prot · H209109 · 2015-06-04 00:00:00 — Jag kan bara konstatera att de tre länder i det östliga partnerskapet som vi diskuterar här, , och , är tre länder som är drabbade av stor fattigdom. Det finns en hög grad av korruption. De här länderna är på intet sätt redo att bli kandidatländer eller i förlängningen medlemsstater i unionen. Men vi ser att övriga partier här i har den ambitionen. Man ville inte kännas vid detta eller , men talar man helt öppet om det så kallade medlemskapsperspektivet – att de här tre länderna ska bli medlemsstater. Det är inte på något sätt realistiskt. Som jag redogjorde för i mitt anförande har vi enorma ekonomiska problem i unionen. Det är därför man från kommissionens sida ännu mer vill centralstyra både bankväsen och finanspolitik i de enskilda medlemsstaterna. Det här, herr talman, har inte några som helst problem med. och har inga som helst problem med att alltmer makt flyttas över från det svenska parlamentet, från det svenska folket, till en icke folkvald liten elit i – kanske inte så liten längre, för EU sväller . Det är här skiljelinjen går mellan och . vill ha ett mellanstatligt samarbete. Vi vill ha samarbete med andra länder i . Vi vill ha handel med andra länder i . Vi vill också ha handel med länderna i östliga partnerskapet. Men vi vill inte att vår nettoavgift till EU ska höjas ännu mer, vilket kommer att bli fallet om de här länderna blir kandidatländer och i förlängningen medlemsstater. Mot en ny europeisk grannskapspolitik Det här kommer att få konsekvenser för den svenska skattepolitiken och den svenska välfärden. Vi kommer inte att klara av välfärden, bland annat på grund av att vi har en så pass hög medlemsavgift till EU. Jag förstår inte – har inte några som helst betänkligheter mot detta? 17 HANS (V) replik: Jag kan påminna om att när debatterade Lissabonfördraget var det jag som företrädde . Det var jag som stod här i talarstolen. Det var vi som lade fram förslagen och ställde kraven på att minska överstatligheten. Jag minns inte att jag såg då – av naturliga skäl inte i den här kammaren, för ni var inte invalda då, men inte heller ute på gator och torg där vi i försökte samla in namn för att få till stånd en folkomröstning. Låt mig vara tydlig när det gäller medlemskapsperspektivet. För oss i innebär medlemskapsperspektivet när det gäller östliga partnerskapet inte att de här länderna ska bli medlemmar. Det innebär att de ska ha möjlighet att bli det den dag de uppfyller våra krav och den dag människorna i de här områdena faktiskt önskar det. Det kanske är en lite bredare ingång i den här debatten, men jag tycker att det är ganska smaklöst av att utmåla ukrainare, moldavier eller georgier som drömmer om ett bättre liv, drömmer om att få vara en del av , lättare kunna resa och ha samma möjligheter som vi i har, som hot mot den svenska välfärden. Jag ska påminna om att det är i den här kammaren som har stoppat satsningar i mångmiljardklassen på den svenska välfärden. Att det finns brister i svensk välfärd beror inte på människor i . Det beror på att röstade ned en budget som skulle ha gett svensk välfärd mer pengar. De som tjänar pengar på den svenska välfärden, de som väljer att ta resurser som skulle ha gått till att minska klasstorlekar eller till att anställa fler i äldreomsorgen, är inte georgier som drömmer om en bättre framtid. De är de riskkapitalbolag som vill ha kvar. har ju nu kommit ut som kramare av Carema, Attendo, Aleris och de andra. Så nej, , hotet mot svensk välfärd är inte människor som bor i östliga partnerskapet. Det största hotet mot svensk välfärd är själva. 