prot · H20995 · 2015-05-05 00:00:00 — Att vi har en dialog med andra regeringar och biståndsländer gör att vi har mycket större möjligheter att få länder att stå fast vid att respektera mänskliga rättigheter och avstå från våld. Detta gör vi i allra högsta grad i vår kontakt med och även med andra biståndsländer. Det är genom vårt bistånd som vi har en möjlighet att nå fram. Ett ständigt hot om att dra tillbaka bistånd är inte en framkomlig väg. Framför allt är det de allra svagaste i som skulle drabbas om vi gjorde någonting sådant. Överläggningen var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2014/15:525 om antagningsregler till lärarutbildningen 65 Statsrådet (S): har frågat mig varför regeringen inte går vidare med att skärpa antagningssystemet till lärarutbildningen, vad regeringen avser att göra med det arbete som redan gjorts på och om regeringen har uppfattningen att ett lämplighetstest inte ska införas. har vidare frågat mig vilka andra reformer regeringen planerar för att på kort sikt höja kvaliteten inom lärarutbildningen. När det gäller frågan om att skärpa antagningskraven till lärarutbildningarna har regeringen inte fattat något beslut. Förändringar av det komplexa antagningssystemet för högre utbildning kräver noggrann analys för att klarlägga möjliga konsekvenser, inte minst när det gäller så viktiga utbildningar som lärar- och förskollärarutbildningarna. Höjda antagningskrav är dock inte det enda sättet att tillförsäkra att de bästa studenterna antas till lärar- och förskollärarutbildningen. Det är minst lika viktigt att göra lärarutbildningen till ett attraktivt utbildningsval för studenter. Då är det viktigt att även diskutera utbildningens innehåll och utformning. Lärarutbildningen ska ställa krav på studenterna, bedrivas med god pedagogik och på bästa sätt förbereda studenterna för arbetslivet. Det är helt avgörande att utbildningen håller hög kvalitet och efterfrågas på hela arbetsmarknaden. Försöksverksamheten med lämplighetsbedömning vid antagning till lärar- och förskollärarutbildning pågår. Två lärosäten, Linnéuniversitetet och , deltar i verksamheten. Universitets- och högskolerådet, UHR, samordnar försöksverksamheten. Enligt lärosätenas planering ska lämplighetsbedömningen ligga till grund för antagningen till . Därefter ska försöksverksamheten utvärderas, vilket UHR har fått i uppdrag att ansvara för. Resultatet av utvärderingen, som ska vara klar , kommer sedan att ligga till grund för regeringens fortsatta ställningstaganden i fråga om lämplighetsbedömningen. När det gäller kvaliteten inom lärar- och förskollärarutbildningarna är det en mycket viktig och prioriterad fråga för regeringen. Alla studenter som ska bli lärare eller förskollärare ska ha genomgått en utbildning av hög kvalitet. Därför föreslog regeringen i vårändringsbudgeten en förstärkning av resurserna till lärar- och förskollärarutbildningar och till utbildningar inom humaniora och samhällsvetenskap med . Avsikten är att kvalitetsförstärkningen ska fortsätta kommande år. –2018 beräknar regeringen för satsningen. Det här är en viktig satsning som kommer att göra det möjligt för lärosätena att höja kvaliteten på bland annat lärar- och förskollärarutbildningarna, exempelvis genom att undervisningstiden för studenterna kan ökas. Regeringen avser att fortsätta arbetet med att se över hur kvaliteten inom lärar- och förskollärarutbildningen kan stärkas även i andra delar. 