prot · H20976 · 2015-03-20 00:00:00 — Jag vill med anledning av den senare delen av debatten påminna ledamöterna om vikten av att enskildas förhållanden inte blir föremål för kammarens överläggningar. 104 Finansminister (S): Jag noterar att talar om att äldre som jobbar i stället för att leva på pensionen inte går på bidrag. ((M): Nej!) Jo, , du sa att det nu är färre som går på bidrag och fler äldre som jobbar, så du har just sagt att alla pensionärer är bidragstagare. Det var faktiskt det du sa, men det är bra – alla kan göra misstag. Det var alltså ett misstag till från de moderata herrarna under den här interpellationsdebatten. Vi lägger det på misstagssidan. Vi är nämligen, naturligtvis, alla ense om att ”bidragstagare” kanske inte är det mest lämpliga ordet att använda när äldre, som har jobbat och slitit i ett helt liv, betalat in till sin pension och bidragit till att bygga upp landet, tar ut sin pension. Den har de helt och fullt rätt till. Men det är visserligen många människor som de facto går på försäkring som kallar bidragstagare. har frågat vad regeringen tycker om ränteavdrag och arbetsgivaravgifter. Jag kan berätta för att regeringen har föreslagit att vi ska höja arbetsgivaravgifterna för ungdomarna. Vi har även föreslagit att man ska införa den särskilda löneskatten för pensionärer, som de facto innebär att vi höjer arbetsgivaravgiften. Däremot har regeringen inte aviserat några förändringar vad gäller ränteavdragen. Problemet vi diskuterar här och är om det är ett problem att vi har skatter i samhället eller inte. Jag noterar det mycket stora intresset för skattefrågor på den moderata bänken, vilket jag tycker är roligt eftersom jag också tycker att skatter är en intressant fråga. Problemet med den moderata synen på skatter är dock att alla skatter enligt är ett problem. Man får en känsla av att tycker att det bästa av alla samhällen är det som inte har några skatter, och man är otroligt nöjd över hur mycket man har kunnat sänka skatten och att vi har sjunkit i ligan bland världens länder. Jag undrar vad målet för är. Hur låga ska skatterna bli innan är nöjda? sa ett tag att det skulle finnas ett skattesänkningsstopp, men det tror jag var av statsfinansiella skäl och inte för att han inte ville fortsätta sänka skatterna. låter det återigen på som att det bara är skattesänkningar de har för ögonen. När kommer de nya skattesänkningsförslagen från ? Ska de finansieras, eller ska ni försämra statsfinanserna ytterligare genom att fortsätta föreslå ofinansierade skattesänkningar? Framför allt undrar jag hur lågt skattetrycket ska bli. Hur dålig ska skolan bli? Hur snabbt ska de som jobbar i äldreomsorgen behöva springa? Hur många minuter ska de i ha hos pensionärerna innan har fått ned skattetrycket tillräckligt lågt? 105 (M): Vi är inte emot skatter, finansministern. Vi anser att skatter är bra om de går till rätt ändamål. Jag vill gärna citera en partikamrat till finansministern, nämligen . Han sa: ”Varje förslösad skattekrona är en stöld från folket.” Det är lite den inriktningen jag anser att mitt parti står för. I övrigt måste jag bara säga att det var ovärdigt av att ta upp frågan om svartarbete. I själva verket är det nämligen så att RUT- och ROT-reformerna har gjort att attityderna till att anlita svart arbetskraft har förändrats, och det är en positiv del. När vi pratar om handlar det om att man måste få ihop livspusslet. Familjer där båda föräldrarna arbetar måste kunna få vardagen att gå ihop, och det tycker jag inte är speciellt märkligt. När vi pratar om en skattelättnad känns det alltid som att Socialdemokraterna ser det som ett bidrag, men det är ju snarare tvärtom. Hur kan det bli ett bidrag om man får en skattelättnad? Det har jag aldrig riktigt förstått mig på. är ett land som har världens kanske andra eller tredje högsta skatter. Vi har näst högst marginalskatter i världen, och vi är nog det land som beskattar högre utbildning mest – på marginalen, och det kommer bara att öka om den rödgröna regeringen får sin vilja igenom. Det är skadligt för . Jag skulle alltså vilja säga att skatterna är bra men att det inte är bra när de blir överdrivna, för då blir det kontraproduktivt. I övrigt vill jag tacka finansministern för en bra debatt. 