prot · H30945 · 2015-12-14 00:00:00 — Det finns familjer som inte kan hämta ut mediciner till sina barn. Är det inte värt att satsa på de mest utsatta? Som jag sa till den föregående talaren tror jag att föräldrar har ett gott omdöme. Jag betror dem ett omdöme när det gäller läkemedel till barnen. Jag tror inte att man missbrukar medicin i största allmänhet. Jag tror också att läkarkåren har gott omdöme när det gäller förskrivning av läkemedel. Då är jag mer bekymrad över vad vissa delar av vårdvalet förde med sig. I till exempel fick vi ökad förskrivning av antibiotika. Många läkare kände en press att skriva ut det som patienterna ville ha. Patienterna gav nämligen streck i besöksstatistiken, vilket gav pengar i kassan till vårdcentralerna. Det är i så fall mer bekymmersamt. 137 (C) replik: Jag kommer att återkomma till det fria vårdvalet . Jag tror att det har många förtjänster. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Det här med ord är intressant. sa att det inte är gratis; det är avgiftsfritt. Så kan man kanske säga. sa också att det handlar om en omfördelning ”från de som har det lite bättre till de som har det sämre”. Men läkemedlen är väl avgiftsfria för alla, även för miljonärens barn? Då blir det ingen omfördelning. Reformen innebär tvärtom en gåva till välbesuttna föräldrar. Jag står fast vid min grunduppfattning att det har ett pedagogiskt och verkligt värde att ha ett rejält socialt grundtrygghetssystem och så vidare, men när man gör så att något blir gratis släpper man loss krafter som inte alltid kan kontrolleras. Det var säkert mycket som var gratis i , , och andra länder. Men de hade väldigt lite samhällsekonomi. Jag hoppas att Socialdemokraterna och statsrådet i sitt utövande öppnar för valfrihetsreformer som Alliansen har talat för och som har fallit väl ut. Jag hoppas att de ser krafterna i detta och är lite försiktiga med reformer som innebär gratis tjänster här och där. 138 (S) replik: Jag tror på den generella välfärden. Den har gett det här landet stor framgång. Vi har god hälsa och har lyckats på många områden. Mycket har sin grund i att välfärden är just generell. Som jag sa i mitt anförande har hälso- och sjukvården i vårt land ett stort förtroende bland medborgarna. De allra flesta av oss är beredda att bidra med ganska stora delar av våra inkomster – – till hälso- och sjukvården trots att de flesta av oss inte kommer att utnyttja den, utan vi vänder oss till den när vi har behov, och det är en trygghet i sig. Vi tycker att det är självklart att de som kanske aldrig har betalat en enda krona i skatt ska få del av hälso- och sjukvården och ha tillgång till den allra bästa sjukvården av allra högsta kvalitet. För mig handlar det om en omfördelning från när man inte har behov till när man har behov. Det här ska vi vara rädda om i . En reform som innebär att människor har råd att hämta ut läkemedel till sina barn utan att behöva fundera över andra prioriteringar är väl värd att försvara. 139 (MP): Debatterna här i kammaren kan förmodligen tolkas som att skillnaderna mellan partierna är mycket större än vad de egentligen är. Det betänkande som vi nu debatterar handlar om huruvida staten ska skjuta till ett belopp på mellan 63 och 71 miljarder till kommunerna och landstingen för att de ska klara sina uppdrag inom hälso- och sjukvården samt de sociala omsorgerna, och hur pengarna ska användas. Visst är det mycket pengar, men skillnaden mellan det högsta och lägsta budet är bara 8,322 miljarder, vilket naturligtvis också är mycket pengar. Men sätter man den summan i relation till vad kommunerna och landstingen själva, av egen kraft, lägger ned på området så handlar det om mer eller mindre av samhällets totala satsningar som vi är osams om i den här debatten när det gäller nivån. Sedan är det bara en del av den procenten där vi har olika uppfattningar om hur de medel staten lägger ska användas. Trots det finns det utrymme för partier att profilera sig, och för den enskilde kan det ha stor betydelse även med små justeringar mellan olika utgiftsposter. Som exempel kan nämnas de 70 miljarder som det konservativa vill stryka från regeringens förslag om validering för snabbvägar för sjukvårdsutbildade bland de flyktingar som kommer till för att de snabbare ska komma in i arbete och vara produktiva. Det är en satsning som har åtminstone dubbla vinster. