prot · H30938 · 2015-12-03 00:00:00 — Världen runt har inte blivit säkrare eller stabilare , tvärtom. Avslutningsvis: För att vi med kraft ska kunna möta de utmaningar världen står inför behövs ett utökat internationellt samarbete. Vi måste bli mer handlingskraftiga. Då duger det inte med ett FN som inte kan agera på grund av vetorätten. Då duger det inte med ett EU som inte enat kan stå upp för sina värderingar. Då duger det inte med en regering som lyfter fram som en oberoende röst. är bara starkt och kan uppnå förändring i samverkan med andra. (forts. § 9) Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. § 7 Beslut om ärenden som slutdebatterats SkU7 Begränsad skattefrihet för utdelning och nya bestämmelser mot skatteflykt i fråga om kupongskatt 2. res. 35 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 S, 72 M, 23 MP, 19 C, 17 V, 17 L, 14 KD Frånvarande: 13 S, 12 M, 13 SD, 2 MP, 3 C, 4 V, 2 L, 2 KD, 1 - SkU9 En global standard för automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Uppföljning av lagstiftningen och utvärdering av konsekvenserna för de mindre finansiella instituten) 2. res. 36 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 S, 73 M, 23 MP, 19 C, 18 V, 18 L, 14 KD Frånvarande: 12 S, 11 M, 12 SD, 2 MP, 3 C, 3 V, 1 L, 2 KD, 1 - SkU10 Vissa frågor om behandling av personuppgifter och regleringen av id-kortsverksamheten hos Kammaren biföll utskottets förslag. Kammaren biföll utskottets förslag. Kammaren biföll utskottets förslag. NU2 Utgiftsområde 19 Regional tillväxt Kammaren biföll utskottets förslag. § 8 Beslut om ärende som slutdebatterats vid dagens sammanträde SfU4 Utgiftsområde 8 Migration Punkt 1 (Anslag inom utgiftsområde 8) 2. res. 1 (SD) 35 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 S, 23 MP, 5 C, 18 V 1: 35 SD Avstod: 73 M, 14 C, 18 L, 14 KD Frånvarande: 12 S, 11 M, 13 SD, 2 MP, 3 C, 3 V, 1 L, 2 KD, 1 - , och (alla C) anmälde att de avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Punkt 2 (Mottagande av asylsökande) 2. res. 2 (M) 3. res. 3 (SD) 75 för res. 36 för res. Kammaren biträdde res. (V) anmälde att hon avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. 73 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 99 S, 22 MP, 19 C, 18 V, 3 L 2: 73 M Avstod: 1 S, 35 SD, 1 MP, 15 L, 14 KD Frånvarande: 13 S, 11 M, 13 SD, 2 MP, 3 C, 3 V, 1 L, 2 KD, 1 - (S) och (MP) anmälde att de avsett att rösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Punkt 3 (Migrationsverkets anläggningsboenden) 2. res. 4 (M, SD, KD) 122 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 S, 22 MP, 19 C, 18 V, 5 L 4: 72 M, 36 SD, 14 KD Avstod: 1 S, 13 L Frånvarande: 12 S, 12 M, 12 SD, 3 MP, 3 C, 3 V, 1 L, 2 KD, 1 - (S) anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Punkt 4 (Förbättrad boendekedja) 2. res. 5 (FP) 18 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 S, 18 M, 36 SD, 23 MP, 19 C, 18 V 5: 18 L Avstod: 55 M, 14 KD Frånvarande: 12 S, 11 M, 12 SD, 2 MP, 3 C, 3 V, 1 L, 2 KD, 1 - , , , , , , , , Boriana och (alla M) anmälde att de avsett att rösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Kammaren biföll utskottets förslag. § 9 (forts. från § 6) Internationell samverkan (forts. UU1) 137 (S): är ett litet land sett till befolkningen men ett stort land sett till ytan. ligger i ett område där det har funnits stora säkerhetspolitiska utmaningar – utan tvekan. är också ett litet land i en stor och orolig värld, som just nu präglas av krig och konflikter, av flyktingströmmar, av svält, av brist på demokrati och av en lång rad andra problem som påverkar vår säkerhet. Detta gör också att har ett stort behov av att ha ett globalt samarbete. Vi behöver och vi har samarbeten på nordisk nivå. Vi behöver och vi har samarbeten på europeisk nivå, bland annat genom EU. Vi behöver och vi har globalt samarbete, framför allt i och genom FN. För ett land som är alla de här samarbetena