66 (FP): Jag tackar statsrådet för svaret. lämnade in interpellationen . Den har alltså ingenting att göra med den som kom i går och som granskar de svenska skolresultaten. Man hade kommentarer bland annat om temat för interpellationen, nämligen framtida lärarutbildning. Många av oss har följt denna fråga . När statsrådet nu kommenterar den nuvarande lärarutbildningen är det klart att jag blir nyfiken på om det finns några nya ambitioner eller planer och om det är några ändringar på gång i den delen. Om jag är rätt informerad har lärarstudenter inte ens utexaminerats från den nya lärarutbildningen. Konkret, herr talman, handlar den här interpellationen om två saker. och Alliansens aviserade förslag om att höja gränsen för antagning när det gäller högskoleprovet från 0,1 till 0,5 poäng skulle ha trätt i kraft . Är beskedet att det inte blir något ikraftträdande av den viktiga förändringen? Jag noterar att statsrådet gjorde en hänvisning när det gäller lämplighetstest. föreslog i regeringsställning att det skulle införas ett slags lämplighetstest på lärarutbildningen för att försöka bidra till ökad genomströmning och inte minst höjd kvalitet i lärarutbildningen. Vi har bekymmer när det gäller avhopp. Det är väldigt många som inte ens tar ut sin lärarexamen eller väljer att sadla om och ta ut någon annan examen än den man planerade för från början. Parallellt, herr talman, ser vi lärarbrist och fortfarande svag attraktionskraft för läraryrket. Men jag minns i valrörelsen – vi som var kandidater till och andra församlingar – att socialdemokratiska företrädare var mycket tuffa i sina krav, inte minst gentemot , som innehade utbildningsministerposten, och sa att 0,5 poäng var otillräckligt och att 0,9 poäng skulle gälla. Det krävde och . När det gäller lämplighetstest var det inte bara försöksverksamhet man ville se, utan det skulle vara krav på att varenda lärarstudent skulle genomgå ett lämplighetstest. Vi kan diskutera gränsen 0,5 eller 0,9 poäng vid urvalet till lärarutbildningen, för där tror jag att vi skulle kunna hitta en gemensam position. Men det är klart att jag blir bekymrad om Socialdemokraterna och regeringen nu ger ett nytt besked – att det blir förändringar tidigast och eventuellt 2018. Är det så jag ska tolka statsrådets svar? 67 Statsrådet (S): Tack, , för de mer konkretiserade frågorna! Det är helt riktigt att det ännu inte finns någon samlad kvalitetsutvärdering av den nya lärarutbildningen. Regeringen avser att lägga fram ett förslag – som just nu är ute på remiss – om ett nytt kvalitetsutvärderingssystem. Det ligger naturligtvis nära till hands att lärarutbildningen är en av de utbildningar som ska kvalitetsgranskas när det har hunnit gå , så att man har hunnit examinera en del från den nya lärarutbildningen. Frågan om antagningspoängen måste sättas in ett betydligt större sammanhang. Det handlar om ett stort avsteg som man gör från hur antagning ska gå till. Som jag sa i mitt inledande anförande är antagningssystemet komplext . Förändringarna bör inte göras förhastat utan sättas in i ett större sammanhang där man fullt ut kan överblicka konsekvenserna av en förändring. Beträffande försöksverksamheten med lämplighetstest: UKÄ kommer att följa upp den verksamheten. När den förra regeringen utlyste möjligheten att delta i verksamheten var intresset från lärosätena ganska svalt. Det var tre lärosäten som anmälde sig, varav ett sedan hoppade av när de såg att de inte fick full kostnadstäckning, för det är ett mycket kostsamt system. Ska man göra en reform som kanske kommer att kosta upp mot måste man veta att det ger den effekt som man vill ha, så jag tycker att det är lämpligt att följa upp försöksverksamheten innan man går vidare. 68 (FP): Tack, statsrådet! har lyft fram vikten av höjd kvalitet och kunskapsfokus i skolan. En viktig och central del är just lärarutbildningen. Den nya lärarutbildningen – med tydligare stadieindelning, fördjupade ämnesinriktningar, lärarlegitimation och lämplighetstest – var några av våra förslag. Det är intressant att notera att , inför valet, gick Socialdemokraterna kraftigt ut med dessa krav, som vi egentligen i grunden var överens om. Minimikravet för att antas till lärarutbildningen via högskoleprovet måste skärpas. Vi fick kritik för att 0,5 poäng var för lite. Socialdemokraterna, statsrådets eget parti, ville ha 0,9 poäng som minimigräns för att antas via högskoleprovet, och ni ville till och med gå ännu snabbare fram när det gällde lämplighetstest. Exakt efteråt, i Ekot , säger statsrådet: Jag har inga planer på att fortsätta den