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Dels kommer de med vårdutbildning med sig i bagaget då snabbare in i egen försörjning, dels klarar vårdapparaten bättre av mottagningen av de med vårdbehov, dels får sjukvård snabbare till sig den kunskap som med stor sannolikhet finns bland de som flyr. Till detta kommer alla sekundära vinster utanför vårdområdet. Flera av oppositionspartierna avstyrker regeringens förslag om att utöka läkemedelsförmånen med fria läkemedel för barn . Det här är ett exempel på en av de reformer som vi tagit fram för att öka jämlikheten i vården. Då kan man fråga sig: Vilka förslag har oppositionen för att nå en mer jämlik och jämställd vård? På folkhälso- och sjukvårdsområdet gör oppositionspartierna lite olika. Man tar bort mellan 1 ½ och 2 ½ miljard av de satsningar som regeringen föreslår. Det handlar om att man har lite olika syn på var någonstans de statliga pengarna gör bäst nytta för att utveckla och förbättra vårdapparaten och omsorgsverksamheten. Liberalerna är de som är mest klåfingriga när det gäller att hacka upp pengarna i mindre buntar och lägga ut dem med riktade poster och regleringar. Regeringen har i sitt förslag det minsta antalet och de största posterna där landstingen och kommunerna har störst möjlighet att själva styra efter behov. När det gäller regeringens förslag att möta den växande psykiska ohälsan bland barn och unga med en satsning på 280 miljoner avstyrks det av de konservativa och Liberalerna. stryker 6 miljoner av regeringens ökade stöd till handikapporganisationerna och de 90 miljoner som regeringen avsätter för fortsatt arbete med ANDT-strategin. väljer även att ta bort regeringens satsning om 150 miljoner på kroniska sjukdomar. Jag skulle kunna fortsätta med uppräkningen, men jag tänker inte göra det. Jag tycker att det är så deprimerande att bara hålla på och rada upp dessa poster, men jag ska bara ta upp ytterligare några saker. Först vill jag – för att lätta upp stämningen – säga att jag är oerhört glad över att Rett Center äntligen har fått sitt bidrag uppgraderat, även om det bara är med 2 miljoner . Det är fantastiskt att den lilla grupp kvinnor som det handlar om – det är ungefär fem personer som insjuknar och de lever i ungefär , så det finns omkring 100 patienter i som drabbas av denna fruktansvärda sjukdom – kan få en vård av bra kvalitet under sitt korta liv. Så vill jag, herr talman, avsluta med att argumentera emot de 30 miljoner som väljer att ge till landets socialtjänster för stöd till barn som inte klarar av skolan. Det är en sådan satsning som jag förstår är nödvändig för för att skyla över brister i den egna skolpolitiken, men som inte behövs med en regering som satsar på skolområdet. Ni moderater säger ju nej till de 600 miljoner som regeringen ger för överenskommelser med skolor just för stöd till svagpresterande elever och då naturligtvis även bland nyanlända. Ni säger också nej till vår satsning på skolbiblioteken, och ni stryker 200 miljoner för elevhälsa. Ni säger även nej till de 500 miljoner vi satsar på fler speciallärare och specialpedagoger i skolan. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Regeringen lägger även 390 miljoner för stöd till läxläsning utanför skoltid och 150 miljoner för skolstöd under skolloven för elever som behöver det. Även detta avstyrker . Tar man bort alla dessa satsningar så som ni moderater väljer att göra, ja, då behövs det säkert väldigt mycket mer än 30 miljoner till landets socialförvaltningar för att lösa de problem som det innebär när man inte ger stöden i den grundläggande verksamheten. