prot · H20986 · 2015-04-15 00:00:00 — Jag hoppas att regeringen inte använder detta argument för att förhala beslutet på den svenska sidan. Det är ingen hemlighet att regeringspartierna Socialdemokraterna och inte är överens i fråga om förbindelsen mellan och . Dock har Socialdemokraterna ett kongressbeslut om en ny förbindelse mellan och . Således är man skyldig sina partimedlemmar att se till att detta beslut blir verklighet. Jag hoppas att just detta socialdemokratiska kongressbeslut, till skillnad från de flesta andra socialdemokratiska kongressbeslut, blir verklighet. I detta anförande instämde , , och (alla M), (C) samt (KD). 179 (S): Jag vill vända mig till , denna gigant på infrastrukturens område. Hur kan han vara så okunnig om hur infrastruktur planeras och genomförs i vårt land? Det är den första frågan som jag måste ställa efter hans inlägg här. vet naturligtvis att Norrbotniabanan ännu inte är färdigplanerad och att det inte finns någon järnvägsplan för Norrbotniabanan mellan och . Ändå står han här och påstår att någon skulle kunna säga att man kan börja bygga Norrbotniabanan dagen efter ett val. Det är naturligtvis bara retoriskt svammel som han ägnar sig åt i det stycket. Sedan kan man fundera lite grann på vad i övrigt är ute efter genom att försöka framställa sig själv och som de största tillskyndarna av Norrbotniabanan. Vid ett antal tillfällen har , och andra ministrar i den tidigare borgerliga regeringen lämnat klara besked om hur de ser på Norrbotniabanan. Vid ett möte som var i sa att man kanske kan bygga Norrbotniabanan om näringslivet eventuellt betalar den. Det var det alternativa finansieringsläge som fanns då, och det var inte det yttrades. Om man ska investera i järnväg eller i annan infrastruktur i norra ska det finnas betydande medfinansiering från näringslivet. Alla i riksdag vet att svenskt näringsliv inte kommer att investera i infrastruktur någonstans. Det går inte för företag att på det sättet investera i det som är andras angelägenheter. Däremot kan man vara med och betala infrastruktursatsningar via banavgifter och kanske till och med via vägavgifter – vad vet jag. Men det är den vägen som vi kan hitta finansiering på . Sedan får vi se vad Sverigeförhandlingen ger i detta stycke. Vi vet att det från Norrbotniabanegruppen och från finns betydande åtaganden när det gäller hur man skulle kunna tänka sig en finansiering av banan framöver. Vi har också en modell från tiden när man byggde för hur man kan tänka sig att få projektet att gå framåt helt enkelt, alltså genom att bilda ett bolag och den vägen bygga projektet och finansiera det via lån och på andra sätt. Sedan kan man ha staten som en garant som går in i detta. Det är några av de möjligheter till finansiering som finns. Men detta har aldrig varit projekt. Det har alltid varit Socialdemokraternas projekt, och så kommer det att fortsätta att vara. Banan kommer att börja byggas. Om den börjar byggas eller eller kanske till och med något senare är inte det väsentliga. Det väsentliga är att banan byggs. 180 (C) replik: säger att Norrbotniabanan alltid har varit Socialdemokraternas projekt, inte eller någon annans. Det är kanske ett av problemen med den saktfärdighet som vi ser när det gäller Norrbotniabanans tillkomst och framdrivning. Någon har räknat ut att med den takt som den nuvarande regeringen anvisar för utbyggnaden kommer Norrbotniabanan att vara framme hos i . Det är också uttryck för en ambition, om än lite låg. Detta sa jag i mitt anförande . Men ingen av socialdemokraterna orkade eller ville ta replik. Jag tycker att det är mycket allvarligt att man inte tar replik på så pass tuffa anklagelser som framfördes till i detta fall. Men är det och jag som diskuterar. Jag tror nämligen att om vi över huvud taget ska ha en tilltro till den regeringspolitik som , Socialdemokraterna och , med stöd av , företräder här i kammaren måste de kunna anvisa hur de finansierar så pass stora infrastrukturprojekt som till exempel Norrbotniabanan. När bedömer att projektet kommer att vara igång, och när bedömer att det kommer att vara färdigt? Det är kanske inte viktigt för mig att veta, men att få ett besked som visar sig ha ett bästföredatum bättre än tror jag är väldigt viktigt för näringslivet i norra och för dem som satte sin tilltro till Socialdemokraterna i det senaste valet. Det vore intressant att få veta när, herr talman. 