18 (M): EU:s grannskapspolitik är återigen i fokus. Den senaste tidens utveckling i EU:s närområde ställer , EU och EU:s grannskapspolitik inför nya svåra utmaningar. Det förändrade säkerhetspolitiska läget österut och söder om har ändrat förutsättningarna för EU:s grannskapspolitik. EU måste ha verktyg för att kunna hantera den förändrade situationen i grannskapet och kunna hantera det faktum att partnerländerna har varierande ambitionsnivå i sina relationer med EU inom ramen för EU:s grannskapspolitik. Mot en ny europeisk grannskapspolitik Därför är det bra att den här politiken nu ses över. Det är därför vi är här i kammaren – för att debattera det utlåtande som utrikesutskottet har skrivit utifrån det gemensamma samrådsdokumentet Mot en ny europeisk grannskapspolitik. Tanken med det här dokumentet är att det ska ligga till grund för just en politisk debatt om grannskapspolitiken. Fram till slutet av den här månaden har medlemsstater, partnerländer, , nationella parlament, civila samhällsorganisationer, tankesmedjor, näringslivet och forskarvärlden möjlighet att lämna synpunkter. Det är bra att processen är så inkluderande så möjligt. Som jag inledde med: Utmaningarna vi nu står inför är betydligt svårare, större och allvarligare än på mycket . I öster har vi , som agerar med våld, ekonomiska hot och en kraftig propaganda mot sina grannländer. gör allt i sin makt för att hindra att grannländer närmar sig EU. Söder om präglas grannskap av tilltagande extremism och terrorism. ser vi tragiska exempel på hur många flyr från de här områdena på grund av politisk instabilitet, ekonomisk oro och fattigdom. Dessa strider och detta sönderfall leder till humanitära katastrofer och hot mot vår säkerhet. Det hotar också våra grundläggande värderingar om ett fritt och öppet samhälle. När vi diskuterar EU:s grannskapspolitik måste vi komma ihåg att även om det formellt och tekniskt sett är så att grannskapspolitiken och EU:s utvidgningsprocess eller -politik är två helt olika saker förhåller det sig inte så politiskt. Grannskapspolitiken och utvidgningsprocessen är två delar av samma process. Min fasta övertygelse, herr talman, är att EU ska vara öppet för alla de europeiska länder som vill och förmår leva upp till de krav som medlemskapet ställer. Det har varit ett framgångsrecept mot fattigdom och politisk instabilitet. Vägen till medlemskap är ofta krävande och komplicerad. Men det är just uppfyllandet av EU:s medlemskriterier som i grunden ger medlemskapet dess stora värde, då det skapar förutsättningar för att bli en del av en gemenskap av fria samhällen och konkurrenskraftiga ekonomier. För att ge några exempel: Genom det östliga partnerskapet, som har funnits , har EU:s samarbete med de sex grannländerna i och förstärkts. Men som partnerskapet på vissa områden har överträffat förväntningarna genom färdigförhandlade associationsavtal finns det bakslag och stora utmaningar. Reformtakten i och är låg eller obefintlig. drog sig tillbaka från sitt framförhandlade avtal. Även i , och – de tre länder som kommit längst i sina närmanden till EU – återstår stora utmaningar, inte minst när det gäller respekten för mänskliga rättigheter och problemen med korruption. För att fortsätta utveckla relationerna till EU:s grannländer och främja partnerländernas egenansvar måste EU bli bättre på att påvisa de positiva effekterna av ett närmande till EU. Man talar om en förbättrad strategisk kommunikation om grannskapspolitikens mål och inriktning i både partnerländerna och EU, och det spelar en viktig roll. Det betonas i dokumentet. Mot en ny europeisk grannskapspolitik Som sagt: Länderna i det östliga partnerskapet som geografiskt är belägna i ska ha rätt att ansöka om medlemskap i så snart de uppfyller kriterierna. Låt mig ta upp vad utskottet pekar på i utlåtandet. Bland annat tycker vi att frågor om jämställdhet och kvinnors rättigheter har fått en väldigt undanskymd plats. Detta är naturligtvis frågor som måste finnas med i en översyn av grannskapspolitiken. Sammantaget, herr talman, ligger själva kraften i hela Europasamarbetet i att EU har varit en garant för frihet, fred och demokrati för EU:s medlemsländer. Det ska det fortsätta att vara, både för medlemmar och blivande medlemmar, och naturligtvis i samarbete med grannarna. Här ska fortsätta vara en drivande kraft. Det är en signal inom EU och också till regeringen om att har en viktig uppgift att driva på för att de värderingar som är grundtanken i EU-samarbetet kommer att fortsätta finnas som vi har mycket stora utmaningar. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. är detta inte ett betänkande utan ett utlåtande som ska läggas till handlingarna, men likväl yrkar jag bifall. I detta anförande instämde (M). 19 (SD) replik: Den som lyssnade på anförande hörde många fina ord och löften om fred, frihet och att vi till exempel ska kunna handla med länderna i det östliga partnerskapet. Det är såklart något som alla partier i den här kammaren ställer upp på. Vem vill inte ha frihet? Vem vill inte ha frihandel? Jag känner inte till något parti i riksdag som inte vill ha det. Men konsekvensen av det som förespråkar här är att de här länderna i förlängningen ska bli medlemsstater. Först blir de kandidatländer, sedan medlemsstater. Det handlar om , och , tre länder som är hårt ansatta av både fattigdom och korruption. Som jag tidigare varit inne på i mitt huvudanförande och i en tidigare replikväxling här kommer detta att få ödesdigra konsekvenser för den svenska ekonomin och välfärden. , som vanligtvis säger sig vara ett parti som vill värna de statliga finanserna, torde rimligen ha invändningar mot detta, men jag hör inget sådant i anförande. är som sagt positiva till frihandel med till exempel , och , och det är något som vi också lyfte fram när vi debatterade associeringsavtal med dessa länder tidigare under riksdagsåret. Men pratar man helt öppet om medlemsstatus för de här länderna, och det är något helt annat. Det kommer att påverka vår medlemsavgift till EU, som är skyhög. är den största nettogivaren bland samtliga medlemsstater. Vi skänker bort skattemiljard efter skattemiljard utan att få tillbaka de pengarna, som vi har stora hål i vår egen välfärd. Mot en ny europeisk grannskapspolitik Min fråga är om inte ser några problem med detta och vad de här ländernas eventuella medlemsstatus skulle kunna få för konsekvenser. 20 (M) replik: Jag tycker att denna första replik visar just vad det är som skiljer från , och övriga partier, nämligen synen att allt vi gör ska vi göra endast för väl och ve och inte se kraften i att sträva efter samarbete och att vara en del av en större gemenskap som kommer alla till gagn. Det verkar som om har förläst sig på så kallade nollsummespel. Det som har varit så framgångsrikt och som fortfarande gör att många länder i vill bli medlemmar i är kraften i den inre marknaden i att värna de värderingar som vi delar. Det är bra. Det öppnar för bättre demokrati. Det öppnar upp för att respektera mänskliga fri- och rättigheter, och det är ekonomiskt fördelaktigt för alla som deltar. Detta är något som har missat. Jag håller inte alls med om beskrivningen att det väl inte finns någon som är emot frihandel. Ser vi oss omkring i ser vi att det finns kraftiga strömningar som står för protektionism. Det är nationalistiska strömningar som inte alls ser fördelarna med att samarbeta och att ha en inre marknad, där man kan få kapital, människor och arbete att flöda fritt. Tänk om vi när muren föll hade sagt samma sak till de länder som då ingick i : Ja, ja, vi kan väl handla med er, men ha inga andra ambitioner! Hur skulle det ha sett ut ? Det största hotet är naturligtvis den ryska aggressionen, som inte vill att länderna själva ska få bestämma vilka de ska samarbeta med. Vi kanske kan få svar av på hur det ska gå till. 21 (SD) replik: Svaret är väldigt kort. värnar den territoriella integriteten för alla länder, och det omfattar självklart även , och . Det gäller både så kallad rysk aggression men även EU-aggression. Vi vill inte att EU ska lägga sin näsa i blöt här och destabilisera unionen ännu mer på det här sättet. Det är ju vad konsekvensen kommer att bli i det här fallet. Det kommer att ske en ekonomisk destabilisering som kommer att drabba även vårt land väldigt hårt, eftersom vi redan är största nettogivare, som jag har redogjort