prot · H20962 · 2015-02-18 00:00:00 — Olovlig körning och rattfylleri är typiska återfallsbrott där ett beslagtaget fordon kan vara ett väsentligt inslag för att förhindra nya brott. Vidare innehåller lagförslaget en skärpning av oskälighetsrekvisitet. Det innebär att vi egentligen nu gör att Högsta domstolens tidigare dom blir överspelad. Bara när det är uppenbart oskäligt att förverka ska man låta bli. I betänkandet finns, som vi just har hört från , krav på att även grov vårdslöshet i trafik ska finnas med i uppräkningen av återfallsbrotten. Var gränsen ska gå och hur många brott som ska ingå kan alltid diskuteras. Grov vårdslöshet i trafik är inget typiskt återfallsbrott. Det är mer komplext och begås inte alltid av bilförare. Anledning finns därför som föreslagits att inte ta med det bland återfallsbrotten. Möjligheten att förverka finns . Redan första gången man döms kan bilen förverkas, och det kan ske lättare enligt de förslag till skärpning av oskälighetsrekvisitet som vi nu ska fatta beslut om. Jag yrkar därför bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. 34 (M): Det som ligger till grund för det förslag som vi nu debatterar är alliansregeringens arbete under förra mandatperioden. Det ledde ända fram till en lagrådsremiss som regeringen överlämnade strax före valet . Det är positivt att den nuvarande regeringen har fortsatt i förlängningen av det arbetet och också kommit med propositionen. Propositionen tar sikte på en grupp människor som innehåller många livstidskriminella som färdas runt i fordon för att begå andra brott än just de trafikbrott som detta betänkande avser. Man kommer också åt människor som visar hänsynslöshet, sätter andra människors liv i fara och inte bryr sig speciellt mycket om de framför fordon i berusat tillstånd. Förslaget innebär en skärpning av oskälighetsrekvisitet för att kunna förverka fordon från den som har gjort sig skyldig till olovlig körning, rattfylleri eller grovt rattfylleri. Jag kan inledningsvis nämna att grov vårdslöshet i trafik inte är ett mängdbrott. Jag vill påstå, efter att ha arbetat som domare , att i varje fall jag själv inte har sett något fall av återfall i grov vårdslöshet i trafik. Därmed är inte sagt att det inte förekommer, men det är inte där det stora problemet ligger. Skärpta regler om förverkande av fordon vid trafikbrott Det stora problemet ligger i omfattningen av olovliga körningar och rattfylleribrott. handlade det om ungefär 31 000 fall av olovlig körning och ungefär 27 000 fall av rattfylleribrott. har antalet drograttfyllerier ungefär fördubblats från i storleksordningen 6 500 till 13 000 fall . Detta är allvarligt. Det sätter människors liv i fara, och det föranleder trafikoffer i form av oskyldiga människor som hamnar i vägen. Hur ser då regelverket ut som föreslås? Jag nämnde vilka brott som är aktuella. Om det behövs för att förebygga fortsatt sådan brottslighet och ett förverkande inte är uppenbart oskäligt ska ett förverkande ske. Sverigedemokratens redogörelse för Högsta domstolens avgörande har i bästa fall ett historiskt intresse för någon, eftersom det är ett annat oskälighetsrekvisit som var grund för Högsta domstolens bedömning. Läser man regeringens proposition ser man att detta leder till någonting helt annat. Det oskälighetsrekvisit vi har infördes . I samband med att man skulle förändra rattfyllerilagstiftningen diskuterade man också en sådan ändring som föreslås. Lagrådets kommentar då var att en sådan förändring som den som föreslås skulle innebära en mycket kraftig ökning av förverkandemöjligheterna. Det är vad detta förslag innebär. Jag kan också nämna att förslaget innebär mindre utrymme för att beakta förhållanden som talar emot förverkande. Jag skulle vilja påstå att det blir betydligt mindre utrymme för det jämfört med vad som gällde tidigare. Det behöver inte heller vara så att en person har begått brott vid tidigare tillfällen så att det finns tidigare domar, utan den tidigare brottsligheten