inriktningen, och det blir tidigast och eventuellt . Vad har hänt, så att man från regeringens och statsrådets sida gör en sådan vändning i de här viktiga frågorna? I går, herr talman, kom en rapport från , hos många svenskar i allmänheten känd för . Där kommenteras särskilt just lärarutbildningen. Vi ställer alldeles för låga krav, och det är i princip fritt fram för ”vem som helst” att antas till lärarutbildningen. Den är för splittrad. Den finns på för många orter, på 28 orter. Man föreslår en skärpning, helt enkelt. Inte minst måste som nation, staten, ställa mycket högre krav på lärarstudenterna, till exempel genom att titta på antagningskraven eller olika typer av tester. Det statsrådet säger här är att det är ett avsteg från det övriga. Men om det är ett avsteg, varför förde ni fram det så tufft och hårt under valrörelsen? ändrar ni er. Är ni inte överens i regeringen, eller är regeringen inte överens med stödpartiet i ? Det vill jag ha svar på. Sedan, herr talman, säger statsrådet : Vi måste pröva detta ordentligt. Detta kan vi inte hasta fram. Men som skolpolitiker – och är jag inne på andra mandatperioden i utbildningsutskottet – kan jag säga: Det är inte första gången man tittar på reformeringen av lärarutbildningen. Detta har utretts upp och ned, fram och tillbaka . Inte minst kommenterade lärarutbildningen, och det kom tydligt fram förslag på att som nation måste ställa högra krav på dem som ska utbilda våra ungdomar i skolan. Det är en besvikelse för mig och om regeringen inte längre har ambitionen att gå fram med detta i samma takt som man aviserade före valet utan eventuellt . Då är frågan: Vad beror det på? 69 Statsrådet (S): upprepar samma frågor, och jag kan naturligtvis ta upp tiden med att upprepa samma svar. Om man ska ändra i antagningsreglerna är det en stor förändring man gör, där man inte riktigt kan överblicka konsekvenserna om man inte utreder det samlat, vilket jag tycker är självklart att man ska göra. Försöksverksamhet om lämplighetstest pågår redan. Det kommer att ge oss det kunskapsunderlag som vi behöver för att fortsätta att fatta beslut men också göra den ekonomiska prioritering som ett sådant införande skulle innebära. Men bara därför att vi väntar på detta väntar vi inte med att höja kvaliteten i lärarutbildningen, utan det är precis det vi har gjort, till skillnad mot , som inte har lagt några kvalitetspengar på lärarutbildningen. Vi har lagt 125 miljoner, som bland annat ska användas till lärar- och förskollärarutbildningen. Beloppet ska höjas och framåt till 250 miljoner. Det är en sak vi kan göra. Andra saker som vi ska göra för att höja kvaliteten i lärarutbildningen är bland annat att stärka VFU, den verksamhetsförlagda delen av utbildningen. Där pågår försök med övningsskolor som UKÄ kommer att utvärdera och följa upp. Det andra som är viktigt är att stärka forskningsanknytningen i utbildningen. När jag är ute på de lärosäten som har lärarutbildning ser jag att det pågår mycket arbete kring detta, för att se till att det blir en starkare forskningsanknytning och en strikt vetenskaplig grund för utbildningen. Att höja kvaliteten och göra den attraktiv – alla vet att detta är en svår utbildning som förbereder en väl för det yrke man ska ha – kommer också att locka studenter som har goda skolresultat. Sedan ligger det inte bara där, utan vi måste också se till att stärka läraryrkets attraktivitet, för utbildningen ska ändå leda till ett yrke. Där pågår just nu ett arbete, bland annat som aviserat en ytterligare satsning på lärarlönerna med 3 miljarder. 