181 (S) replik: Om inte det som enligt mitt förmenande kan kallas att olyckan var framme 2006, alltså om Alliansen inte hade fått ta över regeringsmakten, hade Norrbotniabanan redan varit igång att byggas. skulle banan börja byggas enligt de planer som fanns, men den var ju bland det första den alliansledda regeringen skrotade. Man plockade bort Norrbotniabanan från genomförandeprojekten. Vi kan i alla fall vara överens om att det var vad som skedde då. Sedan är det så att Norrbotniabanan från början är en idé som har kommit fram via socialdemokratiska initiativ. Andra har sedan hakat på det; har varit stora tillskyndare av Norrbotniabanan. Åtminstone har i norra varit det, och jag hoppas att hela partiet är det. Jag hoppas också att kommer att vara glad den dag Norrbotniabanan börjar byggas. Jag är ingen järnvägsexpert och heller ingen planeringsexpert, så jag kan inte tala om hur planeringen kommer att se ut. Jag kan inte tala om hur ett projekt ska startas. Jag litar dock på i det här fallet, och har sagt att vi kan börja bygget . Hur det sedan tar att bygga färdigt kan jag inte heller säga, men rimligtvis borde det bli . Det är då vi måste vara färdiga för att vi ska få tillgång till de medel Europeiska unionen ställer till vårt förfogande. Det är väl någorlunda rimligt att anta att det kommer att ta att bygga den här banan, precis som det gör med all annan infrastruktur i . 182 (C) replik: Jag tackar för beskedet. Han gick från att uppträda rätt självsäkert i talarstolen till att svara ytterst svävande när man pressar honom på besked om när detta ska ske. Det är ett 30-miljardersobjekt vi står här och diskuterar, herr talman och mina vänner. Det är som ska fram. Jo, vi tycker bra om detta. Hade det varit parti hade det hetat att vi har ett enigt kongressbeslut, men i fråga om kallas det stämmobeslut. Vi bejakar tillkomsten av denna bana och har också aktivt agerat för den alliansregeringen styrde landet, vilket ledamoten anser vara förlorade år. blev Botniska korridoren en del av ett TNT-projekt för att satsningen skulle kunna finansieras. for dåvarande partiledaren, numera statsministern, längs och utlovade att Norrbotniabanan skulle byggas i hela sin sträckning . Beskedet korrigerades till att det nu gäller , från upp till Dåvamyran. I den takten kommer det att ta innan banan är framme i , herr talman. fick vi andra besked, och det är väl rimligt att anta. Det är också rimligt att man uttrycker sig lite mer precist om man lika tvärsäkert som ledamoten säger att det ska bli av – och detta när trafikutskottets ledamöter diskuterar så stora pjäser som i den nationella planen och när , jag och en handfull riksdagsledamöter till rimligen hör till dem i kammaren som är mest insatta i ett sådant projekt och i hur rimligt det är att det blir färdigt inom . När kan vi förvänta oss att få besked? 183 (S) replik: Du har fått besked, : kommer banan att börja byggas. Jag måste säga att jag nog inte märkte av jätteinsatser ni var i regeringsställning. Ingenstans märkte man av det. Det besked man fick från Norrbotniabanegruppen och var: Nej, ni är inte med i planen. Nej, ni kan inte lämna någon ansökan till EU. Nej, det finns ingen möjlighet att verkställa projektet. Det var de besked man fick från regeringen. har det lämnats in en ansökan till EU som regeringen står bakom. Det är skillnad mellan att ha en socialdemokratiskt ledd regering och att ha en alliansregering. I all infrastrukturplanering finns det osäkerheter, och det vet alla om. Det är så. Man kan inte på förhand säga att något kommer att gå att genomföra precis som vi har