och alla de här möjligheterna att höja vår röst avgörande för vår säkerhet och för vår möjlighet till internationell samverkan. Den oroliga värld som vi lever i präglas av annektering av , aggressioner i , kriget i , diktaturens hopplöshet i och den vacklande utvecklingen i – bara för att nämna några av de problem som vi i stort sett brottas med i det utrikesutskott vi har här i . I de allra flesta fall har vi ett mycket brett politiskt samförstånd i riksdag och i utrikesutskott mellan de åtta partier som finns i om hur ska agera. Jag tror, herr talman, att det är viktigt att politiskt hålla ihop i en orolig värld. Det finns naturligtvis skillnader mellan våra partier. Annars hade vi inte varit åtta olika partier. Det finns skillnader även i vår syn på hur saker och ting ska gå till i utrikespolitiken och i vår säkerhetspolitik. Det ska man inte förneka eller försöka dölja. Men tittar man på det betänkande som finns från utrikesutskottet om utgiftsområde 5 inser man att de skillnaderna, jämfört med skillnaderna i kanske många andra länder, är relativt små. Jag måste säga att jag uppskattar det. Jag uppskattar det samarbetsklimat och den tradition av bred samsyn i utrikespolitiken som finns i och som finns i utrikesutskottet. Vi står samlade i vårt ställningstagande här i , i utrikesutskottet och i , för demokrati och för rättsstatens principer. Det är det som vi ska hävda i våra olika internationella samarbeten, där vi agerar. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag i utrikesutskottets betänkande nr 1. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 10 Stärkta rättigheter för kollektivtrafikresenärer Stärkta rättigheter för kollektivtrafikresenärer betänkande 2015/16:CU9 Stärkta rättigheter för kollektivtrafikresenärer (prop. 2015/16:13) 138 (S): Vi ska debattera civilutskottets betänkande CU9, som handlar om stärkta rättigheter för kollektivtrafikresenärer. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Vi i utskottet är i stort sett överens, men det finns en motion och en reservation. Att resa kollektivt är för många ett villkor för att vardagen ska fungera. Till och från jobbet men även för det privata resandet är det viktigt med en fungerande kollektivtrafik. Med tanke på klimatmötet, som pågår i , är det också högaktuellt att vi är med och påverkar transportsektorns klimatpåverkan. Det finns många exempel på hur resenärer blir drabbade om kollektivtrafiken inte fungerar. För att man ska nå regeringens målsättning att kraftigt öka andelen kollektivtrafikresenärer måste det även vara attraktivt att åka kollektivt. Regeringen föreslår därför en lag om resenärers rättigheter i den lokala och regionala kollektivtrafiken. Det handlar om att ge resenärerna rätt till reseinformation, bland annat om de trafiktjänster som en transportör erbjuder och om störningar i trafiken. Informationen ska tillhandahållas i den form som är mest lämplig för att resenärer ska kunna ta del av informationen, och det ska läggas särskild vikt vid behov hos personer med funktionsnedsättning. Resenärerna får rätt till ersättning vid förseningar som är . En resenär ska ha rätt till ersättning för skäliga kostnader för annan transport, inklusive transport med eget fordon, för att nå resans slutdestination. Den högsta ersättningen för en sådan kostnad ska vara en fyrtiondel av prisbasbeloppet. Om en resenär inte begär ersättning för en kostnad för annan transport ska resenären i stället ha rätt till prisavdrag om resan faktiskt blir försenad till slutdestinationen. Dessutom ger lagen en resenär som köpt biljett som gäller för rätten att få pengarna tillbaka om transportörens trafikutbud ändras efter köpet och ändringen är av väsentlig betydelse för resenären. Den föreslagna lagen omfattar i huvudsak resor med tåg, spårvagn, tunnelbana och buss. Den gäller ej anropsstyrd trafik som är förbeställd. Genom den här förändringen stärks resenärernas rättigheter i förhållande till de allmänna resevillkoren, som transportörerna tillämpar, och till den lagstiftning om rätt till reseinformation som gällt. Transportörens ansvar vid förseningar gäller oberoende av om transportören har orsakat förseningen eller inte. Förändringen föreslås träda i kraft . 