prot · H20981 · 2015-04-07 00:00:00 — Men det är helt uppenbart att vi har grundläggande rättigheter på EU-nivå. Det handlar om mänskliga rättigheter och demokrati. Det finns minoritetsskydd med mera. I dessa mänskliga rättigheter finns jämställdheten, för kvinnors rättigheter är också mänskliga rättigheter. Med detta som grund är det helt legitimt att kräva att också kvinnors kompetens används. ser vi det omvända, att kvinnor som grupp diskrimineras. Och det saknas inte lämpliga kandidater, tvärtom, men kvinnorna utestängs. Kvinnor har minst lika mycket kompetens att tillföra, vilket vi kan se i där man har infört könskvotering till bolagsstyrelser och höjt kompetensen. Den borgerliga regeringen konstaterade också att just inom den privata sektorn kan man verkligen se obalansen. Kvinnor utestängs från maktpositioner. Ju högre maktpositioner, desto färre kvinnor är det. Därför är det förenligt med närhetsprincipen att motverka denna diskriminering. Det handlar inte om fifty-fifty. Trots att kvinnor utgör halva befolkningen handlar det inte om att kräva kvinnor men att man i alla fall sätter en procentsats, vilket man inte har . kan det vara hur få som helst. I har man satt 40 som procentsats, och det har fungerat alldeles utmärkt. Om och håller med om grundanalysen att kvinnor diskrimineras, inte minst i det här sammanhanget, och att det inte händer något av sig självt – vi har försökt jättelänge men det händer absolut ingenting – vad vill ni då göra i stället? Jag vill också återupprepa frågan: Vill ni införa lagstiftningen på nationell nivå? 21 Justitie- och migrationsminister (S): En förutsättning för att det ska bli en debatt är att den man debatterar med bryr sig om att debattera. Jag har ställt en rad frågor i mitt inlägg och i min argumentation kring det här, men utnyttjar inte sin rätt till inlägg utan ställer bara om de två frågor som han ställde från början. Det blir inte mycket debatt av det. Det krävs liksom två för att dansa tango i alla sammanhang. När det gäller närhetsprincipen gör kommissionen bedömningen att närhetsprincipen är uppfylld, och jag gör inte någon annan bedömning. De driver den här frågan. Det är till och med så att det nya ordförandeskapet, , är berett att prioritera frågan framöver. Jag tror att kommissionen har för ögonen, förutom jämställdhetsmotiven som är starka, konkurrenskraft på lite . Jag tror att man ser att här har vi en situation där gamla grupperingar och kotterier sitter på väldigt mycket makt som de inte är beredda att släppa ifrån sig. Då vill kommissionen medverka till att riva av glastaket så att fler kompetenser ska komma till sin rätt. Jag tror att det är detta argument som kommissionen också fäster stort avseende vid. fastnar gärna i frågan: Om ni ska kvotera i börsbolagen, varför ska ni då inte också kvotera i föreningar? Han skjuter då in sig på just fackföreningar. Och man förstår ju varför, att han vill använda det i sin partipolitiska argumentation som jag tycker är ganska svag. Vad är det för skillnad på en förening och ett företag? En förening är en demokratisk organisation. Det innebär att i en förening kan initiativ komma underifrån. Om man är missnöjd med en styrelse kan man driva förslag och på demokratisk väg påverka hur till exempel jämställdheten ska se ut. I ett bolag är det inte så. I ett bolag är det ägaren som bestämmer genom sin aktiebolagsmakt. Därför kan det mycket väl vara så att man ibland behöver en impuls utifrån för att det över huvud taget ska hända något i den delen. Det är skillnaden på en förening och ett företag, och det motiverar, tycker jag, att man överväger den här typen av reglering. Jag återkommer till min huvudargumentation. En gång i världen gick i bräschen för jämställdhet. Man såg strukturerna och ville försöka göra något åt dem. Tillsammans med Socialdemokraterna och andra progressiva partier och krafter medverkade man för att göra det. är det inte längre så, utan nu sällar sig i stället till de reaktionära krafterna i den här för att vara bromskloss i en fråga som borde kunna få en mycket stor betydelse för jämställdheten, inte bara i utan i hela . har jag svarat på frågor och återkommer till min fråga. Om jag lägger fram ett förslag i om kvotering i bolagsstyrelser för del, nationellt, kommer att stödja det då, ? 