kan vara uppe till bedömning vid samma tillfälle. En bortre gräns för när man tar hänsyn till tidigare brottslighet ligger vid , i regel. Men om det sker framgår det av specialmotiveringen till bestämmelsen att en sådan omständighet bör få stort genomslag. Sedan är presumtionen också starkare för förverkande vid rattfylleribrott än vid olovlig körning. Detta är sammantaget mycket bra. Det kan bidra till att öka trafiksäkerheten och även vara ett viktigt verktyg för att människor som är hänsynslösa och som har tillgång till fordon men också andra hjälpmedel vid den här typen av trafikbrott kan få sina fordon och andra hjälpmedel förverkade. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 35 (MP): Även jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. Det förslag som regeringen lägger fram är ett viktigt förslag för att minska återfall i allvarlig brottslighet, särskilt när det är fråga om rattfylleri, grovt rattfylleri samt olovlig körning. Det innebär dock framför allt att det överlag kommer att bli enklare att förverka fordon. Detta är något som också kommer att innebära att det blir mer rättvist, bedömer jag. Den som kör en dyrare bil ska alltså inte ha större möjligheter att behålla sin bil och fortsätta med sin brottslighet än den som har riskerat andras liv med en skrothög. Skärpta regler om förverkande av fordon vid trafikbrott En annan del av förslaget innebär att det blir lättare att förverka fordon med mindre värde inom , vilket också kommer att göra att kostnaderna för hanteringen av framför allt sådana här skrotbilar kommer att bli mindre. Det är alltså något som också kommer att göra rättskipningen mer effektiv. 36 (C): Även detta ärende handlar i stort om förtroendet för rättsväsendet och om vikten av att göra rätt och att från samhället markera god vilja. känns det hopplöst, när vi ser hur vissa åter och återigen begår samma brott och faller tillbaka i brottslighet. Den som om och om igen utan respekt för andras liv och hälsa kör rattfull, till exempel, måste kunna fås att sluta med det. Många av de människor som detta berör är naturligtvis i ett tillstånd i livet där man inte bryr sig om särskilt mycket. Man bryr sig inte om sin omgivning, och man kanske inte ens bryr sig om sig själv. Det enda som är viktigt är att klara sig genom dagen. Dessa människor behöver hjälp; så är det. Vi ska hitta alla möjliga sätt att hjälpa dem. Men det är möjligen en annan debatt och möjligen ett annat utskott. Det är frustrerande för polisen, ordningsmakten och rättsväsendet när de här personerna ertappas med sitt beteende och när man dagen efter ser att samma sak händer igen. De fortsätter på det viset. Man kan inte ha några andra synpunkter än att vi måste kunna sätta stopp för detta, och förverkande av fordon är ett sätt att få stopp. Det har naturligtvis principiella implikationer. Som centerpartist och liberal håller jag äganderätten som en oerhört viktig princip. Men i det här fallet väger omgivningens rätt tyngre. Kanske kan man också, på marginalen, få någon enstaka att tänka till innan de sätter sig och kör rattfulla. Det kanske inte är många, men det kan vara denna enda person som räddar en persons liv. Lagändringens innehåll har avhandlats på ett föredömligt sätt av många talare här före mig , så det finns ingen anledning att återupprepa det. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 37 (KD): Att bryta mot trafikregler är att utsätta andra människor för livsfara. Därför är det av största vikt att hindra brotten och att komma åt dem som bryter mot lagen. Med hänsyn till de stora risker som rattonykterhet och andra allvarliga trafikbrott utgör framstår det, i jämförelse med vad som gäller för förverkande på andra områden, som i hög grad rimligt att fordon som används vid sådana brott förverkas i större utsträckning än vad som sker . Dessutom har straffhotet i många fall inte haft tillräcklig brottsavhållande effekt på dem som kanske har benägenhet att köra bil i påverkat