tänkt oss från början till slut. Det vet alla om. Det kan på vägen hända saker och ting i planeringen som gör att man måste göra omtag och på något sätt revidera planer och annat. Men såvitt vi vet kommer projektet att starta , och sedan kommer det att byggas i hela sin sträckning. Det är därför man söker planeringspengar, nu i första steget upp till och sedan i nästa steg hela vägen upp till . kan alltså vara fullständigt säker på att den regering vi har kommer att se till att projektet blir av. 184 (M) replik: tar till starka ord. Han förklarar att jag är okunnig när det gäller hur man bygger infrastruktur och så vidare – att jag borde veta bättre. Det var dock inte jag som i valrörelsen lovade byggstart av Norrbotniabanan så fort man hade vunnit valet. Det var och hans partikollegor som sa att man kunde börja bygga bara man vann valet. Vi var några från Alliansen som sa: ”Men stopp, vänta lite! Så enkelt som ni får det att låta är det inte.” Jag låter därför dem som lyssnar på debatten avgöra vem som är okunnig eller kunnig när det gäller hur man bygger infrastruktur. Sedan förstår jag att blir upprörd, för han har lovat sina väljare en massa saker han nu inte kommer att kunna infria. Det gick att höra i replikskiftet med min allianskollega från , för han fick inga svar om när Norrbotniabanan ska börja byggas. började med , och det låter ju bra. Sedan kan det bli september, eller kanske ännu . Den som vet hur svensk demokrati fungerar vet att vi har val , och helt plötsligt ligger detta bortom valet. Man kommer alltså sannolikt inte att påbörja någonting ens den här mandatperioden. Det blir dock jättebra, för då kan man ju lova samma sak igen även i nästa valrörelse. Man kan komma med samma löften och säga: ”Vi lovar att börja bygga det här” och så vidare. Och så är vi tillbaka där vi var från början. Faktum är att infrastruktur kostar väldigt mycket pengar när det ska byggas. Vill man göra det på ett seriöst sätt måste man ha en seriös finansiering. Mina frågor till är fortfarande: När tänker ni börja bygga – på riktigt alltså? Hur mycket av Norrbotniabanan tänker ni börja bygga när ni väl får chansen? Är det av 270? I så fall är det som min kollega säger, det vill säga att det tar för er att bygga banan. 185 (S) replik: Ja, det beror väl i så fall på hur snabbt man bygger de . Det kan alltid diskuteras hur det kommer att ta att bygga en bana. Jag förstår att är rädd för nästa val. Jag förstår det, för då skulle olyckan kunna vara framme igen så att Alliansen kommer tillbaka i regeringsställning – och då blir det ingen Norrbotniabanan. Då kan han inte stå i talarstolen och låtsas vara banans största tillskyndare, utan då måste han krypa till korset igen och konstatera att det inte blir något. Precis sådan var invändningen före valet. Era invändningar mot projektet då lät nämligen ungefär så här: Ja, nej, vi måste nog titta efter hur finansieringen ska gå till. Nej, det går nog inte att staten ska satsa pengarna. Nej, någon annan måste satsa pengarna. Precis så resonerade före valet, och på det sättet är det klart att det aldrig blir någon bana byggd. På det sättet kommer Norrbotniabanan aldrig att komma till stånd. Den måste komma till stånd på precis samma sätt som alla andra infrastrukturprojekt i , det vill säga genom att man har en finansiering på plats. Men man behöver inte ha alla 27 miljarder, som banan beräknas kosta, på plats . Man kan faktiskt låna upp på vägen och på det sättet klara av finansieringen medan banan byggs. Naturligtvis går det inte att börja bygga utan att ha garantier, men pengarna behöver inte finnas framme förrän det är dags att de betalas ut. Jag tror att måste fundera lite grann på vad han sa i början. Okunnig tror jag inte att är, utan jag tror att han bara är ovillig. 