70 (FP): Det finns en anledning till att jag återkommer till mina frågor i interpellationen, och det är för att statsrådet inte svarar på mina frågor. När det gäller underlag för att göra ändringar av kraven för antagning till lärarutbildningen har jag i mina inlägg här pekat på flera utredningar, till exempel . Det finns även andra utredningar, och , som föreslår att ska höja kraven på dem som ska antas till lärarutbildningen. Statsrådet kan i sitt sista inlägg svara på om hon tycker att vi ska ha högre antagningskrav. Hon kan ge ett kort svar: ja eller nej. När det gäller lämplighetstest finns det svårigheter. Det är därför som det pågår en försöksverksamhet. Men det är klart att jag var tvungen att ändå jämföra med den socialdemokratiska finansministerkandidaten och dåvarande skolpolitiske talespersonen som angrep oss för att gå för försiktigt fram. när man har hamnat i regering och till och med har fått ansvar för denna viktiga fråga aviserar man ett eventuellt införande . Det är klart att det är en ompositionering av ambitionen. Kvalitetsinsatserna är viktiga, men vi har faktiskt reformerat lärarutbildningen. Lärarlegitimationen är i sig en kvalitetsförstärkning och kvalitetsmärkning. Förskollärarutbildningen ändrades, och legitimation för förskollärare har införts. Vi har också satsat pengar på humaniora och samhällsvetenskap. Den informationen har jag. Jag har följt dessa frågor . Men det som var intressant i denna debatt var: Kommer regeringen att införa högre antagningskrav eller inte? 71 Statsrådet (S): Som jag sa kräver ett införande av lämplighetstest i detta fall en uppföljd försöksverksamhet. Om man ska ändra i antagningsreglerna ska man också sätta in det i ett sammanhang och vara säker på att man fullt ut överblickar konsekvenserna av det. Men det hindrar inte regeringen från att fortsätta att verkligen stärka kvaliteten i utbildningen. Det ska inte bara vara svårt att komma in på utbildningen. Det ska också vara en tuff utbildning att gå igenom som faktiskt ger ett plus i cv:t. Att vi ska ha en lärarutbildning av allra högsta kvalitet hoppas jag är någonting som vi delar, både och de övriga partierna i den här . Men jag kan bara konstatera att man inte tillförde några extra kvalitetsmedel i budgetförslagen från de borgerliga partierna. Det gör däremot regeringen. Att stärka kvaliteten är prioriterat. Det ska, som sagt, göras bland annat i form av kvalitetspengar. Men det handlar också om att stärka den verksamhetsförlagda delen av utbildningen och att stärka forskningsanknytningen i utbildningen. Det finns redan utvärderingar gjorda om att detta är några av de saker som vi behöver jobba med. Det kan vi börja göra , och vi har också satt igång ett arbete om detta. Överläggningen var härmed avslutad. § 18 Svar på interpellation 2014/15:416 om 72 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag ser på de förslag som presenterades i och vad jag ämnar göra inom parkeringsområdet. beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppgift att göra en bred översyn av bestämmelserna inom parkeringsområdet. I utredningens uppdrag ingick även att utarbeta förslag till den reglering som bedömdes nödvändig. Huvudsyftet för utredningen var att förenkla, modernisera och effektivisera regelverket. överlämnade sitt slutbetänkande till regeringen . I betänkandet föreslogs bland annat att den icke straffrättsliga regleringen för beivrande av felparkering skulle läggas samman till ett enhetligt sanktionssystem vilande på civilrättslig grund. Utredningen föreslog även att polismyndigheterna inte skulle handlägga ärenden om felparkeringsavgifter samt att polisen inte längre skulle utfärda parkeringsanmärkningar. Under remitteringen av utredningens förslag inkom många synpunkter på utformningen av förslagen. Efter remissbehandlingen av betänkandet valde regeringen att inte gå vidare med huvuddelen av utredningens förslag. Regeringen har senast redogjort sitt ställningstagande om i budgetpropositionen . 