tillstånd. Vetskapen om att det finns en risk att bli av med sin bil kan sannolikt få betydelse i förebyggande syfte. Skärpta regler om förverkande av fordon vid trafikbrott Förslaget innebär att förverkandebestämmelsen utvidgas och att dagens oskälighetsrekvisit skärps genom att ett förverkande ska ske om det inte är uppenbart oskäligt. Motsvarande ska gälla även annan egendom som används som hjälpmedel vid trafikbrott eller har varit avsedd att användas som hjälpmedel. Vi kristdemokrater menar att möjligheterna att förverka fordon som har använts vid trafikbrott kan komma att förhindra återfall och därigenom också förbättra trafiksäkerheten. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 19.) § 14 SGI-skydd för deltagare i arbetsmarknadspolitiska program SGI-skydd för deltagare i arbets-marknadspolitiska program betänkande 2014/15:SfU6 SGI-skydd för deltagare i arbetsmarknadspolitiska program (prop. 2014/15:21) 38 (SD): Vi debatterar betänkande SfU6, baserat på regeringens proposition 2014/15:21 SGI-skydd för deltagare i arbetsmarknadspolitiska program. I propositionen lämnas bland annat förslag om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska förmedla föreskrifter om undantag från kravet att den som deltar i arbetsmarknadspolitiskt program ska få aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning för att den sjukpenninggrundande inkomsten ska vara skyddad. På finns tydligt angivet på vilka grunder som en individ kan förlora sin plats på arbetsmarknadspolitiska program. Det handlar bland annat om en rad olika typer av misskötsel samt orsaken ”av andra särskilda skäl”. Vilka orsaker som ryms inom denna kategori finns det mycket knapphändig statistik för. Utöver denna något oklara grupp är de största enskilda kategorier människor sådana som stängs av på grund av misskötsel eller att man har tackat nej till erbjuden anställning – något som varken bör belönas eller uppmuntras. Jag delar propositionens grundläggande inställning att det för individen kan vara oerhört viktigt att ha sin SGI skyddad. Men när man läser propositionen förefallet detta vara dåligt utrett och grundat på en problematik som inte ens remissinstanser är säkra på om den finns. Jag måste nu avbryta mitt anförande, för jag håller på att svimma. 39 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Vi tar en kort paus i överläggningarna. 40 (S): SGI-skydd för deltagare i arbets-marknadspolitiska program Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och proposition 2014/15:21. Ett betänkande som heter SGI-skydd för deltagare i arbetsmarknadspolitiska program låter varken poppigt eller spännande. Frågan är dock av yttersta vikt. Den handlar om de åtgärdssystem som finns inom aktivitetsstödet och utvecklingsersättningen samt om möjligheten för regeringen eller myndigheten att utfärda begränsningsregler så att sjukersättning inte dras in för personer som inte avsetts i den lagstiftning som kommer att träda i kraft . Bakgrunden är att den tidigare regeringen fattade beslut om att de personer som inte deltar i arbetsmarknadspolitiska program ska kunna bli av med sitt aktivitetsstöd. Det innebär att personer i vissa fall kommer att bli av med sitt SGI-skydd. Dessa regler är i linje med de regler som finns inom arbetslöshetsförsäkringen. Det är förstås inte fel att ställa krav på människor. I vissa fall är det också rimligt att ersättningen dras in om man inte aktivt söker jobb eller deltar i arbetsmarknadspolitiska program. Det som hänt, och som flera remissinstanser pekat på, är att det får oanade konsekvenser och att SGI-skyddet dras in för dessa personer. Det var inte avsikten i den tidigare regeringens proposition. Det är därför vi behandlar dagens proposition. Propositionen avser också att se till att förhållandena inom sjukförsäkringsområdet och inom arbetslöshetsförsäkringen är likställda. Det som riskerar att hända är att en del personer kommer att drabbas onödigt hårt. De kommer att bli av med sin sjukersättning och nollklassas. Det, vilket bland annat Kammarrätten i konstaterat, är en oproportionerligt hård effekt av att inte delta i program. Eftersom dessa personer står långt från arbetsmarknaden kommer de att vara hänvisade till försörjningsstöd. Mot den bakgrunden kan vi inte sitta still i båten och vänta och se, utan vi måste genomföra propositionens förslag. Därför vill jag yrka bifall till regeringens proposition. 