139 (M): Stärkta rättigheter för kollektivtrafikresenärer Mellan och arbetspendlar ca 40 000 människor . Själv pendlar jag mellan och . Där pendlar också väldigt många människor. Jag, liksom alla pendlare, vet vilka utmaningar som vi ibland ställs inför. Fler och fler pendlar , och fler åker kollektivt. Det tycker vi är bra, men då är det nödvändigt att punktligheten och trafiksäkerheten fungerar. Och det är nödvändigt att det förbättras. ska vi inte diskutera fler spår eller fler tåg eller fler konkurrenter på spåren, utan vi ska diskutera ökade rättigheter för kollektivtrafikresenärer. För detta, herr talman, föreslås en ny lag som ger alla kollektivtrafikresenärer starkare rättigheter oavsett trafikslag. Jag tänkte ta upp tre saker: förseningar, reseinformation och så kallad force majeure. Först gäller det förseningar, som vi alla säkert har en relation till även om vi inte pendlar . Det är kanske inte alltid en positiv relation. Många transportörer har så kallade resegarantier. Det har till stor del fungerat väl, men det har inte varit tillräckligt, och det har inte varit enhetligt. Genom denna nya lag genomförs tvingande regler. Bland annat införs en lagstadgad minimirätt till ersättning vid förseningar som är . Lagen stadgar vidare hur ersättningen ska beräknas och vad som är en försening och inte. Jag tycker att propositionens förslag är bra, även om jag har haft en hel del funderingar kring olika avvägningar. Det gäller bland annat förslaget att olika slags regler ska gälla beroende på vilket tåg eller vilken buss du hoppar på. Den nya lagen gäller nämligen resor som är kortare än . Det tycker jag är bra. Men om det tåg som du hoppar på har åkt en längre sträcka än är det inte denna lag som blir tillämplig utan tågpassagerarförordningen. Tågpassagerarförordningen är förvisso också en bra rättighetslagstiftning för kollektivtrafikresenärer, men den ger inte rätt till ersättning vid förseningar som är kortare än . Detta kan komma att innebära en hel del förvirring för oss konsumenter och resenärer. Det föranleder mig att ta upp nästa del, det vill säga reseinformation. Förslaget är att transportören ska ha ansvar för att lämna reseinformation till resenärerna, bland annat om förseningar. Jag måste erkänna att det ibland inte är helt enkelt att vara resenär, även om man är en van pendlare. Det är då väldigt viktigt att man får information kring förseningar, driftsstörningar och planerade underhåll så att man kan planera sin resa. är tekniken utvecklad. Det har gått fort, och många transportörer sköter sig, men blir det en lagstadgad skyldighet, vilket jag tycker är ett bra steg i rätt riktning. Slutligen, herr talman, skulle jag vilja säga några ord om transportörens ansvar vid förseningar som beror på omständigheter som transportören inte har kunnat undvika, så kallad force majeure. Stärkta rättigheter för kollektivtrafikresenärer I den förordning jag nämnde som gäller rättigheter för kollektivtrafikresenärer på längre sträckor finns det inte något undantag för force majeure. Den lag som vi nu debatterar och kommer att besluta om är ett komplement till de här olika förordningarna – det finns fler än den jag tog upp – och jag tycker att det är rimligt att det är samma regler som gäller. Det finns dock problem för transportörer vad gäller regressrätt. I finns ett förslag om hur detta skulle kunna regleras, det vill säga att infrastrukturförvaltaren ska ha ett regressansvar. Enligt uppgift från regeringen bereds det här nu i . Jag förutsätter att Regeringen arbetar skyndsamt med frågan och återkommer till med en proposition. Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på motionen. 140 NOOSHI DADGOSTAR (V): Regeringens proposition som syftar till att stärka kollektivtrafikresenärers rätt till ersättning vid förseningar är något som länge har efterfrågats av alla de som stått och väntat på försenade tåg och bussar i vinterkylan. är oftast resenärerna helt i händerna på trafikföretagens goda vilja när de begär ut ersättning för en försenad eller inställd resa. Avregleringen av kollektivtrafiken och det faktum att vi betalar betydligt mer för kollektivtrafiken än har varken lett till ökad tillförlitlighet eller ökad kvalitet i någon större utsträckning. För att uppnå ett ekologiskt hållbart transportsystem måste andelen resor med kollektivtrafik öka. Med en ökad andel kollektivt resande kan klimatpåverkan minskas och buller och luftföroreningar reduceras. Därutöver kan trängseln i våra storstäder minskas betydligt. Regeringens nu aktuella lagförslag stärker kollektivtrafikresenärernas rättigheter och är ett steg i rätt riktning mot att sätta resenärerna i centrum. har därför valt att ställa sig bakom lagförslaget. delar regeringens uppfattning att en väl fungerande kollektivtrafik är nödvändig för att klara både arbetspendling och resor samt att det är helt nödvändigt att vi får upp resandet med kollektiva färdmedel. För att klara den målsättningen måste vi självklart få en kollektivtrafik som verkligen fungerar så bra som möjligt. En väl fungerande kollektivtrafik kommer självklart att innebära att fler väljer att åka kollektivt. Det är i det här sammanhanget viktigt att stärka resenärernas rättigheter. Det nya lagförslaget innebär att resenärers rättigheter i den lokala och regionala kollektivtrafiken stärks genom att transportören blir skyldig att informera om störningar i trafiken. Det ger rätt till ersättning vid förseningar som är och ger även resenären möjlighet att få pengarna tillbaka om trafikutbudet ändras efter köpet om ändringarna är av väsentlig betydelse. välkomnar förslagen men saknar en viktig grupp resenärer i förslaget, nämligen den ganska stora grupp som använder sig av färdtjänst. Vi har svårt att förstå varför denna grupp resenärer inte omfattas av det nya lagförslaget. Enligt vår uppfattning bör utgångspunkten vara att lika resenärsrättigheter ska gälla inom den lokala och regionala kollektivtrafiken. Även de resenärer som reser med färdtjänstresor och förbeställda sjukresor bör därför omfattas av den nya lagens bestämmelser om rätt till reseinformation, ersättning vid förseningar med mera. Stärkta rättigheter för kollektivresenärer Det förhållandet att sådana resor sker under delvis andra villkor än övriga kollektivtrafikresor behöver inte utgöra något hinder för detta. Exempelvis skulle den egenavgift som resenärer betalar vid färdtjänstresor och förbeställda sjukresor kunna utgöra underlag för beräkning av ersättning på samma sätt som biljettpriset för övrig kollektivtrafik. Dessutom är det många transportörer inom den så kallade särskilda kollektivtrafiken som erbjuder olika former av resegarantier med rätt till ersättning om en färdtjänstresa eller förbeställd sjukresa blir försenad. Detta ger stöd för att det är fullt möjligt att låta även sådana resor omfattas av lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter. Det ska också framhållas att Utredningen om en ny kollektivtrafiklag i sitt slutbetänkande föreslog att både färdtjänstresor och förbeställda sjukresor skulle omfattas av den nya lagen. Utredaren skriver ”Min utgångspunkt är att lika resenärsrättigheter ska gälla inom den lokala och regionala kollektivtrafiken oavsett transportform. Jag föreslår därför att färdtjänstresor och sjukresor som samordnas, exempelvis via en beställningscentral, ska omfattas av lagen om resenärers rättigheter i lokal och regional kollektivtrafik.” Vid remissbehandlingen av betänkandet var även flera remissinstanser positiva till en sådan ordning. Jag yrkar därför bifall