106 (M): är verkligen en stjärna på att förvränga verkligheten. Hon har stått här och argumenterat för att vi ska ha överskottsmål och fylla ladorna, och sedan säger hon: Vi kan inte riktigt fylla ladorna, så nu bränner vi ned dem. har vi inget överskottsmål längre. Man argumenterar för att det har gått dåligt för svensk ekonomi därför att, menar man, arbetslösheten har ökat. Man glömmer bort att det handlar om att förtidspensionärer har kommit tillbaka in på arbetsmarknaden och att har haft en stor immigration av människor som tar på sig att komma in på arbetsmarknaden. Man förvränger ständigt bilden av verkligheten och vad ens motståndare argumenterar för. Jag har absolut inte, inte under några omständigheter, ens antytt att pensioner skulle vara bidrag. Det säger därför att hon vet att hon inte har svenska folket med sig. Hon har inte svenska folket med sig för den bidragspolitik hon vill föra. Svenska folket tycker att människor ska göra rätt för sig. Svenska folket tycker inte att det ska löna sig mer att leva på bidrag än att gå till jobbet. kommer snart att lägga fram en budget som kommer att handla om att den börsmäklare som blir arbetslös ska få mer pengar i bidrag för att inte jobba än vad den unga tjej som har sitt första jobb som servitris får i lön. kommer att på nytt bygga upp Bidragssverige, där det inte lönar sig att arbeta och där man signalerar att det inte är så viktigt att klara av sin försörjning och göra rätt för sig. Socialdemokraterna finns nämligen här för att betala ut generösa bidrag. ”Rösta bara på oss, så höjer vi era bidrag!” Så kan man inte bygga ett land. Då kommer det att gå åt skogen för . Om vi ska försörja människor som inte vill jobba kommer det inte att finnas pengar till välfärdsstaten, det vill säga till det viktiga – vården, skolan och omsorgen. 107 Finansminister (S): Vi får väl läsa protokollet båda två, . Jag minns precis att du sa att fler äldre jobbar och att färre går på bidrag. Så minns jag det, men vi får läsa protokollet i efterhand. Vi kan säkert ta det i nästa interpellationsdebatt, vilket jag ser mycket fram emot. säger att en skattelättnad inte kan vara ett bidrag. Det är mycket intressant. Här kan vi plötsligt utforma en helt ny moderat politik! Det är klart att varje barnbidrag som då utformas som en skattelättnad inte är ett bidrag längre, och då skulle man också kunna tänka sig en arbetslöshetsförsäkring – vilket ni brukar kalla ett bidrag – som ett skatteavdrag om man till exempel är gift. Om ens partner är arbetslös skulle alltså den som har ett arbete kunna ha det som ett skatteavdrag, och då är det inte längre ett bidrag. Det skapar ju helt nya möjligheter för att utforma en rättvis politik där man kan känna sig trygg i omställning men ändå inte gå på bidrag. I stället får man en skattesänkning. Det är klart att en väl fungerande omställning på arbetsmarknaden är central för arbetsmarknadens funktionssätt. Ni tror att massor av människor kommer att slås ut från arbetsmarknaden för att vi höjer taket i a-kassan, men jag är övertygad om att a-kassan och en trygg omställningsförsäkring är något oerhört viktigt för det vi har . Det handlar om vilken inställning man har till förändring. I internationella undersökningar är ett av de länder i världen som är mest öppet och positivt till globalisering, till internationalisering och till omvandling och omställning. Det är viktigt för att vi ska kunna ha en omvandling i samhället. Grunden för att vi ska kunna vara så här positiva till omvandling, omställning och globalisering är att vi vet att vi är trygga i omvandlingen och förändringen. Då är en fungerande arbetslöshetsförsäkring och en väl fungerande arbetsmarknadspolitik som ger möjlighet att vidareutbilda eller omutbilda sig om man blir av med jobbet helt central. Det är därmed viktiga instrument för att kunna upprätthålla sysselsättning, tillväxt och produktivitetstillväxt i . Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna i . § 15 Svar på interpellation 2014/15:287 om regeringens agerande gällande Efsi 108 Finansminister (S): har frågat mig hur jag avser att agera i de kommande förhandlingarna om Efsi för att minimera riskerna för att politiskt styrda investeringar ska leda till kostnader för de svenska skattebetalarna. Först och främst vill jag framhålla att regeringen har välkomnat där Efsi ingår. Syftet är att öka investeringarna i EU och därigenom bidra till förutsättningar för fler jobb och högre tillväxt. Jag anser att investeringsplanen kan bli ett komplement till de åtgärder som genomförs på nationell nivå för att stärka konkurrenskraft och tillväxt, förbättra investeringsklimatet och bidra till en hållbar utveckling. Beträffande urvalet av projekt kommer regeringen att fortsätta att verka för att Europeiska investeringsbankens roll blir central och att bankens autonomi inte inskränks. Det är angeläget att projekt granskas och bedöms och att finansiering beviljas på transparenta och objektiva grunder. Initiativets trovärdighet och därmed förmåga att attrahera privata investerare består i att urvalet av projekt inte politiseras. Jag bedömer att den styrning av Efsi som föreslås i förordningen som förhandlas med tillgodoser krav på ett sådant oberoende och meritbaserat projekturval. Avslutningsvis vill jag framhålla att regeringen även fortsättningsvis kommer att värna att EU:s fleråriga budgetram –2020 respekteras. Regeringen ska arbeta för att de eventuella ökade risker för EU:s budget som investeringsplanen kan innebära minimeras och att eventuella tillkommande utgiftsbehov inte får leda till ökade medlemsavgifter utan ska hanteras genom omprioriteringar. 109 (M): Jag tackar finansministern för svaret, men det stillar inte min oro. Föredragningen i finansutskottet av statssekreterare visade på uppenbara risker kopplade till detta projekt. Det gäller inte minst brister i finansieringen, som kan utmynna i att i värsta fall kan tvingas betala ytterligare pengar till EU-budgeten utöver redan beslutad avgift. De garantier från EU-budgeten som nämns i investeringsplanen är bara till täckta med riktiga pengar. Inte i garantier ställs ut utan annan täckning än tillkommande insatser från medlemsstaterna. I övrigt tas medel bland annat från forskningsområdet, vilket känns olyckligt med tanke på att forskningssatsningarna är ett av de områden som fungerar bäst i EU. EU:s egen revisionsrätt varnade dessutom för att skattebetalarna i EU behöver garantier för att de inte ska behöva täcka förluster från olönsamma projekt inom Efsi. Om kommissionens investeringsplan hade känts som en stark, viktig och genomtänkt satsning för framtid hade jag kanske kunnat acceptera den ekonomiska risken och omprioriteringarna. Men föredragningen i finansutskottet pekade på flera avgörande oklarheter där objektiva bedömningar av investeringsobjektens kvalitet och potentiella lönsamhet riskerar att få stå tillbaka för politiska intressen. För det första är det av EU politiskt beslutade prioriterade områden som ska styra vart investeringsfondens pengar ska gå. För det andra finns det starka krav och förväntningar från olika länder att pengarna ska komma alla medlemsstater till del och att detta ska väga tungt när pengarna fördelas. För det tredje finns det en stor risk för stora överbyggnader i form av en ny styrelse och mer EU-byråkrati och att det kommer att förbruka en del av pengarna. Det är inte heller någon direkt brist på kapital inom EU, inte ens på riskvilligt kapital. Problemet är snarare att hitta lönsamma investeringar som känns hållbara och som kan ge investerarna en god avkastning. I den mån sådana objekt erbjuds kommer de inte att ha svårt att hitta finansiärer. Risken med Efsi är att fonden kommer att investera i sådant som professionella investerare väljer bort, vilket givetvis ökar risken för förluster i Efsi. Finansministern säger i sitt svar att regeringen ska fortsätta att verka för att projekt granskas, att finansiering beviljas på objektiva grunder och att urvalet av projekt inte politiseras. Jag vill till att börja med fråga finansministern hur hon konkret tänker verka för detta. Finansministern säger att regeringen vill verka för att EU:s budgetram ska respekteras, att de eventuella risker för EU:s budget som investeringsplanen kan innebära ska minimeras och att eventuella tillkommande utgiftsbehov inte får leda till ökade medlemsavgifter utan ska hanteras genom omprioritering. Finansministern flaggar alltså