41 (M): Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationen. beslutades, med alliansregeringen vid makten, om ett nytt åtgärdssystem inom aktivitetsstödet och utvecklingsersättningen. Det kommer att gälla från och motsvarar i stort sett det system som gäller inom arbetslöshetsförsäkringen. Åtgärdssystemet ger möjligheter att varna eller att stänga av en programdeltagare från rätt till aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning. Om en programdeltagare blir avstängd från ett arbetsmarknadspolitiskt program får han eller hon ingen ersättning. Om programmet dessutom inte har krav på att vara aktivt arbetssökande kan SGI-skyddet förloras. Det skulle utan denna följdproposition i vissa fall innebära en dubbel bestraffning för den som blir avstängd. Det är en orimlig konsekvens. Därför föreslås i följdpropositionen att det bör införas bestämmelser i socialförsäkringsbalken som innebär att regeringen, eller den myndighet som regeringen utser, ska kunna meddela föreskrifter om undantag från kravet att den som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program ska få aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning för att rätten till SGI-skydd ska behållas. SGI-skydd för deltagare i arbets-marknadspolitiska program SGI-skydd innebär att en persons sjukpenninggrundande inkomst vid vissa förvärvsavbrott inte sänks trots att han eller hon inte längre har inkomst från förvärvsarbete. En förutsättning för att skyddsbestämmelserna ska gälla är att det före förvärvsuppehållet ska ha fastställts en SGI. Det finns tre konstruktioner för SGI-skydd: att den försäkrades SGI är aktiv, att den försäkrades SGI är vilande eller att den försäkrade får tillbaka sin SGI efter förvärvsavbrott. Skyddssystemet har vuxit fram ur praxis, och de grupper som skyddas har successivt utvidgats. Den som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program och får aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning eller står till arbetsmarknadens förfogande har sin SGI skyddad, vilket absolut är rimligt. Ett förlorat SGI-skydd kan inte återfås efter avstängningsperioden utan enbart när personen börjar förvärvsarbeta och då kan bygga upp sin SGI igen. Det räcker alltså inte med att aktivitetsstödet återigen börjar betalas ut efter en avstängning för att skydda SGI:n. Därför anser vi i Alliansen att SGI:n, i enlighet med propositionen, ska skyddas i dessa fall. Dessutom likställs förhållandena i SGI-skyddshänseende mellan programdeltagare och övriga arbetslösa. Därför är det viktigt att den som stängs av från aktivitetsstöd inte kan beviljas sjukpenning i särskilda fall . En långsiktigt hållbar sjukförsäkring ska vara förutsebar och avvägas mot den inkomsttrygghet den försäkrade behöver vid sjukdom. Därför är det rimligt att i enlighet med propositionen undantag ska kunna göras så att den försäkrade får behålla själva rätten till sjukpenning i särskilda fall, rehabiliteringspenning i särskilda fall respektive boendetillägg. 42 (SD): Tack för möjligheten att få avsluta det jag hade tänkt säga! Jag gissar att det inte kommer att dra ned några större applåder, men jag mår bra . Sammanfattningsvis vill jag säga att varken jag eller är kritiska till att se över möjligheterna att skydda SGI:n. Att förlora den sjukpenninggrundande inkomsten kan få betydande negativa konsekvenser både för individen själv och för dennes familj. är det parti som på riktigt står upp för välfärdsstaten, inte minst genom att alla medborgare ska omfattas av en grundtrygghet. Propositionen är dock så illa skriven att regeringen, i likhet med hur man hanterade propositionen Upphävande av kravet på vårdvalssystem i primärvården, bör dra tillbaka den och analysera frågeställningen vidare vad gäller såväl problembild och konsekvenser som förslag på lösningar. Avslutningsvis yrkar jag bifall till reservation. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 19.) § 15 EU:s gränskodex betänkande 2014/15:SfU7 EU:s gränskodex (prop. 2014/15:32) 43 (SD): Vi debatterar socialförsäkringsutskottets betänkande nr 7 baserad på regeringens proposition om EU:s gränskodex som syftar till att implementera och rådets förordning om en gemenskapskodex om gränspassage för personer. Förutom detta har regeringen i samband med implementeringen lämnat förslag på ett antal förändringar i den svenska utlänningslagen. Med tanke på att regeringen till viss del utgörs av mest invandringsextrema parti är det ingen chock att dessa förändringar till största delen består i att göra en redan oansvarig invandringspolitik än mer oansvarig. För det första föreslår regeringen i 5 kap. utlänningslagen att ett uppehållstillstånd ska vara tillfälligt vid första beslutstillfället. Det är bra. Men det ska inte gälla om personen har sammanbott utomlands med sin make eller sambo eller om det på annat sätt står klart att förhållandet är väl etablerat. Varför då, kan man fråga sig? Att en person är gift är givetvis ingen garanti för att denne är skötsam. Vidare definieras även samboförhållanden och generella förhållanden utöver äktenskap. Hur ska den enskilda handläggaren på kunna kontrollera att ”förhållandet är väl etablerat”? Denna definition är alldeles för bred, herr talman, och omöjlig att säkerställa. För det andra vill regeringen i svensk lagtext i kap. 9 utlänningslagen slopa kravet på att överlämna sitt pass till . Detta är en väldigt naiv och oförsiktig inställning, menar jag, inte minst då passet kan vara ett värdefullt verktyg för att upptäcka otillåten gränspassage. Motiveringen som regeringen anför för att ta bort kravet är att detta redan regleras i förordningen. Det som står där är att en individ ska överlämna sitt pass. Som om det kunde tas för givet att det alltid sker frivilligt i verkligheten! Om förordningen säger att en individ ska överlämna sitt pass, men denne inte gör det, vore det då inte bra om polisen hade möjlighet att beslagta passet? Självklart, tycker i alla fall jag. För det tredje anför inte förordningen några bestämmelser om förfaranden för fingeravtryck och biometrisk data efter det att utredningsförfarandet är klart. Regeringen föreslår därför att alla data ska slängas omgående. Är inte det väldigt onödigt? Det vore väl bättre att utreda närmare hur man kan använda denna kunskapskälla strikt i syfte att underlätta polisens arbete med att identifiera återkommande överträdelser och försök till återkommande överträdelser? Självklart ska inte detta omfatta medborgare eller individer som blivit medborgare, och vi instämmer självklart i att informationen ska kasseras. Det finns ingen anledning till att den skulle vara kvar. Men det borde genomföras en vidare utredning kring detta och dess möjligheter. För det fjärde påvisar en otydlighet i den föreslagna ordningen att beslut om avvisning ska kunna överklagas till medan upphävande eller återkallelse av Schengenavisering ska överklagas till en migrationsdomstol i stället för . Detta känns bara som onödigt krångel. Det bättre och definitivt kostnadseffektivare vore väl att bägge former av överklagande kunde göras till migrationsdomstolen, vars beslut sedan skulle ligga fast. För det femte anser regeringen att bötesstraff eller fängelsestraff ska utdelas i de fall en utlänning uppsåtligen på ett otillåtet sätt passerar en yttre gräns enligt kodexen om Schengengränserna. Jag ser ingen poäng med att en person som olagligen passerar vår gräns ska vistas i svenska fängelser för skattebetalarnas pengar. Det kostnadseffektivaste är i stället att fatta beslut om avvisning, möjligtvis