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. Sedan vill jag kommentera en sak. Det är så många som har stått här i talarstolen och pratat om att det är så jätteviktigt att få in pengar, och då är det skattesänkningar som gäller. Men det finns ingen evidens för det som ni står här och upprepar gång på gång. När det gäller budgetar under hans : Första året kostade det 4 miljoner i skattesänkningar för att skapa ett jobb. Sista budgeten kostade det 1 ½ miljon för att fixa ett jobb. I stället för att en kanske välutbildad ungdom ska stå och steka hamburgare – jobben kom från hotell och restaurang – kunde man ha haft två sjuksköterskor och en lärare. Det innebär tre jobb i välfärden i stället för en som steker hamburgare. Det är en realitet, och det finns en evidens för det. Det är så det fungerar. Jag ville bara lägga till detta, för jag tycker att debatten blir så tråkig när ni kommer tillbaka till en sak som inte är sann. 140 (V): Hur bygger vi jämlikhet? Hur skapar vi allas rätt till hälsa? Det är en självklar trygghet som inte så många känner . Otrygghet är farligt för ett land och för en människa. Utifrån hälso- och sjukvård samt social omsorg lägger i runda slängar 4 miljarder mindre på välfärden. Liberalerna lägger 2,4 miljarder mindre på välfärden. KD lägger 4,035 miljarder mindre på välfärden. Och till slut: lägger 6,157 miljarder mindre. Det är ett race mot ojämlikheten i hälsa. Det handlar om ideologi och klassperspektiv. budget bygger på en stor dos myter. Om budget skulle råda skulle statsbidragen till kommuner och landsting successivt skäras ned från 94 miljarder till 41 miljarder . Det motsvarar av samtliga kommuners budgetar, 100 000 anställda eller 3 procentenheters höjning av kommunalskatten. Ni pratar ofta om kollaps och sammanbrott, men det här skulle verkligen innebära den totala kollapsen och sammanbrottet i samhället. vill lyfta fram jämlik hälsa och feministisk hälso- och sjukvård, eftersom kvinnor generellt är en väldigt eftersatt grupp inom hälso- och sjukvården, specifikt kvinnor med kort utbildning. Vi vill också lyfta fram den tickande fråga som berör oss alla: psykisk ohälsa. Vi är stolta men inte nöjda vad gäller de frågor vi lyckats förhandla in i budgeten. Bröstcancer är den vanligaste cancersjukdomen bland kvinnor i västvärlden, och den ökar. Ungefär hälften av alla fall av bröstcancer upptäcks vid screening med mammografi. Cancerfonden och förespråkar avgiftsfri mammografi. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Kvinnor med kort utbildning, svag ekonomi eller utländsk bakgrund utgör majoriteten av de drygt 150 000 som aldrig kommer på de allmänna undersökningarna. I resurssvaga områden, där en stor av befolkningen kommer från andra länder än just , är deltagandet lågt. I är det , jämfört med . Så här ser det ut i hela . Det är därför vi har förhandlat in 100 miljoner 2016 och därefter 207 miljoner . Vi tycker att det här är en viktig reform. Ni i före detta Alliansen får gärna ringa era kompisar i och fråga varför de inte tar bort den här reformen. De har en usel ekonomi, men det här hänger de på. Ni kanske kan lära er något. Den svenska mödra- och förlossningsvården har en hög medicinsk kvalitet i internationella jämförelser. Men nästan varannan kvinna som väljer att föda vaginalt får förlossningsskador som inverkar på kvinnans sexliv samt orsakar inkontinens och andra fysiska problem. Det är skador som gör sig påminda . Att minska de här skadorna är en jämställdhetsfråga. Därför är vi väldigt glada att vi har förhandlat in medel till detta i våra budgetar. Tittar vi på de borgerliga budgetarna ser vi att även och Liberalerna är inne på den här frågan, vilket är glädjande. Vi vill satsa på en jämlik och jämställd hälsa, för det gynnar kvinnorna. Sedan är det detta med gratis preventivmedel . Vi hade gärna sett att det införts upp till . I har man testat det här upp till . Då har det också handlat om alla preventivmedel på marknaden. Därigenom har man lyckats halvera de oönskade graviditeterna bland unga kvinnor. och säger ja till