för att det finns vissa risker i projektet. Jag vill därför fråga finansministern om det är ett konkret löfte från henne och regeringen att kommer att vägra att betala en högre medlemsavgift till följd av eventuella förluster inom Efsi. Jag vill också gärna höra finansministerns åsikt om varifrån pengar som omprioriteras för att täcka eventuella förluster inom Efsi ska tas. Med tanke på det som kom i går från EU:s revisionsrätt vill jag slutligen fråga finansministern om hon anser att revisionsrätten visar en obefogad oro när det gäller riskerna för EU:s skattebetalare till följd av Efsi. 110 (S): Det är sant att det här är ett projekt som vi alla, oaktat parti, och även regeringen har känt en viss tveksamhet till. Men man har insett att investeringar i är nödvändiga, inte minst i de länder som fått göra många försakelser och där vi vet att det finns stora problem med investeringar. Det är detta faktum som har föranlett det hela. Utifrån detta har vi skaffat oss en gemensam uppfattning i den här kammaren, alla åtta partier tillsammans. hade möjligen en avvikande uppfattning, men det var i alla fall sju partier. Man har fått justera lite åsikter och den svenska ståndpunkten, som det heter på EU-nivå, och man har försökt att hitta en lösning för att vi som ett parlament ska kunna gå fram och ställa nödvändiga krav. Det har gällt inte minst finansieringen, som varit det viktigaste för oss eftersom vi är nettobetalare. sitter i finansutskottet, men jag såg ingen reservation i det granskningsbetänkande vi behandlade . Det förvånar mig. Jag ska inte höja temperaturen alltför mycket i debatten, men det är lite grälsjukt att komma när tåget har gått. Vi har granskat, vi har haft debatt i kammaren och vi har försökt vara hovsamma – och jag har nog aldrig varit så artiga mot varandra i en debatt som då. Man kan inte säga annat än att vi har gått fram med en röst i det här sammanhanget. Även Moderata samlingspartiet stod bakom den svenska ståndpunkten efter att vi justerat den lite – i och för sig med betoning på lite, men det spelar ingen roll. Oaktat vem som förlorade har vi gått fram med en röst. Vi har varit överens, och vi har försökt hålla en linje där vi kan hålla ihop detta viktiga förslag. För det är utan tvekan viktigt, och det är stort. Vi brukar hålla ihop i den här kammaren när det gäller de stora förslagen på EU-nivå. Det har varit viktigt. Vi har velat skicka med vår regering ett mandat som så många som möjligt kan stå bakom i de stora, viktiga besluten. Sedan kan vi vara oeniga och ha avvikande meningar i andra beslut. I det här fallet började det lite skakigt, men vi var överens allihop. Det som förvånar mig är att det inte fanns några reservationer eller avvikande meningar i slutet av behandlingen. fick regeringen ändra sin ståndpunkt. Det måste man naturligtvis göra – annars har man inte lyssnat på överläggningarna vare sig i eller i utskottet. I det här fallet gjorde man det, och jag förstår därför inte riktigt den kritik som kommer efter framläggandet. 111 (M): Jag blev tvungen att begära ordet när gick upp och gav en lite felaktig bild av hur debatten var. Vi var överens när vi debatterade frågan för sedan, men det berodde mest på att vänsterpartistiska samarbetskollega närmast pläderade, inte för den så kallade Junckerplanen, utan för den kommunistiska planen. Vi har varit väldigt skeptiska i frågan från början. Det är mycket lite som pekar på att den här typen av åtgärder ger en sådan effekt och så väsentligt mer lönsamma investeringar att det skapar många fler jobb. Detta är en fråga som kommissionen och tyskarna tycker är viktig därför att man vill avlasta den politiska press som finns i framför allt södra , där man har tvingat fram tuffa besparingar och strukturreformer. vill man komma med något som gläder den delen av . Vi har inte motsatt oss det, även om vi har varit djupt skeptiska till effekterna av investeringsplanen. börjar glida mer och mer i argumentationen från att vi var överens och att de var skeptiska till att nu alltmer prata om att det är en viktig reform och plan för att ändra det ekonomiska klimatet i . Det håller jag inte med om. Jag tror att den har väldigt liten effekt på den ekonomiska utvecklingen på vår