22 (FP): Jag tackar justitieministern för att han äntligen svarat på de frågor jag ställt. Han har rätt – det krävs två för en tango. Men det hjälper inte om inte den ena vill föra. Vad gäller subsidiaritetsprincipen är det för del ganska självklart att vi inte anser att EU ska bestämma över vilka som sitter i svenska bolag. Om detta ska införas i är det den här beslutande församlingen som ska besluta om det i det här rummet. Subsidiaritetsprincipen innebär att makten ska fördelas dit där den är absolut mest lämplig att vara. Vi anser inte att det är lämpligt att EU ska bestämma över jämställdhetsfrågor – av den enkla anledningen att ligger hundratals år framför andra europeiska länder. Vi vill inte att de ska bestämma över föräldraförsäkringen eller aborträtten. Vi vill inte heller att de ska bestämma över bolagskvotering. Det finns en röd tråd att följa där. Om det ska beslutas ska det beslutas på svensk nivå. Där kan jag meddela justitieministern att jag inte har något svar att ge. officiella linje är fortfarande att vi inte kommer att vilja införa en sådan lagstiftning. Men vi har haft ministrar som uttalat att vi eventuellt kan tänka oss en annan lagstiftning om inte utvecklingen går tillräckligt snabbt. Det finns dock fortfarande inget stöd för det i stadgar. Vad gäller jämställdhet bland fackföreningar kan jag nämna att jämställdhetsminister var på arbetsmarknadsutskottet och talade om jämställdhetsintegrering, det vill säga att ett jämställdhetsfokus ska finnas i alla delar av samhället. Jag skulle därför vilja uppmana justitieministern att även ta en titt på statliga institutioner, och fackföreningarna. Det är nämligen så att LO inte skulle uppfylla de villkor som ni ställer er bakom om man skulle införa den här lagstiftningen för fackföreningar. Det är hyckleri att bara kräva detta i vissa delar av samhället när makten också finns i fackföreningar och statliga institutioner. 23 Justitie- och migrationsminister (S): Det blir tydligt i diskussionen att det är ute efter inte är någon diskussion om kvotering i sig. Han vill konstruera ett argument för att slippa vara för kvotering i bolag. Det är väl gott så. Och när jag hör resonera om detta förstår jag varför. Ni är inte riktigt färdiga i . Ni vet inte vilken fot ni egentligen vill stå på när det gäller kvotering i , och det är väl bra så. Jag har sett olika uttalanden från sida. Men vi har på oss. Vi har från regeringens sida sagt att vi avvaktar utvecklingen i näringslivet. Om det inte blir bättre kommer vi att vara beredda att lägga fram ett lagstiftningsförslag. Ett sådant förslag utarbetas just nu på , så att vi ska vara klara med det om man inte når upp till de mål som är satta – och det måste nog hända någonting ganska radikalt för att det ska kunna ske. Om ett lagstiftningsförslag läggs fram kanske vid det laget har kommit lite längre i sina funderingar. Då kanske vi kan få en majoritet i för en progressiv linje i denna fråga. Jag tror att detta har en väldigt stor betydelse, inte bara för jämställdheten, som vi var inne på tidigare, utan faktiskt också för konkurrenskraften. talar vi om europeisk konkurrenskraft. Vi måste också tala om svensk konkurrenskraft. Om svenskt näringsliv och svenska bolag inte utnyttjar den kompetens som finns fullt ut även i sin högsta ledning kommer helt enkelt att halka efter när det gäller näringslivsutveckling. Det borde hela näringslivet ta till sig. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2014/15:370 om tolkning av begreppet särskilt ömmande skäl 24 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig vilka generella slutsatser jag drar av utfallet av en dom från Migrationsöverdomstolen, om fler barn kan få stanna i med domen som praxis samt om jag tänker ta några lagstiftningsinitiativ eller vidta någon annan åtgärd för att förtydliga barnrättsperspektivet och barnets bästa. Inledningsvis vill jag understryka att varken jag eller någon annan i regeringen kan kommentera ett avgörande i ett enskilt ärende. Det är och migrationsdomstolarnas uppgift att utifrån lagstiftningen och det underlag som presenteras i det enskilda ärendet besluta om det finns grund för uppehållstillstånd. Begreppet särskilt ömmande omständigheter när det gäller barn infördes i utlänningslagen för att ytterligare lyfta fram barnrättsperspektivet, framhålla principen om barnets bästa samt möjliggöra att fler barn ska kunna omfattas av bestämmelsen och beviljas uppehållstillstånd. Ändringen syftade dock inte till att frångå tidigare uttalanden om att ”barnets bästa” inte kan ges en så långtgående innebörd att det i princip blir till ett eget kriterium för uppehållstillstånd att vara barn. Det rör sig om en sammantagen bedömning i varje enskilt fall av flera olika omständigheter, där hälsotillstånd, anpassning till och situationen i hemlandet särskilt ska beaktas. Det är för tidigt att dra slutsatser om huruvida syftet med lagstiftningen har uppnåtts när det gäller särskilt ömmande omständigheter. Jag ser ingen anledning att se över lagstiftningen, men jag vill poängtera att jag kommer att följa den fortsatta rättsutvecklingen noga. När det gäller åtgärder för att förtydliga barnrättsperspektivet har regeringen uttalat i regeringsförklaringen att ett arbete ska påbörjas med att göra till lag. Det pågår en utredning i vilken en särskild utredare gör en kartläggning inom särskilt angelägna områden av hur tillämpningen av lagar och andra föreskrifter stämmer överens med . Utredaren har fått ett utökat uppdrag som bland annat innebär att lämna förslag på en lag om inkorporering av . Uppdraget ska redovisas . Regeringen kommer att ta med sig slutsatserna från utredningen i det fortsatta arbetet med att säkerställa och stärka barns rättigheter. 25 (V): Jag tackar migrationsminister för svaret. Jag är fullt medveten om att migrationsministern och regeringen inte har och inte ska ha något inflytande över Migrationsöverdomstolens domar och inte heller kan gå in på enskilda fall. Men det är ändå så att vårt politiska uppdrag är att förhålla oss till den verklighet som vi befinner oss i. Man kan väl säga att ändringen från ”synnerligen ömmande” till ”särskilt ömmande” var just ett sådant tillfälle då vi politiskt valde att agera på grund av en verklighet vi såg. Syftet var, som migrationsministern sa, att göra det möjligt för fler barn att få uppehållstillstånd på grunder som tidigare kallades humanitära skäl och som sedan kom att kallas synnerligen ömmande skäl. Vi såg att den skrivningen var för snäv. Alldeles för ofta upplevde vi fall där man som människa tänkte: Detta är inte rätt! Socialdemokraterna, och var ganska överens om att vi måste ändra på detta, och jag är glad att vi fick till stånd den lagändringen. Det lyftes tydligt fram i förarbetena att det inte skulle finnas en exakt gräns för hur länge ett barn skulle ha varit i , men att man vid den samlade bedömningen skulle beakta inte bara hälsotillstånd, anpassning till och situationen i hemlandet utan även vistelsetid. Detta får betydelse med tanke på den aktuella domen i Migrationsöverdomstolen. Denna kan på många sätt komma att ändra viktningen i fråga om illegal vistelse. Jag tror att vi kommer att återkomma till det här i debatten. Vid beslut om barn ska barnets bästa beaktas. Men det betyder inte att ett barn automatiskt får uppehållstillstånd. Det måste vägas mot övriga intressen – i det här fallet den reglerade invandringen, som även står bakom. Det viktiga är att man alltid visar motiveringen – varför väljer man att tycka att den reglerade invandringen är viktigare än barnets bästa? Den motiveringen är otydlig och bristfällig i den dom som avkunnades i Migrationsöverdomstolen, vilket