till reservation om att även färdtjänst och förbeställda sjukresor ska omfattas av lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 11 Beskattning av säkerhetsreserv betänkande 2015/16:SkU8 Beskattning av säkerhetsreserv (prop. 2015/16:15) 141 (SD): Jag yrkar bifall till reservation 1 i skatteutskottets betänkande SkU8 Beskattning av säkerhetsreserv. Säkerhetsreserv är en företeelse som finns för att skadeförsäkringsbolag ska kunna spara riskpremier med det uttalade syftet att skapa en säkerhet för att kunna klara av sina åtaganden gentemot sina försäkringstagare vid speciellt besvärliga och akuta skadelägen. Det är ett skattefritt sparande, omgivet av en mängd restriktioner, som får användas endast i detta syfte. Säkerhetsreserven är alltså till för att skydda försäkringstagarna. Det är i detta ljus man ska se det aktuella lagförslaget. Lagförslaget innebär att man gör livet mer osäkert för skadeförsäkringsbolagens kunder. Jag tror inte att det var avsikten när arbetet med propositionen inleddes, men det är det faktiska resultatet om beslutar att genomföra de lagändringar som föreslås. Vill man ha en fortsatt god säkerhet för försäkringstagarna ska man rösta för vår reservation i stället. Den bygger delvis på de påpekanden som Lagrådet har anfört i ärendet. ställer sig på skadeförsäkringsbolagens kunders sida. De övriga partierna ställer sig bakom den okänsliga skatteindrivningens ideologi. Lagförslaget berör framför allt två problematiska situationer då ett försäkringsbolag hamnar i ett begynnande eller fullbordat obestånd eller om företagskonstruktionen ändras genom fusion eller fission. Det tredje förslaget handlar om upplösning av reserven då bolaget inte längre ska beskattas i . Den delen är trivial och okej. De sakförslag som finns i de övriga delarna, som jag har nämnt ovan, innebär att man i en svår situation för ett skadeförsäkringsbolag riskerar att sätta enskilda försäkringstagare i ett mycket bekymmersamt läge utan skadeersättning, eller en starkt begränsad sådan, för vilket man erlagt till sitt försäkringsbolag. Det görs genom att man i stället för att avvakta med beskattning av en säkerhetsreserv till dess att försäkringsavtalen är undanröjda direkt vill beskatta resurser som kan behövas för att till exempel en konkursförvaltare ska kunna uppfylla de avtal som ett skadeförsäkringsbolag i obestånd har kvar. De som får ta smällen blir de enskilda försäkringstagarna. Om ett skadeförsäkringsbolag blir uppköpt eller delas finns de försäkringsavtal kvar som var utgångspunkten för att säkerhetsreserven byggdes upp. I det läget borde reserven kunna överföras till en ny organisation som tar över verksamheten. Det gäller att förstå vad säkerhetsreserven är till för och inte falla i farstun för ett okänsligt beskattningsbegär på det sätt som regeringen gör i det här förslaget. Lagrådet säger bland annat att ”skälen för att reserven ska tas upp till beskattning även i de situationer konkursförvaltaren väljer att fortsätta att driva rörelsen samt i de situationer förvaltaren överlåter hela försäkringsbeståndet till ett annat försäkringsbolag inte utvecklas i lagrådsremissen”. Det är, herr talman, därför högst anmärkningsvärt att regeringen skriver att man följt Lagrådets synpunkter när det är uppenbart att man inte gjort så. Det är enkelt att se eftersom den analys Lagrådet efterlyser inte finns vare sig i propositionen eller i betänkandet. Jag undrar vad det beror på att man gör ett så arrogant ställningstagande mot Lagrådet i en sådan här situation, när verkligheten är så enkel att kontrollera. Kanske kan från Socialdemokraterna utveckla den delen i sitt anförande om . Det skulle vara intressant. Jag hade hoppats att även den anmälda talaren från Alliansen, Per Åsling, skulle vara här och förklara, men det får vi väl ta . Det skulle vara intressant att få förklaringen eftersom Alliansen och de andra partierna inte har sett problemet, trots