186 (M) replik: Jag är absolut inte rädd för nästa val. Jag ser mycket fram emot nästa valrörelse. Det kan känna sig helt lugn och trygg med. Vi kommer säkert att mötas i en del diskussioner och debatter. Jag sa att med Sverigeförhandlingen, det som var Sverigebygget, öppnades möjligheten att hitta en seriös finansiering av Norrbotniabanan men också annan viktig infrastruktur i . Det ska på ett grundligt och sakligt sätt gås igenom hur man ska få finansiering på plats. Det som säger är, för den som lyssnar, att han nog egentligen inte ens själv tror på byggstart av Norrbotniabanan den här mandatperioden. säger att om Socialdemokraterna förlorar valet kommer inte att börja bygga Norrbotniabanan. Det låter nästan som att ni inte kommer att ha hunnit börja bygga innan nästa mandatperiod börjar. Med löften är det på det sättet att om man lovar mycket blir det till slut svårt att hålla löftena om det inte går ihop, eftersom allting man lovar kostar pengar. Det är den verkligheten som börjar komma i kapp den regering som just nu sitter i . Vi kan stå här och prata hur mycket som helst. Men jag har bara en fråga till , en jätteenkel fråga. Det är inga löften jag ber om, utan jag vill bara veta om själv tror att Norrbotniabanan kommer att börja byggas under den här mandatperioden. Tror att Norrbotniabanan kommer att börja byggas före valet ? 187 (S) replik: Ja, jag tror det. Vi har faktiskt en regering som har förbundit sig att bygga Norrbotniabanan, och då kommer den att börja byggas. När jag säger det lutar jag mig mot . har sagt att banan kan börja byggas , och då tror jag att bygget av banan kommer igång. Jag måste fundera lite grann över piruetter här. Innebörden av vad han säger är: Om vi vinner valet ska vi börja bygga banan. Men om bygget av banan redan är igång kommer det då att fullföljas av en alliansregering? Det står skrivet i stjärnorna; det vet vi ingenting om. Då kanske det bara blir de till Dåvamyran i alla fall och inte mer av banan än just industrispåret som en del centerpartister har raljerat över tidigare i debatten, och även . Om vi nu får fortsätta på det sätt som vi har tänkt kommer Norrbotniabanan att byggas. Norrbotniabanan kommer att finnas till för transporter av gods från norra till och kommer att binda ihop arbetsmarknadsregioner runt om i hela så att vi får en bättre utveckling än vad vi annars skulle ha fått. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 15 Fordons- och vägtrafikfrågor betänkande 2014/15:TU10 188 (M): Detta betänkande behandlar fordons- och vägtrafikfrågor och handlar bland annat om en koldioxidfri fordonsflotta, om hur arbetet går med elvägarna och om hur fordonsbesiktningen har fungerat efter avregleringen. Många delar av detta betänkande är vi helt överens om. Det finns totalt sju reservationer, varav Alliansen har två. Jag gläder mig ändå åt att vi är överens i många av frågorna i betänkandet. Alla partier arbetar med hur vi ska kunna minska utsläppen, men skillnaden mellan regeringen och Alliansen är stor när det gäller hur vi klarar miljön och att vi också är beroende av fordon. Vi behöver våra fordon för att kunna röra oss till arbete, affärer, skola, fritidsaktiviteter, transporter av varor med mera. Att tillverkar såväl personbilar som lastbilar och bussar är ingen slump och ingen tillfällighet. Vårt behov av dessa fordon är stort. Vi är övertygade om att vi behöver våra fordon för att är ett stort land med långa avstånd, och alla kan inte bo och verka i våra städer. Vi är beroende av våra fordon också för att hela ska fungera och leva och för att våra företag ska kunna transportera sina varor och laster och för att vi ska kunna exportera och importera varor från och till vårt land. är ett av de länder som har mycket små utsläpp, tack vare kärnkraft, vattenkraft och förnybara energikällor. Vi är också ett land som går i täten när det gäller miljövänlig verksamhet. Våra lastbilar och personbilar är i världsklass. Det är därför viktigt att våra företag får fortsätta denna positiva utveckling utan att vi lägger nya skatter och avgifter på verksamheten. Vi har nämligen högsta skatter på drivmedel. Det är inte rimligt att det bara är det svenska folket som ska bära lasset för de