får konsekvenser för underdomstolarna när de sedan ska ta stöd av denna dom i sin praxis. Det är därför vi står här och diskuterar den domen – inte för att jag tror att migrationsministern ska ingripa i det här fallet, utan för att domen får betydelse för den politik vi vill ska föras beträffande hur många ungar som ska få stanna och av vilka skäl. Därför är mina frågor till migrationsministern fortfarande: Vilka tror han att konsekvenserna blir av denna dom i Migrationsöverdomstolen? Ser migrationsministern några risker för att det kommer att ske en skärpning och inte ett öppnande, som vi hade tänkt? 26 Justitie- och migrationsminister (S): Det är väldigt svårt att diskutera en enskild dom på det här sättet. Frågan från interpellanten är vilka generella slutsatser jag drar av domen. Det enkla svaret är att jag inte kan dra några generella slutsatser av en enskild dom. Det är alldeles för tidigt, skulle jag vilja säga, att utvärdera hur den här lagstiftningen kommer att fungera baserat på en enda dom. Dessutom är omständigheterna i fallet väldigt speciella. låter det som att dessa ärenden är asylärenden, och det är de inte. Det är det inte heller i det här fallet. Det är egentligen i botten en arbetskraftsinvandring där pappan kom till och då hävdade att han var från och hade bulgariskt pass. Året efter kom mamman och dottern till , och då på makedoniska passhandlingar. Det visade sig efteråt att det bulgariska passet var förfalskat. Det var mot bakgrund av det som uppehållstillståndet hävdes och hela frågeställningen omprövades. Sedan gick det sin gång i de rättsliga instanser som finns, och så fick vi ett beslut där domstolen menade att anknytningen till inte var stark nog. Dessutom pekade man på att familjen varit i två gånger efter det att de kommit till . Bland annat mot bakgrund av det motiverade man sitt avslag. Jag anser att det är alldeles för tidigt att bedöma hur lagstiftningen kommer att fungera och hur den kommer att tolkas baserat på en enda dom. Därför kan jag inte dra några sådana generella slutsatser som efterfrågar. 27 (V): Jag förstår att det är ett fall som faller utanför det vanliga som har avgjorts. Det håller jag helt med om. Det är inte den vanliga typen av ärende med särskilt ömmande omständigheter. Tittar man på intranät och läser vad självt drar för slutsatser blir man ganska orolig. Det är en oro som jag delar med en del migrationskunniga experter, till exempel . läser jag ur vad skriver om domen från intranätet. Det står: Enligt Migrationsöverdomstolen måste huvudregeln vara att vistelsen i har varit laglig. Jag vill här inskjuta att vi i förarbetena tydligt har sagt att ett barn inte ska lastas för att beslut som föräldrarna har fattat, till exempel illegal vistelse, att man har gömt sig, eller på annat sätt varit oärlig. Man fortsätter på intranät: Även om flickan eftersom hon var barn inte haft möjlighet att påverka att hennes vistelse varit illegal måste detta faktum ändå ha betydelse enligt Migrationsöverdomstolen. Domstolen ansåg därför inte att det fanns särskilt ömmande omständigheter, och flickan beviljades inte uppehållstillstånd. Migrationsöverdomstolen ansåg inte heller att utvisningen var i strid med artikel 8 i . Domen ger en annan viktning mellan anpassningen till och illegal vistelse jämfört med tidigare riktlinjer. För betyder domen därför att tidigare riktlinjer bör ses över till viss del och innehålla en större betoning på laglig vistelse i . Det är en förskjutning som vi inte politiskt har efterfrågat. Vi har på inget sätt sagt att barn ska bära större ansvar för vad deras föräldrar har fattat för beslut. Tvärtom har vi sagt att det ska barn inte hållas ansvariga för. Det som är min oro efter att ha sett domen, och det är en oro som delas av andra, är att vi med en förskjutning i viktning kommer att se större fokus på legal eller illegal vistelse och att det de facto kommer att göra att det är färre barn som får stanna trots att vi ville motsatsen. Jag är intresserad av att veta att om det visar sig att väljer att införa riktlinjer som gör det svårare, hur förhåller sig migrationsministern till det i så fall? Vad kan vi göra för att se till att det blir så som vi hade tänkt? 