förslaget. KD säger ja men utan pengar. Och det är väl bra. Då är vi överens om något. Hela området psykisk ohälsa skulle behöva miljarder för att lyfta. En ekonomisk supersatsning behövs för att möta den ökade psykiska ohälsan. Vi behöver utbilda psykologer, psykiatriker och mentalskötare. Vi behöver betydligt mer forskning, och vi behöver en psykiatri som möter sina patienter med respekt och hopp om att det går att leva med de diagnoser som psykiatrin numera är relativt frikostig med. Psykisk ohälsa är inget litet problem. Psykisk ohälsa står för drygt en tredjedel av sjukförsäkringskostnaderna. Det är ganska mycket. Då måste man göra lite olika saker. Vi har lyckats förhandla in 250 miljoner för att möta psykisk ohälsa hos unga, utöver den miljard som finns på området. I Liberalernas skuggbudget är just den här satsningen för psykisk ohälsa borttagen. Det är en fråga om prioritering. Man kan prioritera städhjälp med statliga bidrag – eller psykisk ohälsa. Så ser politiken ut. Vissa politiska skiljelinjer finns. Med 2 miljarder och under hela mandatperioden har vi förhandlat in pengar inom äldreomsorgen. Det betyder väldigt mycket. Det betyder 5 000 fler anställda . Så mycket behövs för att uppgradera äldreomsorgen, för den är inte på topp överallt. Vad äldre människor säger att de behöver är möten med personal, kontinuitet och utbildning. Så möter man behoven inom äldreomsorgen. Kvinnors hälsa är underprioriterad. Feminismen har inte slagit igenom inom hälso- och sjukvården. Det handlar om ökade kunskaper om sjukdomar som kvinnor drabbas av, patientbemötande samt metoder för att nå patientgrupper som inte söker vård. Det handlar kort sagt om ojämlikhet i hälsa. Vi behöver fler satsningar för att nå de kvinnor som enligt alla tabeller har sämre förutsättningar: kvinnor med sämre utbildning och dålig ekonomi. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Dödligheten i åldersgruppen 35–är dubbelt så hög bland kvinnor med enbart förgymnasial utbildning som bland kvinnor med eftergymnasial utbildning. Klass och hälsa går hand i hand. vill vi att landstingen hittar modeller för att arbeta strategiskt med dem som behöver hälso- och sjukvården allra mest och som inte etableringsfriheten har gynnat. LOV har aldrig varit någon success story för de här kvinnorna. Här är det kalla handen från hela Alliansen. Det är dyrt att gå till tandläkaren. Många unga vuxna undviker att gå dit om inte mamsen och pappsen står för räkningen. Det här är också en klassfråga. Det kan man se tydligt i , men den har ni väl läst, hoppas jag. Förändringen genomförs i två steg. En höjning föreslås från 2017 och sedan upp till 2018, så det tickar på. Det här är en viktig jämlikhetsreform, men den säger ni blankt nej till. Ni i den före detta Alliansen säger totalt nej till i stort sett samtliga reformer som handlar om jämlik hälsa. Det kan man fundera på. Vänstern vill se att välfärden byggs upp och utvecklas. Vi hade som ni förstår helst sett större satsningar som på allvar börjar arbeta för en jämlik hälsa. Det är inte klass, plånbok eller kön som ska avgöra vilken hälsa som är dig given. Det handlar om allas rätt till hälsa. Då behövs det tydliga prioriteringar. Självklart yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och till den liggande budgeten. 141 (C) replik: Som jag har antytt i några tidigare replikskiften är och verkligen specialister på att höja skatter och fördela pengarna hit och dit genom olika riktade bidrag, gratistjänster och satsningar. Sedan frågar hon: Varför är ni inte med på allt detta? levererade en sanning i sitt inlägg. Den skillnad mellan oss som pratar om berör av resurserna i omsorgen och sjukvården i landet. Det är inte så mycket som skiljer. Men det är det enda talar om. Hur mycket vi än höjer skatterna i ett litet exportberoende land, där välståndet beror på våra företags konkurrenskraft på en väldigt hård internationell marknad, kommer företagen att fortsätta att producera och konkurrera. Det är vad och utgår ifrån. Men så är det inte, . Det är därför som det blir svårt att diskutera med er. Vi från och allianspartierna vill utöka den samlade kakan i genom en politik som får fler i arbete och gör att våra företag kan utvecklas, frodas och konkurrera på världsmarknaden. Det är därför ert budgetalternativ inte håller. Med all respekt för engagemanget och för alla behjärtansvärda satsningar blir det i slutändan mindre pengar till vård, skola och omsorg, vilket utvecklingen visat genom decennier och sekel i alla de länder där era systerpartier har styrt. 