klimatförändringar som sker. Vi ska ta vårt ansvar, men fler i världen måste göra mer. Att höja skatter ensidigt i gör bara att verksamhet flyttar utomlands och att vi förlorar både skatteintäkter och jobb här i . Vi ska självklart arbeta vidare med att utveckla både bilar och vägar på ett sådant sätt att de minskar miljöpåverkan, men vi måste gå fram i en sådan takt att vi inte förlorar företag och jobb. Det gynnar ingen, allra minst miljön, om vi i stället måste importera varor från andra, mindre miljömedvetna länder med lägre krav. Vänstermajoriteten har valt att göra skrivningar i detta betänkande som är väldigt hårda mot fordonstrafiken i allmänhet och lastbilstrafiken i synnerhet. De vill vidta kraftfulla åtgärder och minska utsläppen från den tunga fordonsflottan. Vi vet att de vill införa tuffa både dieselskatter och bensinskatter men att de också utreder möjligheten att införa ytterligare vägslitageavgifter eller vägskatter. Vi moderater och Alliansen vill ha förändringar, men de måste ske i en sådan takt att vi kan behålla jobb, åkerier och konkurrenskraft och att det finns rimliga alternativa drivmedel som klarar konkurrensen. Vad hjälper det miljön om utländska lastbilar med sämre drivmedel och lägre skatter konkurrerar ut svenska åkerier och tar över transporterna i vårt land? Vi vill fortsätta att utveckla fler alternativ, och vi vill satsa vidare på en elektrifiering av våra vägar och fordon. Två demoanläggningar är på gång i för att vi ska lära oss mer om elektrifieringen av vägar. Vi måste också få en fortsatt dialog med våra fordonstillverkare i så att vi kan hjälpas åt i arbetet med en elektrifiering av våra vägar. Detta kan ge jobb i , stärka vår konkurrenskraft och förbättra vår miljö. Vi har också en reservation angående skrivningarna om bilbesiktningen. Socialdemokraterna med flera kan nu tydligt se att vi har fått fler besiktningsstationer i efter avregleringen. Vi har fler stationer för både personbilar och lastbilar. driver och Besikta stationer i . Besikta ägs bland annat av motororganisationer, svenska åkeriföretag och . Detta fungerar bra, och servicen har ökat med fler öppettider och fler prisalternativ. Flera partier var tidigare emot detta, men med facit i hand kan vi konstatera att det blev riktigt bra. Vi har 380 besiktningsstationer, vilket är fler än 2009. Hemma i i finns det nu två besiktningsstationer mot tidigare en. Detta har hänt på många platser i . Det är bra, men självklart ska vi hålla ögonen på det så att den positiva utvecklingen fortsätter. Betänkandet tar också upp våra veteranfordon. När det gäller vårt kulturarv i form av våra fordon har vissa förbättringar redan skett, och vi bevakar detta område noga i en tät dialog med såväl företrädare för veteranfordonen som myndigheterna. Det är viktigt att vi stöttar och uppmuntrar dem som sköter om våra gamla fordon och bevarar dem till eftervärlden. Det är en stor kulturgärning som ska stöttas, uppmärksammas och stödjas. Ett annat område som tas upp i detta betänkande är vägskyltningen utmed våra vägar. Även om vi i betänkandet är överens och inte föreslår några direkta förändringar är det viktigt att komma ihåg att vi måste jobba vidare med detta för att hitta ytterligare lösningar för hur vi kan underlätta skyltningen för olika evenemang, försäljningar och annat utmed våra vägar, framför allt på landsbygden. Det är viktigt för att turister och andra lätt ska kunna hitta till verksamheter som ligger långt ute på landsbygden och som kan vara svåra att hitta till utan ordentlig skyltning. Arbete pågår, och vi kommer säkert att få anledning att återkomma till detta. Vi står bakom våra reservationer, och jag yrkar bifall till de två alliansreservationerna 1 och 4. I detta anförande instämde , , och (alla M), (C), (FP) samt (KD). 