73 (M): Jag tackar infrastrukturministern för svaret. Man kan säga att vi i har två system när det gäller parkering. Vi har ett civilrättsligt system och ett offentligrättsligt system. Det innebär att det på gatumark är trafikförordningen som gäller först och främst, där det finns generella regler om parkering. Sedan kan kommunerna besluta om en särskild trafikföreskrift för parkeringsbestämmelser. När det är fråga om privat mark eller kvartersmark, som man brukar säga, är det markägaren som får besluta vilken reglering som ska gälla just på den delen. Som tur är använder man sig av samma vägmärken, och de privata bolagen får inte ta ut en högre kontrollavgift än vad som har beslutats för den delen i kommunen. Det är kommunfullmäktige i varje kommun som beslutar om olika nivåer. Detta är bra. Jag förstår givetvis att det har kommit en del synpunkter på . Ett förslag var att man skulle klampa felparkerade bilar. Men vitsen med parkeringsbestämmelserna är oftast att man ska få bort bilarna. Då är det inte bra att klampa dem eftersom de då blir kvar på samma plats. Det skulle inte öka framkomligheten, vilket man vill uppnå. Jag tror också att det är bra att driver in dessa felparkeringsavgifter när det gäller det offentligrättsliga systemet, eftersom det underlättar för många kommuner att det inte behöver byggas upp 290 olika system. Det finns dock en fråga som jag tycker att det är bra, dels ur ett intressekonfliktsperspektiv, dels för att öka trovärdigheten i fråga om de privata parkeringsbolagen när det gäller privat kvartersmark, att utredningen tog upp. Det är frågan som handlar om när någon bestrider en kontrollavgift. Som det ser ut är det de privata bolagen som själva får avgöra ärendet – om man har gjort fel eller inte. Det kan ha varit felskyltning eller någon reglering som inte stämt överens med lagstiftningen. Visserligen behöver man inte betala in själva avgiften förrän frågan har lösts. Exempelvis kan man gå till domstol i ett enkelt förfarande. Men det finns en intressekonflikt här, nämligen att det är bolagen själva som avgör vad som är rätt och fel. I utredningen föreslogs en annan instans, liknande , som man kallade parkeringsnämnden. Besluten skulle inte vara bindande att följa. Men precis som i följer de allra flesta bolag de beslut som fattas där. Det skulle vara normgivande och bra för hela parkeringsbranschen. Jag tror också att det skulle öka trovärdigheten för hela branschen. När man parkerar fel där ett offentligrättsligt system gäller är det inte kommunen själv som avgör om man har gjort rätt eller fel, utan ärendena går till polisen. Det tror jag är sunt för hela trovärdigheten. I svaret från infrastrukturministern hänvisar hon till ställningstagandet om i budgetpropositionen. Där skriver man att övriga delar av tas upp i samband med att reglerna om parkeringsövervakning ses över. Då undrar jag givetvis: När kommer det att ske? I detta anförande instämde (M). 74 Statsrådet (S): Delar av de förslag som kom med har genomförts, inte som en direkt konsekvens av eller i direkt anslutning till men på andra sätt. Bland annat har man nu möjligheter att stoppa så kallade målvakter genom att man kan beslagta en bil för icke betalda felparkeringsavgifter och så vidare. En rad av de åtgärder som föreslogs har alltså vidtagits. I de delar som lyfter fram i interpellationen och i sitt inlägg fanns det ett antal förslag, precis som beskrivs här. Problemet med dem var bara att en ovanligt samstämmig remissinstanskår avvisade dessa förslag. Det var , under tid som infrastrukturminister, som utredningen tillsattes. Det var sedan som 2006 tog emot utredningen och remitterade den. Den har också passerat som infrastrukturminister. Båda dessa infrastrukturministrar och regeringar har gjort bedömningen att detta inte är förslag som skulle vara lämpliga att genomföra. Den nuvarande regeringen gör ingen annan bedömning av sakläget. finns det från regeringens sida inga planer på att göra någon större översyn av parkeringsfrågorna. Även om de problem som föranledde fortfarande föreligger gör regeringen bedömningen att problemen inte är av sådan art att tänkbara lösningar inte ligger inom så nära räckhåll att vi anser att det är angeläget att just nu sätta tänderna i den här frågan igen. 75 (M): I finns det tusentals parkeringsvakter som gör ett väldigt bra jobb för att förbättra framkomligheten och trafiksäkerheten i landet. Men att vi har två system kan ju förvirra en del för medborgarna. I det