142 (V) replik: Hälsovård, sjukvård och social omsorg När orden tryter tar man till det gamla östknepet. Det tycker jag att vi kan sluta med. Det är ungefär som om jag skulle jämföra dig med någon extrem nyliberal, , men det kan jag också göra, för det är ni ju inom . Ni har lagt 6 miljarder mindre på hela området. Då kommer det att bli konsekvenser. Du står här och pratar ungefär som om vi hade en debatt i näringsutskottet. Det har vi inte. Vi pratar om hälso- och sjukvård. Vi pratar om förlossning – av kvinnorna har skador. Vi pratar om ojämlik hälsa – det gör du aldrig. Du pratar om gratissaker. Jag kan prata om 32 miljarder i ränteavdrag. Jag kan prata om ROT-avdrag och RUT-avdrag. Men här tänker jag inte göra det. Här pratar vi om hälso- och sjukvård och socialtjänst. Då kan jag prata om 1 miljard som går till de utsatta barnen i , så att man kan jobba bättre med dem. Har du pratat om dem ? Jag har inte hört det. Du har en förmåga att inte gå in på sakfrågan som vi ska diskutera. Visst kan vi prata som om vi stod här från näringsutskottet, om du känner för det. Vi kan prata om att de rikaste procenten i äger av förmögenheterna. Miljardärerna äger nu motsvarande 1 800 miljarder tillsammans. Det kan vi också prata om. Så har det blivit i efter era : öppna spjäll för dem som har det absolut bäst. Men de som har det absolut sämst pratar du inte om. Det är intressant. Prata om sakfrågorna i stället! 143 (C) replik: Vi brukar landa där i de här debatterna. Det är du och som känner för människor, humanism, grundtrygghet och så vidare medan vi vill ha ett rått och hårt samhälle som inte producerar någon välfärd. Jag menar att det är tvärtom. Jag tog exempel på de länder där dina systerpartier har jobbat och som har utarmats. Hur mycket gratisluncher som man än har haft har det blivit en helhet som varit mycket sämre. Jag kan försäkra dig att jag verkligen är för humanism, och jag står upp för människors lika värde. Jag vill ha ett välståndssamhälle där de välståndsskapande krafterna får frodas och där vi får resurser för förlossningsvården, utsatta barn och allting. Det kan vara lite besvärande för dig att ifrågasättas i din världsbild. Det kan jag väl förstå. Jag respekterar att du vill väl och tror att lösningen är höjda skatter och att fördela riktade bidrag som omfattar av den totala budgeten. Min övertygelse är att lösningen ligger i att ha ett samhälle som producerar välfärd genom en konkurrenskraftig ekonomi som skapar jobb. Jag menar att det i längden ger mer pengar till vård, skola och omsorg än en politik som skattar bort jobben. Jag kan gå igenom de olika bidragen och diskutera hur mycket det satsas totalt. Jag utgår från att landsting och kommuner har goda resurser i grunden och använder pengarna för en bra förlossningsvård, för att ställa upp för utsatta barn och så vidare. Låt oss respektera varandra. Sedan har vi olika världsbild. Det har tydligt framkommit . 