att vi har lagt upp det framför näsan på dem i vår motion. I motionen pekar vi på det faktum att denna regel i lagförslaget riskerar att sätta enskilda försäkringstagare i mycket besvärliga situationer. Hela sjuklövern kan alltså tänka sig att känslokallt utnyttja enskildas olycka i ett akut läge. Det kallas för att slå på dem som redan ligger! Det tycker jag är ett intressant besked till dem som lyssnar på denna debatt, om vi inte får en motsatt reaktion i de efterföljande kommentarerna. Låt mig avslutningsvis säga några ord om kopplingen till regelverket för periodiseringsfonder, som också berörs i betänkandet. Regeringen har också uttalat att man anser att det inte finns anledning att behandla säkerhetsreserven på annat sätt än vad som gäller för så kallade periodiseringsfonder. Även här har Lagrådet efterlyst en utredning av hur man ser på frågan. Det förstår jag eftersom periodiseringsfonder och säkerhetsreserver inte har någon egentlig mekanism gemensam annat än att de är skattefria. Även den utredningen lyser med sin frånvaro både i propositionen och betänkandet, sannolikt därför att man inser att argumentationen inte håller. En periodiseringsfond är ett sätt att flytta vinstbeskattning mellan olika verksamhetsår i ett företag. Periodiseringsfonden sätts av i deklarationen som en bokslutsdisposition och är omgärdad av ett precist regelverk för att det inte ska gå att hålla kvar den obeskattade reserven hur länge som helst. Det är också förenat med en räntekostnad att hålla en periodiseringsfond vid liv. Syftet med den är alltså en allmän resultatregleringsmekanism för att skapa en så jämn beskattning som möjligt i ett företag. Säkerhetsreserven har däremot, som jag redan har redogjort för, syftet att säkra försäkringsbolagets kunders möjligheter att få ut sina skadeersättningar vid speciellt akuta tillfällen och situationer. De har alltså ingenting med varandra att göra, och försöken att jämställa de båda är totalt irrelevanta. Även detta skulle det vara intressant att få synpunkter på. I detta anförande instämde (SD). 142 (S): Propositionen handlar om när säkerhetsreserven i försäkringsbolag ska tas upp till beskattning. Jag yrkar självklart bifall till förslaget i betänkandet, som skatteutskottet i stort sett enigt har samlats runt. Jag lyssnade på , som har lämnat en reservation. Jag kunde höra att det är fråga om lite olika utgångspunkter. sa till exempel att säkerhetsreserven är skattefri. Nej, det är inte vad det handlar om. Säkerhetsreserven är en skattekredit, det vill säga skatt som inte är inbetald. Då är det högst rimligt att när den typen av händelse som regleras, vilket är tydligt i propositionen, till exempel att ett företag som har en sådan skattekredit säljs till utlandet, att reserven tas upp till beskattning. När ett sådant företag upphör med sin försäkringsverksamhet, vilket det är fråga om vid både fusion och fission, är det väl högst rimligt att skattekrediten betalas tillbaka. Jag tycker att den jämförelse som regeringen gör med periodiseringsfonder i högsta grad är relevant. Reserven finns till för det tillfälle då ett sakförsäkringsbolag råkar ut för stora skadeersättningar och hamnar i en besvärlig situation. Säkerhetsreserven är självklart ett sätt att utjämna resultatet. Det är en skattekredit, och skattekrediter ska återkrävas. Därför yrkar jag, herr talman, bifall till förslaget i betänkandet. 143 (SD) replik: Jag tror faktiskt att missuppfattade mitt inlägg. Jag menar inte att säkerhetsreserven är skattefri. Tvärtom är det fråga om en obeskattad reserv. Jag tror jag använde den beteckningen, och det är den gängse beteckningen. Det innebär att man sätter av pengar i en fond för att kunna betala vissa specifika skaderegleringskostnader till sina kunder i särskilt akuta fall. Det är för att det ska vara möjligt att fullfölja sina avtal som avsättningen är skattefri till dess den är upplöst eller har använts.