för. Jag kan konstatera att länder som , och har en mycket bättre demokrati och framför allt en bättre ekonomi utan att vara medlemmar i unionen. Det är inte så att alla länder i står och knackar på dörren. Det är kanske framför allt sådana där fattiga länder som ser uppenbara ekonomiska fördelar med att bli medlemsstater, men det kommer att drabba länder som inte befinner sig på samma ekonomiska nivå. Självklart ska vi kunna ha ett mellanstatligt samarbete mellan fria, suveräna och oberoende nationalstater. Men det är absolut inte detta som unionen har utvecklats till, och det är absolut inte det som kommissionen har för ögonen . Mot en ny europeisk grannskapspolitik Den planerade utvidgningen österut – man vill ta in nästan alla länder, verkar det som, även , som inte ens ligger i – kommer att drabba svenska skattebetalare, svensk ekonomi och svensk välfärd väldigt hårt. Jag är den förste att beklaga att och inte har några som helst betänkligheter rörande detta. Det är så jag tolkar anförande. Men om det faktiskt är så att ni har några problem med detta i skulle jag gärna vilja höra det i så fall. 22 (M) replik: Som jag försökte beskriva i mitt anförande ser vi naturligtvis stora utmaningar runt om oss, både österut och söderut. Där är budskap att det är mer samarbete som krävs, inte mindre. Att stänga ute länder eller att, som , jämföra rysk aggression med EU-aggression är något som faktiskt får tanken att svindla. Vad det handlar om är att EU ska vara öppet för den som vill. Det bygger naturligtvis på ett nationellt självbestämmande. Det handlar inte om att tvinga in någon i något samarbete. Däremot handlar det om att om man vill och om man uppfyller kriterierna ska EU vara öppet för nya medlemmar som har den geografiska belägenheten. EU ska också vara öppet för samarbete med grannar. Det är därför vi talar om en differentierad grannskapspolitik utifrån ländernas egna ambitioner och deras geografiska belägenhet. ser vi väldigt tydligt att EU, där ingår, mår bra av att ha välmående grannar. Det är det som är grejen med samarbete. Vi har helt olika ingångsvärden eller utgångspunkter för hur vi ser på samarbete, integration och den inre marknaden. När länder som delar samma värderingar arbetar tillsammans kan vi uppnå mycket mer, både inom unionen och i förhållande till våra grannar och partner. Detta är den stora skillnaden mellan vårt parti och ert, . 23 i (C): Det är ingen överdrift att säga att det är en orolig värld vi lever i. Spänningar och oroligheter kommer allt närmare, och vi kan se hur utvecklingen i och kring tyvärr inte har gått åt rätt håll . Det är en utveckling vi måste vara med och vända, för att fler människor ska kunna känna framtidstro och ha en möjlighet att leva tryggt och säkert och få utlopp för sina drömmar. ser vi hur strider, terrorhandlingar, kriminell aktivitet och förtryck i alltför stor utsträckning är vardag för många av våra grannar i öster och söder. I östra har vardagen satts på paus nu när kriget har dragit in från den ryska sidan. I och är det snarare livet som har satts på paus, då det för många handlar om en kamp på liv och död. Tyvärr kan man konstatera att den arabiska vår som vi såg i alltför snabb takt har övergått i en arabisk vinter – en vinter som ännu inte verkar ge vika. Mot en ny europeisk grannskapspolitik EU har givetvis en stor och viktig roll att spela för att bidra till fred och stabilitet i sitt närområde. För att kunna göra detta krävs många olika saker. Det handlar om allt från ett mer humant asylmottagande till vilken gemensam utrikespolitik vi kan föra i unionen. diskuterar vi det utlåtande som utrikesutskottet tagit fram med anledning av kommissionens samrådsdokument inför revideringen av EU:s grannskapspolitik. Grannskapspolitiken är ett viktigt verktyg för att vi som union ska kunna bidra till mer stabilitet och säkerhet, om den bara fylls med rätt innehåll. För mig och är det huvudsakliga syftet att främja demokrati, rättsstat, respekt för mänskliga