144 (V) replik: Hälsovård, sjukvård och social omsorg Du pratar om våra systerpartier. Jag vet inte ens vilka du pratar om. Det vill jag först säga. Om man ska bygga ett gott samhällsklimat och stoppa fascismen som växer i hela , vet du vad man ska satsa på då, ? Vet du det? Man ska satsa på ett jämlikt samhälle. Man ska satsa på att bromsa arbetslösheten. Man ska satsa på en skola som håller ihop. Det gjorde inte er skola. Man ska satsa på utbildning, möjligheter och att ge människor en chans. Så bygger man ett jämlikt samhälle. Så skapar man ett tryggt samhälle. Så ser man till att minska den rasism som finns i hela . Det är viktiga frågor. Du står här och förlöjligar insatser som handlar precis om det. Det handlar om jämlik hälsa och att de mest utsatta människorna som finns, exempelvis kvinnor med låg utbildning och dålig inkomst, ska ha möjligheter att ha gratis mammografi och inte betala. Vi talar om 150 000 kvinnor som inte kommer till mammografiundersökningarna. Det är en jämlikhetsreform och en hälsoreform. Du står och svamlar om någonting helt annat, om systerpartier och lite smått och gott. Ni drar ned budgeten med 6 miljarder. Så är det. När man tittar på vad som hände under era var det inte så att ojämlikheten i hälsa sjönk på något sätt. Nej, det gjorde den faktiskt inte. Vet du vad? Det är fortfarande fattiga barn som lever under existensminimum. Den typer av frågor tycker jag att vi ska prata om. 145 Statsrådet (S): Rätten till liv och hälsa är en grundläggande mänsklig rättighet. Att människor kan vara friska och se fram emot ett långt liv är dessutom en grundläggande förutsättning för ett framgångsrikt samhälle. När vi blickar ut över världen kan vi konstatera att denna mänskliga rättighet och förutsättning för utveckling och framåtskridande har förvägrats väldigt många människor och inte är ett tillstånd som råder i många länder. I det hänseendet kan skatta sig lyckligt. Här har människor under långa perioder kunnat uppleva att hälsoutvecklingen har gått framåt, att åren har lagts till när det gäller förväntad medellivslängd, att den ekonomiska kakan har växt och att människor har kunnat leva i trygghet och känna framtidstro. Jag vill påstå att grunden för denna utveckling, förutsättningen för den, är den välfärdsmodell som inte minst Socialdemokraterna tillsammans med flera andra partier i denna kammare har varit med och utvecklat . Det är den samhällsmodellen och det som är själva kärnan i den – sjukvården, den sociala omsorgen och folkhälsan – som debatten handlar om. Det är hur vi ska möta de utmaningar som väntar på området som vi tillsammans måste diskutera. Det är inget parti, inga enskilda ledamöter, som ensamma kommer att kunna ta sig an de utmaningar och strategiska frågor som staten nu behöver engagera sig i. Vi kan konstatera att förutsättningarna för vår unika välfärdsmodell har varit att den är solidariskt finansierad, generell och behovsstyrd och att den dessutom håller en remarkabelt hög kvalitet. Ändå står den som sagt inför utmaningar. Det handlar om en alltmer globaliserad värld som både direkt och indirekt anstränger våra system. Det handlar om en åldrande befolkning som innebär att människor har ökade behov av välfärdstjänsterna och dessutom kräver en högre kvalitet än dagens eller gårdagens äldre människor. Men det handlar också om ökade klyftor. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Dessa utmaningar måste mötas på bred front. Ett exempel på hur vi gör det är Kommissionen för jämlik hälsa. Där tar vi ett brett grepp på egentligen alla politikområden för att komma till rätta med de ohälsoklyftor som har ökat. En annan faktor som vi måste bejaka är att vi lyckas få till ett fördjupat samarbete med dem som är de som erbjuder välfärdstjänsterna i störst omfattning, det vill säga kommuner och landsting. Det är också i det ljuset som man ska se regeringens förslag till budget. Många av de satsningar vi gör inom hälso- och sjukvården, även om de under ett enskilt år bara uppgår till någon procent av den totala budgeten, innebär att vi skapar förutsättningar för framför allt landsting och stat att samverka inom angelägna områden. Ett av de viktigaste, eftersom det handlar om hela kvaliteten i välfärden, tillgängligheten och själva förutsättningen för att kunna utveckla hälso- och sjukvården, är kompetensförsörjningen. Här har jag varit tydlig och sagt: Här kan inte staten abdikera. Här kan staten inte skjuta över ansvaret på landstingen och säga: Det är en arbetsgivarfråga, och det lägger vi oss inte i.