politiskt att stimulera utvecklingen av dessa avtal som de facto täcker hela arbetsmarknaden, även kommun- och landstingssektorn, . Här finns resurser, här finns personal och här finns framför allt när det gäller de olika omställningsfonder som vi har på den svenska arbetsmarknaden och som både arbetsgivare och fack gemensamt tar ansvar för fantastiska resultat. När det gäller privatanställda arbetare lyckas TSL, som omställningsfonden heter där, ställa om till nytt arbete. Bland privatanställda tjänstemän är man lyckosam i över nio av tio fall, där man lyckas ställa om tjänstemännen till nytt jobb, studier eller företagande. När det gäller omställningsfonden i den offentliga sektorn har man betydligt mindre erfarenhet. På den privata sidan har man på nacken. Men trots allt lyckas man inom omställningsfonden inom den offentliga sektorn ställa om till arbete eller studier. Det är alldeles fantastiska resultat, där man har både personal och kunskap. Detta är också en av de saker som jag lyfter fram när jag träffar arbetsmarknadens parter och det handlar om just förebyggande arbete kopplat till den ökande ohälsan och hur arbetsmarknadens parter skulle kunna bidra bättre. Därför tror jag verkligen att i detta fall är någonting mycket viktigt på spåren. Jag ser fram emot hur vi skulle kunna utveckla vår dialog kring detta. Jag tror att det finns en stor potential i detta, det vill säga att man i stället för att uppleva att man behöver vara kvar på en arbetsplats där man har en dålig arbetsmiljö eller inte trivs på grund av relationen med arbetskamrater eller chef, vilket kan vara grunden för en ökande ohälsa, faktiskt får möjligheter att ta sig vidare och ställa om. Vi hoppas också att människor ska orka längre och arbeta längre. Då tror jag att detta inom många yrken kommer att vara någonting som är viktigt och som kommer att vara ett inslag på en modern arbetsmarknad. Jag noterar också förslaget om fysisk träning på arbetstid. Det tror jag är jätteviktigt. Det finns studier som pekar på goda resultat när det gäller detta. Det är en mycket god investering för arbetsgivare att investera i sådana möjligheter för personalen. Vi vet att det ofta ser ut så i mansdominerade miljöer och på mansdominerade arbetsplatser, men i mycket mindre utsträckning på de kvinnodominerade arbetsplatserna i den offentliga sektorn där varken tiden eller kanske ens möjligheterna finns. Förslaget om rätt till tjänstledighet tycker jag är mycket spännande. kan arbetsgivarna, som sagt, bevilja sex månaders tjänstledighet för att en person ska kunna prova på ett annat arbete. De kan vara mer generösa om de vill. Man har inte rätt till denna tjänstledighet, men man har en möjlighet att få det. Däremot kan man få rätt att vara ledig för studier. Detta är någonting som vi behöver tala mer om. Hur får vi ett arbetsliv som också medger en större flexibilitet ur detta perspektiv? 53 (M): Detta är viktiga frågor. Jag tror att man måste tänka utanför boxen, precis som jag upplever att ministern nu gör, och tänka nytt utifrån den arbetsmarknad som vi har . Omställningsavtalen handlar om när människor har blivit varslade, men de handlar inte om att man ska kunna använda dem på det sätt som man skulle kunna göra utifrån att någon behöver byta arbetsgivare vid psykisk ohälsa eller när det faktiskt är dags för både arbetsgivare och arbetstagare att skiljas åt. Det är också bra att man gör det innan det har gått för långt. Det är också intressant att titta på hur andra länder har byggt upp sina trygghetssystem på ett sätt som inte hindrar människor från att byta jobb. I byter människor väldigt sällan arbete – även om jag tror att den nya, unga generationen inte kommer att få guldklockor vid så många tillfällen som ; den yngre generationen byter mer än vad min generation har gjort, så att säga. Till exempel har den rakt motsatta utvecklingen jämfört med . Där har man betydligt färre sjukskrivningar, åtminstone då jag tittade på det, och där är det betydligt vanligare att byta arbetsgivare. Någonstans finns det alltså en sanning i det där att det måste bli lättare att byta arbetsgivare. Jag tror att man ofta kanske går kvar för länge hos en arbetsgivare därför att man inte vågar byta. Det handlar även om till exempel LAS-systemet, alltså att sist in blir först ut. Också flexicurity är jätteintressant att titta på, även om man kanske inte bara ska ta det rakt av som en modell utan titta på det utifrån hur samhället och arbetsmarknaden ser ut . Jag tror att egentligen bara kan se till att människor kommer vidare. Hur vi ska se till att färre kommer in i sjukskrivning är det som är problemet. 