rättigheter, jämställdhet och en hållbar ekonomisk utveckling. Det handlar också om att EU måste se till att leverera till alla de länder som har ingått samarbeten med EU. Framför allt , när påtryckningar och hot kommer från olika aktörer, måste man veta att man kan lita på EU. En viktig del i en framgångsrik grannskapspolitik är att vi kan hitta en modell för när unionen tillsammans med grannskapsländer som önskar ett närmare samarbete också ska få möjlighet att ta steg i den riktningen. Det handlar bland annat om att kunna erbjuda en närmare politisk associering till och integrering i EU:s inre marknad. Grannländer som ligger inom ska ha möjlighet att bli medlemmar i när medlemskraven är uppfyllda. Samarbete, handel och ett ömsesidigt beroende har gynnat under . För svensk del har export länge varit en viktig del av vår ekonomi. Den inre marknaden i EU och möjligheten till friare handel med fler är något som gynnar oss. Men framför allt ger mer samarbete och utbyte fler möjligheter till gemensamma vinster för både företag och organisationer men också för de människor som söker sig över gränserna och skapar nätverk, beroenden och en framtid som spänner över nationsgränserna. Det är när vi kan vara med och bidra med stabilitet och trygghet för fler människor som dessa människor får möjlighet att förverkliga sina drömmar, ge sig själva och sina barn en bättre framtid och få en vardag där livet är något enklare och friare. Om vi genom EU:s grannskapspolitik kan erbjuda bra samarbeten som sporrar reformer, demokratisering, rättssäkerhet och minskad korruption kommer det att ge stora vinster för vanliga människor. Om vi ser till att det finns en tydlig länk mellan genomförda reformer hos partnerländer och de fördelar vi som europeisk union kan ge kan vi driva på en positiv utveckling ännu mer. Men då är det, som vi påpekar i vårt utlåtande, viktigt att fokus på gemensamma intressen såsom handel och ekonomiskt utbyte inte får medföra att arbetet för demokrati, rättsstat, mänskliga rättigheter och jämställdhet prioriteras ned. En viktig beståndsdel som måste få mer plats i den kommande revideringen av grannskapspolitiken är just respekten för jämställdhet och kampen för att öka den. Att kvinnors rättigheter och politiska deltagande respekteras är av största vikt för att på allvar skapa en långsiktigt hållbar utveckling. Det finns stora möjligheter med EU:s grannskapspolitik ifall den fylls med rätt innehåll – möjligheter som innebär fördelar både för oss som är med i EU och för de partnerländer som vill närma sig. Det blir därför spännande att se vilka förslag kommissionen återkommer med. Mot en ny europeisk grannskapspolitik Med det yrkar jag bifall till utskottets förslag i utlåtandet och avslag på reservationerna. (forts. § 10) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då statsministerns frågestund skulle börja. § 9 Statsministerns frågestund Det är dags för statsministerns frågestund. Jag vill hälsa statsministern välkommen. En fråga till statsministern ska vara av övergripande och allmänpolitiskt slag. KU:s granskning av regeringen 25 (M): Herr talman, statsministern! I sitt årliga granskningsbetänkande riktar konstitutionsutskott kritik mot den sittande regeringen. Det finns hela tio så kallade granskningsärenden med kritik där utskottet är enigt. Till exempel beskrivs beslutet att utse en statlig samordnare för som ”olämpligt”, beredningen av regeringens proposition om avskaffande av vårdvalet beskrivs så att ”regeringen förtjänar … kritik för de brister som framkommit vid Lagrådets och utskottets granskning”, och hanteringen av erkännandet av Staten kritiseras genom orden: ”För det inträffade bär utrikesministern ett särskilt ansvar och statsministern ett övergripande ansvar”. Hur kunde det bli så här? 26 Statsminister (S): granskning är naturligtvis en viktig del av arbete och en viktig del av vår demokrati. Jag välkomnar den. Vi har precis fått det betänkandet och kommer självfallet att gå igenom det