189 (SD): Som tidigare sa finns det många reservationer. har fyra stycken. Jag tänkte tala om en av dem. Vid skolor, hållplatser och andra liknande ställen där det vistas många oskyddade trafikanter behövs det fartdämpande åtgärder för att skapa ett extra skydd mot fordon med höga hastigheter. Det finns många olika typer av fartdämpande åtgärder i tätorter, bland annat avsmalnade övergångsställen, upphöjda övergångsställen, refuger, chikaner, cirkulationsplatser, timglashållplatser, vägbulor, fartkameror och falluckor som aktiveras om man kör lite för fort. Ja, bara fantasin sätter gränserna. Jag vill beröra en av dessa fartdämpande åtgärder, nämligen vägbulor. De är ganska effektiva, men de är ett miljöproblem och ett arbetsmiljöproblem för många yrkeschaufförer. Låt mig ta ett exempel från där samtliga chaufförer på linje 1 och 2 har känningar i rygg, nacke och skulderblad. Under en åtta timmars arbetsdag passerar de över 136 vägbulor, uträknat så här: På linje 1 finns det 14 vägbulor. Av dessa passeras några två gånger under rutten som tar cirka . På linje 2 finns det 20–26 vägbulor; det är fler i . Enligt arbetsmiljöinspektör är det diskarna i ryggens kotpelare som skadas. Bussförarna kan få bestående besvär med ländrygg, skuldror och nacke. Flera sådana fall har rapporterats. Vägbulor har många olika former och storlekar, allt från små runda gummiblock till stora asfalterade gupp. Vi ser gärna att vägbulor inte används som fartdämpande åtgärd, men om det måste användas vill vi att man standardiserar vägbulorna så att de är så skonsamma som möjligt för våra yrkeschaufförer. Vägbulor är även en miljöbov som genererar en ansenlig mängd koldioxid . Här kommer ett litet räkneexempel. Om 100 000 fordon passerar fem vägbulor per dag förbränns bränsle, vilket tillför atmosfären ca koldioxid och en ansenlig mängd cancerogena partiklar från bromsbeläggen. Vi står bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar vi bifall enbart till reservationerna 6 och 7. I detta anförande instämde (SD). 190 (C): Jag väljer att i denna diskussion om fordons- och vägtrafikfrågor särskilt fokusera på en av de reservationer som vi allianspartier har lämnat. Det är den där vi anser att regeringspartierna har en alldeles för låg ambition vad gäller miljöfordon. Omställningen till ett långsiktigt hållbart transportsystem är en av de största utmaningarna som politikområdet i trafikutskottet står inför. Den handlingskraftiga alliansregeringen vidtog därför ett antal åtgärder inom många områden för att bryta vårt lands beroende av fossila bränslen inom transportsektorn och för att främja en fossiloberoende fordonsflotta. Att minska transportsektorns beroende av fossila drivmedel är ett prioriterat område om vi ska nå visionen att ska vara ett klimatneutralt samhälle . Det är roligt att notera att vi redan kan se resultat av de satsningarna som allianspartierna gjorde 2006–2014. Vägtransporternas utsläpp minskar, bland annat genom att nya bilars utsläpp har minskat och att andelen förnybara drivmedel har ökat. Av Trafikanalys rapport av de transportpolitiska målen framgår att utsläppen av koldioxid från inrikes transporter beräknades vara något lägre 2013 än de var 1990. Det är inget gigantiskt genombrott, men det är ett steg i rätt riktning, ett trendbrott. Det är viktigt och beror på politiska beslut fattade här och av den tidigare regeringen. var således som transportsystemet bidrog till att uppfylla internationella åtaganden på klimatområdet. Det finns i sammanhanget skäl att lyfta fram den utredning om fossilfrihet på väg som alliansregeringen tillsatte. Utredningens förslag är nu föremål för beredning inom . Vi ser med spänning fram emot vad som ska komma ut av det. Jag kan också lyfta fram att nedsättningen av förmånsvärdet för miljöbilar förlängdes . fick även i uppdrag att föreslå hur en demonstrationsanläggning för elektrifierade vägar för tunga transporter skulle kunna byggas upp för att minska utsläppen från godstrafik på landsväg. Syftet med denna försöksanläggning är givetvis att få erfarenhet av hur vi bygger denna sorts transportsystem i landet. Under alliansregeringen ökade också andelen förnybar energi i transportsektorn.