54 Socialförsäkringsminister (S): Tack för det, ! Det är mycket riktigt precis vad det handlar om, alltså att vi vill förhindra att människor kommer in i sjukskrivning. Man ska kunna plocka upp signalerna tidigare och därmed också sätta in rätt insatser. Det vi ser inte minst i den kvinnodominerade sektorn , kommun- och landstingssektorn, är att det i stället kanske landar i utköp av människor. Det är kostsamt och kan faktiskt innebära tragik för den enskilde. Att i ett skede komma fram till att man har en möjlighet att ta sig vidare och att man får stöd i det tror jag såklart är någonting viktigt. Det borde vara en del av arbetsmarknaden framgent. Jag tycker att ett intressant exempel på det vi resonerar om här är när dels upplevde att lärarnas löner var alldeles för låga, dels såg att många lärare upplever att det finns en arbetsmiljöproblematik. uppmanade de facto sina medlemmar att flytta på sig – byta arbetsgivare – för att på så sätt både få upp lönen och skapa sig en bättre situation. Det var nämligen i de lägena, när man satt i förhandlingsposition, som man hade möjlighet att bättre förhandla sina villkor i stället för att gå år i en situation man inte är helt nöjd med. Men det är klart att det kan vara förunnat en yrkesgrupp som är väldigt eftertraktad på olika sätt och svårare för andra. Jag tycker att detta är spännande att resonera vidare om. Det handlar naturligtvis också om hur man ställa krav på omställning och om att se till att människor kan känna sig trygga under omställning. Det är nämligen då man vågar röra på sig, tror jag. Jag ser fram emot en fortsatt dialog om det här och tycker att det är spännande frågor. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2015/16:231 om beräkningen bakom fördelningen av kommunmiljarderna 55 Statsrådet (S): har frågat finansministern om riksdagsledamöter bör få tillgång till de beräkningar som enligt henne ligger till grund för regeringens beslut om fördelning av medel till kommuner och landsting med anledning av migrationsuppgörelsen samt hur ska kunna utöva sin kontrollmakt fullt ut om beräkningarna inte lämnas ut. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Regeringen har i propositionen Extra ändringsbudget (prop. 2015/16:47) föreslagit ett tillfälligt stöd till kommuner och landsting med anledning av flyktingkrisen. Medlen ska fördelas enligt principer som regeringen och allianspartierna kommit överens om och som presenterats i propositionen. har en preliminär fördelning av medel mellan kommuner och mellan landsting räknats fram. Regeringen har inte tagit ställning till denna beräkning. Den preliminära fördelningen har publicerats på regeringens webbsida. har lämnat information om tillvägagångssättet för att ta fram beräkningarna på frågor från enskilda kommuner, Kommuner och Landsting och . har också lämnat besked om vilken statistik som legat till grund för beräkningarna. Flera personer, däribland , har begärt att få ut beräkningarna för den preliminära fördelningen. Den tjänsteman som tagit ställning till dessa framställningar har bedömt att beräkningarna inte återfinns i några allmänna handlingar. har begärt att det ansvariga statsrådet ska pröva det besked som hon erhållit i denna fråga. Jag vill inte föregå prövningen av hennes begäran men kan konstatera att enskilda riksdagsledamöter har samma möjligheter som allmänheten i övrigt att ta del av allmänna handlingar. Regeringen har i den ovan nämnda propositionen lämnat den information som utifrån ansvarsfördelningen mellan och regeringen ansetts behövlig. Varken regeringen eller har erhållit någon begäran om ytterligare information från finansutskottet, som ansvarat för beredning av propositionen. Utskottet har i sitt betänkande föreslagit att beslutar i enlighet med regeringens förslag (betänkande 2015/16:FiU18). Om beslutar i enlighet med förslaget kommer regeringen att besluta om tilldelningen av medel till kommuner och landsting. 