i kombination med böter. , då alliansregeringen tillträdde, har beviljat 884 000 uppehållstillstånd. För att ge detta lite proportioner överstiger det med råge invånarantalet i ett antal mindre länder. Då pratar vi om hela länder. , , och är några exempel – och detta på bara . Kostnadsmässigt har regeringen totalt dragit ur proppen. Man låter kostnaderna, som täcks av skattebetalarnas medel, vilka ska gå till vår gemensamma välfärd, accelerera till otroliga summor. , för bara , uppgick integrations- och migrationskostnaderna till sammantaget 4,5 miljarder. har denna kostnad tiofaldigats till ca 40 miljarder . För budgetperioden som helhet har regeringen prognostiserat drygt 150 miljarder. Sedan tillkommer justeringsprognoser, nu senast med ytterligare behov av 17 miljarder. Detta håller inte. Jag har sagt det förut, men det tål att sägas igen. säger självklart inte nej till all invandring. Vi är ett förhållandevis rikt land som ska hjälpa sin omvärld och vara ödmjukt inför våra egna och andras behov. Men vi måste göra det så effektivt som möjligt, och framför allt med båda fötterna på jorden. Genom den proposition som vi debatterar, och säkerligen många kommande propositioner, vill övriga partier få en än mer urspårad migrationspolitik. säger nej till detta. Därför står jag och mitt parti bakom samtliga reservationer i betänkandet, även om jag för tids vinnande yrkar bifall endast till reservation 3. 44 (S): Jag förstår att detta är ett område som herr talmannen är väl insatt i. Kanske har herr talmannen till och med förhandlat om en del av det som vi ska ta beslut om . I det här betänkandet, socialförsäkringsutskottets betänkande nr 7, behandlas regeringens proposition om EU:s gränskodex samt en motion som har väckts med anledning av propositionen. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet i dess helhet och avslag på alla reservationer. och rådets förordning om en gemenskapskodex om gränspassage för personer, den så kallade gränskodexen, är direkt tillämplig i . Gränskodexen innebär att det i gällande regelverket för bland annat personkontroll i samband med gränspassage innefattar såväl svenska nationella bestämmelser som bestämmelser på EU-nivå. Det förhållandet bör tydliggöras. Därför föreslås en ny paragraf i utlänningslagen som upplyser om att det finns bestämmelser om gränspassage för personer i gränskodexen. Lagförändringar som vi ställer oss bakom gäller till exempel principen om uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning i svensk rätt, där samma förutsättningar bör gälla för makar, sambor och registrerade partner. Äktenskapet är ju numera också könsneutralt och kan således ingås av två personer oavsett kön. Av den nuvarande lagtexten framgår inte uttryckligen att uppskjuten invandringsprövning också omfattar sambor. Därför anser utskottet i likhet med regeringen att bestämmelserna bör förtydligas i det avseendet. Gränskodexen anger hur inrese- och utresekontrollen av personer ska utföras vid gränser. Den svenska reglering som anpassas till gränskodexen reglerar samma förhållanden som kodexen, som jag sagt. Eftersom kodexen inte hänvisar till medlemsstaternas nationella lagstiftning i detta fall ska motsvarande bestämmelser i utlänningslagen om bland annat skyldighet att överlämna pass till tas bort. Utskottet delar regeringens uppfattning att fingeravtryck och biometriska data som tagits för kontroll av visering eller utlännings identitet inte bör användas för andra ändamål. När en kontroll har genomförts bör fingeravtryck och biometriska data förstöras. Utskottet delar även regeringens uppfattning att det ur ett rättssäkerhets- och effektivitetsperspektiv är lämpligast att beslut om avvisning respektive upphävande och återkallelse av visering bör överprövas i ett sammanhang i de fall fattat de båda besluten i ett sammanhang. Båda besluten bör således överklagas till migrationsdomstol och därefter till Migrationsöverdomstolen, som är prejudikatinstans i utlänningsmål.