offentligrättsliga systemet är det kommunerna själva som beslutar om vilka regler som ska gälla. Om man anser att felparkeringsavgiften inte är riktig kan man överklaga den till polisen. Sedan kan man gå vidare till tingsrätten. I det fallet behöver medborgaren inte betala mer än avgiften för felparkeringsanmärkningen. Om man anser att någonting har gjorts fel i det civilrättsliga systemet måste medborgaren först kontakta bolaget och bestrida avgiften. Sedan kan man gå vidare till tingsrätten. Då måste medborgaren betala de rättegångskostnader som kan uppstå. Därför är det nog inte så få medborgare som drar sig för att få rätt i dessa ärenden när det gäller civilrättslig parkering på kvartersmark. Då undrar jag om infrastrukturministern särskilt har behandlat frågan om parkeringsnämnden och kommit fram till att förslaget inte var så bra. Du tog upp andra bra förslag som man har beslutat om. Det gäller exempelvis problemet med många målvakter inom det här området. har myndigheterna möjlighet att beslagta bilarna om de har ett värde – om jag inte minns helt fel – för att få in de pengar som man är skyldig till det offentliga. När det gäller den civilrättsliga parkeringen undrar jag: Har man funderat på just parkeringsnämndsfrågan, om det är ett bra förslag eller har man funderat på något annat i den riktningen? Eller tycker man att det är bra att de privata parkeringsbolagen själva kan avgöra om man har gjort rätt eller fel? Som jag sa finns det en intressekonflikt här eftersom bolagen är beroende av de intäkter som de får in via kontrollavgiften. 76 Statsrådet (S): Som jag nämnde i mitt första inlägg har frågan beretts av två tidigare regeringar, först av den borgerliga regeringen –2010 och sedan av den borgerliga regeringen –2014. Båda dessa regeringar valde att inte gå vidare med de delar av förslaget som nämnde i sitt inlägg. Det främsta skälet har varit att dessa åtgärder har mött väldigt stark kritik från många tunga remissinstanser. Det innebär också att även om infrastrukturministern skulle tycka att det här var en fantastiskt bra idé, så är jag väldigt tveksam till om ett sådant förslag skulle få gehör i riksdag där majoriteten ju ser ut som den gör. Det är möjligt att har andra uppgifter om hur frågan har hanterats eller borde ha hanterats än vad jag har. som jag har innehaft det här ämbetet har jag inte haft anledning att fördjupa mig i eftersom den har varit avförd av två tidigare regeringar. Den nuvarande regeringen har bara noterat att de förslag som fanns i inte är lämpliga att genomföra. Med det har jag låtit mig nöja, och jag tänker nog fortsätta med det. 77 (M): Jag förstår att det har varit två regeringar som har tyckt att det finns vissa problematiskt delar i , så de har valt att inte gå vidare. Men jag ställer interpellationen här och , och då är det den här regeringen som ska svara på frågan. Därför tänkte jag att man kunde få ett svar på om infrastrukturministern är beredd att gå vidare med inrättandet av en parkeringsnämnd som objektivt och opartiskt kan sätt kan ta ställning om man anser sig ha blivit felaktigt lappad med en kontrollavgift. Om de privata bolagen själva ska få avgöra dessa ärenden ställer det ganska höga krav på en enskild medborgare att gå vidare till tingsrätten och betala rättegångskostnaderna om han eller hon förlorar målet. Därför undrar jag om den nuvarande regeringen är beredd att ens titta på frågan om parkeringsnämnd och se om det finns en möjlighet att inrätta en sådan. Jag vet inte om det har funnits så mycket kritik från remissinstanserna mot just parkeringsnämnden, men det är möjligt. Jag tycker inte att det är bra system där den dömande makten ska utövas av den som utför något, att den ska avgöra om man har gjort fel. Det bör vara en opartisk instans som utreder. Efter det – om den instansen inte dömer till ens favör – skulle man kunna gå vidare till tingsrätten. Jag tror också att tingsrätten då skulle få färre ärenden, så att den kan syssla med andra viktiga mål i samhället.