56 (M): Jag tackar ministern för svaret, även om det egentligen väcker mer frågor än det ger svar. I propositionen Extra ändringsbudget har man på ett mycket överskådligt sätt redogjort för den tänkta fördelningen av medel till kommuner och landsting. Det står bara följande: ”Vid fördelningen av medel mellan kommunerna kommer antalet asylsökande och nyanlända i en kommun samt fördelningen mellan barn och vuxna i relation till kommunens befolkningstal att beaktas.” Jag vill börja med att framhålla att det stämmer att regeringen och allianspartierna har kommit överens om principerna för fördelningen av det tillfälliga stödet till kommuner och landsting. Därför har vi också bifallit propositionen i finansutskottet. Det är viktigt att kommunerna nu får förstärkning så att de bättre kan mäkta med de utmaningar de står inför på många plan. Jag utgår också från att regeringen faktiskt har fördelat enligt gällande principer. Jag tycker dock ändå att det är centralt att riksdagsledamöter, kommunföreträdare och medborgare får insyn i och kan granska den faktiska fördelningen för att se att den har skett i överensstämmelse med vår uppgörelse samt att man iakttar en likabehandlingsprincip mellan kommunerna. Det är inte bara jag som har reagerat, utan det har även kommunföreträdare och medborgare gjort. De känner stor frustration över att de inte kan jämföra i beräkningarna. Inte minst gäller det min hemkommun . Precis som ministern skriver i sitt svar har jag hos regeringen också formellt begärt att få ut beräkningarna. Ansvarig tjänsteman har gjort bedömningen att det utgör arbetsmaterial och att det därför inte finns någon sådan handling att ta del av. Hon har hänvisat till ansvarigt statsråd för beslut i ärendet, och ett sådant beslut har jag begärt. Vem ansvarigt statsråd är vet jag inte . Man kan konstatera att bedömningen av om handlingen kan lämnas ut inte är alldeles solklar. Jag begärde detta för över sedan, och jag har fortfarande inte fått något svar. Enligt vad jag själv fick lära mig ganska tidigt när jag jobbade som statstjänsteman skulle nog JO ha synpunkter på en sådan handläggningstid. Jag har ställt interpellationen till finansministern, men det är civilministern som besvarar den med hänvisning till hur regeringen fördelar sitt arbete. Då kanske man skulle kunna utgå ifrån att det också är han som är ansvarigt statsråd. Civilministern hänvisar dock till den prövning som ansvarigt statsråd ska göra när det gäller min formella begäran om utfående av allmän handling. Jag vill därför naturligtvis börja med att ställa frågan: Vem är egentligen ansvarigt statsråd? 57 Statsrådet (S): Underlaget för de preliminära beräkningarna utgör än så länge enbart ett arbetsmaterial i . Ärendet kommer att avslutas först när regeringen fattar beslut om fördelningen av medel till kommunerna. Detta beslut kan fattas först när tagit ställning till de kommuner som kollektivt ska tilldelas det tillfälliga stödet. Eftersom ärendet inte är avslutat är underlaget inte allmän handling. I egenskap av riksdagsledamot räknas formellt sett som en enskild individ, och hon kan inte begära ut underlaget för räkning. Eftersom underlaget inte är en allmän handling ska det inte lämnas ut till henne. har precis som hon sa begärt att få frågan om utlämnande av underlaget prövad av regeringen, och regeringen kommer att behandla den begäran i sedvanlig ordning. Det ska dock sägas att när ärendet om fördelningen avslutas kommer handlingarna i ärendet att bli allmänna, i enlighet med lagstiftningen. Då ska tjänstemannen i också ta ställning till vilka minnesanteckningar och underlag som ska arkiveras och därmed bli del av allmänna handlingar. Avsikten är att underlaget kommer att läggas i akten och därmed bli en allmän handling. Då kommer det naturligtvis att hanteras utifrån den lagstiftning som gäller. 58 (M): Jag försökte först via ta del av de här handlingarna men nekades till det med hänvisning till att det var arbetsmaterial. Då försökte jag även personligen, alltså som individ och inte för räkning, att begära ut det. säger ministern klart och tydligt att det här är ett arbetsmaterial. Det är då egentligen formellt ett beslut som han fattar här och i kammaren, om jag förstår det rätt. Min formella begäran ligger fortfarande kvar, och jag har fått svaret att det ska prövas av ansvarigt statsråd i egenskap av myndighetschef alternativt av regeringen som kollektiv. Något definitivt besked har jag inte fått. Men säger civilministern att det alltså utgör arbetsmaterial, och då får jag uppfatta det som att det är ett formellt fattat beslut om min begäran om överprövning. Annars får han gärna reda ut det. Han får gärna också förtydliga vem det är som är ansvarigt statsråd, eftersom han i sitt svar till mig hänvisar till ansvarigt statsråd. 