28 Justitie- och migrationsminister (S): Det är oerhört svårt att dra generella slutsatser utifrån en enda dom. Jag tänker inte göra det. Jag måste nog säga att vi måste få fler avgöranden från domstolarna innan vi kan göra någon bedömning av hur praxis kommer att utvecklas. väljer här att lyfta fram frågeställningen om illegalt–legalt. Jag fäster mig vid att man resonerar kring vilken anknytning barnet i fråga hade vid tiden för prövningen och att man fällde avgörandet utifrån det. Det är svårt att spekulera om det, och jag ska heller inte göra det och gå över gränsen för vad jag får lov att säga och inte säga. Det jag säger i mitt interpellationssvar är att jag följer utvecklingen noga. Det är för tidigt att säga hur lagstiftningen kommer att fungera, och jag drar inte några generella slutsatser utifrån praxis. Grunden för svensk asylpolitik är att om man har asylskäl får man stanna, och om man inte har asylskäl får man inte stanna. Man ska åka hem till det land man kom ifrån om det visar sig att man inte har asylskäl. Även om man inte har asylskäl finns ändå denna ventil och de särskilt ömmande skälen, och barnets bästa ska väga tungt i de prövningarna. Vi har varit överens om att det är så vi ska se på den möjligheten. I grunden är det för tidigt att säga hur praxis kommer att utvecklas utifrån en enda dom. 29 (V): Jag håller med om att det är för tidigt att säga någonting. Problemet är att säger någonting utifrån domen, och det i sin tur får konsekvenser. Jag är nyfiken. Om det så skulle vara att vi ser en förskjutning och att man lägger större vikt vid huruvida vistelsen har varit legal eller illegal, hur förhåller sig migrationsministern i så fall till det? Det är för mig frågan för dagen. Det är vad det hela handlar om. och den svenska Migrationsöverdomstolen har sagt att den sammanlagda tid som en person har vistats i ett land får betydelse på så vis att en lång vistelsetid kan innebära att en person har skaffat starka band till landet. Då får det inte spela någon roll om det är en legal eller illegal vistelse. Den här domen lägger plötsligt en större vikt vid att flickan har vistats här illegalt trots att hon är barn och inte har några som helst möjligheter att påverka den saken. För mig är frågan för dagen om vi kommer att se en förskjutning . Jag förstår att det inte är någonting som migrationsministern kan säga . Men jag vill göra migrationsministern uppmärksam på frågan. Syftet med lagändringen var inte att vi skulle lägga större vikt vid illegal vistelse. Jag hoppas att migrationsministern, om så blir fallet, är beredd att göra någonting åt saken. 30 Justitie- och migrationsminister (S): Det finns inte mycket mer för mig att tillägga. Jag får frågan från : Om så skulle vara, hur skulle jag i så fall förhålla mig till det? Det blir alltför spekulativt, och det är rätt svårt för mig att förhålla mig till en sådan frågeställning. Det kan vara så att läser in mer i domen än vad kanske jag gör. Jag tycker inte att vi ska göra någon bedömning av hur praxisläget är innan vi har sett fler domar. Vi fortsätter att följa vad som kommer från domstolarna om denna lagstiftning. Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2014/15:399 om otillförlitliga språkanalyser 31 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig när jag bedömer att utredningarna för att granska Sprakab samt systemet med språkanalyser i dess helhet är klara. Vidare har hon frågat om jag har någon uppfattning om hur kvalitet och kompetens ska säkerställas vid upphandling av språktjänster utanför . Slutligen har jag fått frågan vilka åtgärder jag tänker vidta för att de individer som är utvisningshotade på grund av Sprakabs analyser inte ska utvisas innan de två utredningarna som är tillsatta för att granska