och se vad vi kan förbättra i regeringens arbete. Det ska man alltid göra. Jag tycker att det är viktigt. Det är min kommentar kring det. Sedan kan jag konstatera att i avsaknad av egen politik helst pratar om det politiska spelet – det är mycket mer intressant än att prata om politik. Jag är uppfylld av något helt annat. Vi har massor av ungdomar som är arbetslösa. Vi har massor av ungdomar som inte får bostäder. Vi har problem med svensk konkurrenskraft. Vi behöver utbilda människor. Det är jag besjälad av, och det kommer jag att fortsätta att slåss för. Jag kommer att fortsätta verka för regeringens jobbagenda. Och jag kommer självfallet att ta del av betänkande och rätta till det som vi ska rätta till. Men sedan är det politik som gäller. 27 (M): Ta del av, lovade statsministern. Men min fråga handlade om hur det kunde bli så här och hur statsministern utövar sitt ämbete, nämligen att leda regeringen och att svara inför . Det är historiskt hur mycket kritik det är. Det är också ett enigt utskott. Jag vill följa upp statsministerns svar, eftersom han har uttalat sig ganska nonchalant inför agerande mot regeringen. Han uttalade sig till exempel i : ”Endera sätter man sig i ett hörn och bara gnäller eller så är man med och formar besluten.” vill jag rikta just den frågan till just statsministern: han beredd att forma beslut så att han möter kritik och krav, efter de över hundra tillkännagivanden som har gjort, eller tänker han fortsätta att visa en nonchalant inställning till riksdag? 28 Statsminister (S): Den här regeringen agerar precis som alla andra regeringar. Det lät precis som om den här regeringen var den första där har påtalat något. Vi gör precis det vi ska göra. I Palestinafrågan kan jag exempelvis konstatera att ett enigt konstitutionsutskott säger att det inte var fel att ta med det i regeringsförklaringen. Det finns andra brister som pekar på. Det politiska spelet tar sikte på detta. Man kan välja att ägna sig åt tillkännagivanden. Det är ett sätt. Ett annat sätt är att diskutera sakpolitik. Vi har en jobbagenda. Vi kommer att driva igenom den. Vi ska se till att vi har mer investeringar. Vi måste ha betydligt vassare näringspolitik. Vi måste ha mer utbildning till människor så att de kommer i arbete. Vi ska bygga bostäder så att ungdomar får en bostad. Det är jag besjälad av. De fel som påtalar ska vi naturligtvis ta till oss. Det ska diskuteras här i kammaren. Men jag är mest besjälad av politiken. Invandringen och regeringens arbetslöshetsmål 2020 29 (SD): Det har hänt många intressanta saker sedan jag och statsministern möttes senast här i kammaren. En sådan intressant sak är att nya mätningar visar att av svenska folket vill minska invandringen till . En annan intressant sak är att har presenterat sin rapport , där man konstaterar att det är högst osannolikt att regeringen kommer att klara att nå sitt jobbmål så länge invandringen ligger kvar på dagens historiskt höga nivåer. Statsministerns egen arbetsmarknadsminister har varit inne på liknande tankegångar. Det blir alltmer uppenbart att regeringens invandringspolitik står i direkt konflikt med det uttalade målet att ska ha lägsta arbetslöshet. Med anledning av det vill jag fråga statsministern vad han väljer. Kommer statsministern att lyssna på majoriteten av svenska folket och göra vår extrema invandringspolitik lite mer normal i ett europeiskt perspektiv, eller kommer statsministern att överge jobbmålet och svika ännu ett löfte till svenska folket? 30 Statsminister (S): Herr talman Vad gäller målet för vår jobbpolitik: Först och främst ligger det fast. Det är nu , och siktet är på 2020. Det tar sin tid. Man åstadkommer inte detta i en handvändning. Det är betydligt svårare än så. Det går inte att göra som de fyra borgerliga säger – bara man sänker skatten blir det bra. Det går inte att göra som säger – bara man ser till att människor inte kommer hit blir det bra. Det finns en miss i analys. Det är att vi behöver människor hit till landet.