59 Statsrådet (S): Jag vill alltså inte föregå själva hanteringen, och det är regeringen som fattar beslutet, så att vi är klara med den ordning som gäller enligt vår lagstiftning. Eftersom det finns uppgifter som framkommit i medier och också på regeringens webbsida kan man fråga sig om inte det är den allmänna handlingen. Men de uppgifter som är publicerade på hemsidan är en preliminär fördelning som har tagit fram och lagt ut för att ge viss ledning om hur medlen kommer att fördelas. Fördelningen görs i enlighet med den överenskommelse som även står bakom. Den preliminära fördelningen är givetvis en allmän handling eftersom den publiceras. Men publiceringen medför inte att ärendet om fördelning är avslutat eller att de andra handlingarna blir allmänna. Granskningen av fördelningsbeslutet kan ske först när ett beslut om fördelning finns, alltså ett regeringsbeslut. I samband med detta beslut kommer beräkningarna av de enskilda bidragen att finnas tillgängliga. 60 (M): Det här är inte alldeles enkelt att reda ut. Men jag läser innantill i svaret som jag även fått skriftligen . Där står det att har begärt att det ansvariga statsrådet ska pröva det besked som hon har erhållit i denna fråga, det vill säga av tjänstemannen, och jag vill inte föregå prövningen av hennes begäran. Det stämmer helt och hållet att jag har begärt att ansvarigt statsråd ska pröva frågan, och jag har fått beskedet att det antingen blir ansvarigt statsråd eller regeringen. I svaret står det alltså att det är ansvarigt statsråd som ska pröva frågan. Men säger civilministern att det är regeringen som ska pröva frågan om min begäran om att få ut allmänna handlingar, om jag förstår det rätt. Jag vill fortfarande veta vem som är ansvarigt statsråd som man hänvisar till i interpellationssvaret. Det kvarstår fortfarande en hel del frågor. Jag vet alltså inte om jag kan få ut beräkningarna och vet inte riktigt hur gången för denna begäran ser ut. Frågan är under beredning. Jag vet inte heller om jag kommer att kunna få ut beräkningarna när regeringen väl har fattat ett definitivt beslut efter det att propositionen har gått igenom. Då kvarstår naturligtvis min centrala fråga: Hur ska regeringen kunna granskas, och hur ska medborgare, kommuner och enskilda medborgare kunna försäkra sig om att fördelningen följer överenskomna principer och kravet på likabehandling av kommunerna? Jag känner mig nu aningen mer förvirrad än när vi började den här debatten, så jag tror att jag får anledning att återkomma på ett eller annat sätt. 61 Statsrådet (S): Det finns en ordning för detta. Detta regleras ju i vår grundlag, och det är precis den ordning som och regeringen följer i de frågor som handlar om utlämnande av allmänna handlingar. Det är självklart den ordning som följs också i detta ärende. Det är viktigt att komma ihåg att om hade bestämt sig för att detta underlag som presenteras av regeringen inte var tillräckligt hade man kunnat begära mer underlag. Det finns en ordning för detta. Men finansutskottet har ju ansett att det finns tillräckligt underlag för att fatta ett beslut utifrån det som presenteras av regeringen. Regeringen har därmed följt den ordning som gäller. Jag kommer inte att föregå den rättsliga bedömningen av den begäran som interpellanten har lämnat in till , utan den ska göras i den ordning som följer av grundlag. Överläggningen var härmed avslutad. § 12 Bordläggning och beslut om förlängd motionstid Följande dokument anmäldes och bordlades: 2015/16:59 Genomförande av hissdirektivet 2015/16:62 Skärpta åtgärder mot missbruk av tidsbegränsade anställningar 2015/16:64 Lag om fritidsbåtar och vattenskotrar 2015/16:53 om patientsäkerhet KOM(2015) 593 Förslag till och rådets direktiv om ändring av direktiven /53/EG om uttjänta fordon, 2006/66/EG om batterier och ackumulatorer och förbrukade batterier och ackumulatorer och 2012/19/EU om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska och elektroniska produkter KOM(2015) 594 Förslag till och rådets direktiv om ändring av direktiv /31/EG om deponering av avfall KOM(2015) 595 Förslag till och rådets direktiv om ändring av direktiv /98/EG om avfall KOM(2015) 596 Förslag till och rådets direktiv om ändring av direktiv /62/EG om förpackningar och förpackningsavfall KOM(2015) 750 Förslag till och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen Kammaren biföll talmannens förslag att motionstiden för ovanstående propositioner och skrivelse skulle förlängas till och med . § 13 Anmälan om interpellationer Följande interpellationer hade framställts: 2015/16:255 för återupprättande av av (L) till försvarsminister (S)