Sprakab och systemet med språkanalyser är klara. Jag vill börja med att klargöra att regeringen inte, så som nämns i interpellationen, har tillsatt några utredningar om språkanalyser. Däremot har tagit initiativ till att granska tio språkanalyser. De översändes till den nederländska migrationsmyndigheten för omanalys . Svaren från dessa omanalyser granskas nu av . Härutöver har anlitat en extern utredare som granskar användningen av språkanalyser inom verket samt hur språkanalysföretag arbetar. Uppdraget ska redovisas och kommer då även att inkludera resultatet från den nederländska omanalysen. är som alla myndigheter bundet av lagen om offentlig upphandling, och enligt gällande bestämmelser har upphandlat språkanalystjänster framför allt av företaget . ställer i upphandlingen höga krav på leverantören. Det görs löpande uppföljning och utvärdering när det gäller de tjänster som företaget levererar. Verket granskar också regelbundet att handläggare och beslutsfattare på använder språkanalyser på ett korrekt sätt. Även språkanalysföretagen har förstås ansvar för sina medarbetare och kvaliteten i arbetet. har rätt att låta utföra kvalitetsrevisioner. Sådana kvalitetsgranskningar har genomförts när det gäller somaliska språkanalyser från Sprakab. Jag vill understryka att jag inte får ingripa i eller påverka ansvariga myndigheter eller domstolar när det gäller handläggningen av enskilda ärenden. Jag har också högt förtroende för den svenska asylprocessen. Den som söker asyl i får sitt skyddsbehov prövat i enlighet med utlänningslagen. Att en asylsökandes identitet klargörs är avgörande för att ska kunna göra en bedömning av skyddsbehovet. Den asylsökande har bevisbördan och ska göra sitt behov av skydd sannolikt. Kostnadsfritt juridiskt biträde tillhandahålls genom hela processen. Principen om fri bevisprövning gäller i svensk rätt, och det nuvarande regelverket ger goda förutsättningar för en rättssäker prövning och svarar mot höga krav på rättssäkerhet. Språkanalyser är ett komplement till hela den utredning som görs kring en persons asylskäl, identitet och medborgarskap. Språkanalyser utgör aldrig ensamt underlag för beslut. Det är viktigt att prövningen i ett asylärende, inklusive språkanalyser, håller hög kvalitet för att rättssäkerheten ska upprätthållas. Jag följer pågående arbete med kvalitetssäkring av språkanalyser med stort intresse. 32 (V): Jag vill återigen tacka för svaret. Sprakab har varit i mediernas sökljus ett flertal gånger, i . Där framkom det att Sprakab är det företag som använder för att göra språkanalyser i samband med asylprövningar. Och i den granskning som gjorde framkom det att analytiker som arbetar på Sprakab har uppgett falska meriter men ändå fortsatt som experter med lingvistiska utredningar. Företagets intervjuande språkanalytiker är anonyma men påstås alltså besitta omfattande språkkunskaper och kännedom om de länder som de asylsökande anger som ursprung. Och om intervjuaren kan anses vara pålitlig och verkligen besitta de språkkunskaper som anges är en förtroendefråga i upphandlingen mellan och företaget. Det är här som den centrala frågan i den här debatten ligger. i debatten kommer vi att återkomma till de granskningar som har gjorts. Men centralt för den svenska rättssäkerheten är ändå frågan om transparens. Man ska kunna granska bevis. Man ska kunna värdera deras tyngd och vittnets kompetens. Det är helt centralt. Huvudfrågan för dagen när det gäller Sprakabs analyser är därför om migrationsministern anser att man kan acceptera hemliga sakkunniga i svensk domstol. Det är de facto det som blir konsekvensen. Vi vet inte vem personen bakom numret och bokstäverna bakom analysen är. Vi har ingen aning om detta. Och det kan bli ganska ödesdigert när det gäller en del asylsökande. Den frågan vill jag ställa till . 33 (KD): Jag har anslutit mig till debatten eftersom vi har haft en interpellationsdebatt om den här frågan tidigare. Det är bra att har tagit upp den ytterligare en gång.