kontinent. Det som vi har blivit alltmer oroade för inom den borgerliga alliansen och som har gjort att vi i slutskedet av frågans beredning har börjat sätta frågetecken är att investeringarna ska leda till att EU inte klarar av att betala de åtaganden man gjort och att de sedan ska landa i vårt knä så att vi och de svenska skattebetalarna måste betala mer pengar till EU. är redan ett av de länder som betalar mest i medlemsavgift till EU. Vi är måna om att vi inte ska betala ännu mer. Vi har tvingat att beröra den här typen av frågor. Man var inte särskilt intresserad av att diskutera oron för att detta skulle leda till högre medlemsavgifter, men vi tvingade fram frågan. Jag tycker att det är bra att ställt denna interpellation. Efter det att vi godkände detta i och fattade beslut har det faktiskt hänt en hel del. Europeiska revisionsrätten har lyft ett varnande finger och pekat på att vi nu måste ta frågan på allvar. Detta kan mycket väl leda till att EU inte får ihop sin budget och att detta kommer att tvinga fram en lösning där medlemsstaterna betalar mer pengar. har bara kunnat peka ut en sak där pengar kan tas, nämligen projektet 2020 för forskning och innovation. har dock samtliga partigrupper i kommit överens om att man inte ska ta pengar därifrån. Det är bra, för det är en av de få sakerna i EU-budgeten som verkligen gör positiv nytta. Men då infinner sig frågan: Var ska pengarna komma ifrån? Om man börjar diskutera jordbruksstödet vet vi hur fransoserna med flera agerar. Detta är därför en viktig fråga: Kommer vi att klara det ekonomiskt? 112 Finansminister (S): Jag tror att det är viktigt att ha processen klar för sig när man diskuterar den här frågan. Det här förslaget var ett initiativ från den nyvalda kommissionen, där Juncker kom med en investeringsplan för med tre delar: fonden Efsi, en projektlista med förslag på möjliga investeringar men också övriga åtgärder för att stärka den inre marknaden och investeringsklimatet i . De kom med detta när de var ganska nya. Sedan har jag varit i och på Ekofin i i flera omgångar för att diskutera den här fonden. Alla synpunkter som har fört fram har vi förankrat i , och där har det funnits en bred enighet om de ståndpunkter som har fört fram. Alla partier utom har stött regeringens linje och varit involverade i utformandet av linjen. Att tvinga mig, som du talar om, , låter väldigt konstigt. Den förändring som blev i regeringens ståndpunkt vid förra eller förrförra mötet har jag absolut inga problem att acceptera. Däremot förde du till att börja med fram en annan ståndpunkt som var mer problematisk. Men den ståndpunkt som vi i sedan landade i, efter ett gott samarbete över blockgränsen, var bra och gjorde att slutresultatet säkert blev bättre än det hade blivit annars. Det har varit mycket diskussioner och förhandlingar, och den här fonden har utvecklats under diskussioner mellan kommissionen och rådet. I rådet är vi klara med ett förslag som vi har skickat till , så just nu ligger frågan i och förhandlas där. I det förslag som har skickats är bedömningen från mig och också från att det är något som vi har kunnat ställa oss bakom. Under resans gång har förslaget utvecklats så att man har tagit hänsyn till många av de ståndpunkter som vi har fört fram från . Det handlar till exempel om hur styrelsen för Efsi ska se ut. Först fanns det tankar om att väldigt många aktörer som lade in pengar i fonden skulle kunna få plats i styrelsen, vilket vi tyckte var lite konstigt om utländska stater eller stora internationella pensionsfonder skulle kunna få plats i styrelsen. Så blir det inte , utan det är bara Europeiska investeringsbanken och kommissionen som kommer att vara representerade i styrelsen. Från svensk sida har vi förankrat ståndpunkterna i och hävdat att projekt måste granskas och godkännas på objektiva och tydliga grunder utan hänsyn till olika sektorer och geografisk fördelning. Det är också så det ser ut i det dokument som har skickats till . Jag måste säga att det är många länder som har fört fram den ståndpunkten, så det är inte en liten klick länder, utan det är ett brett stöd för just den ståndpunkten i finansministerkretsen. har hävdat linjen att ökade risker för EU:s budget ska minimeras. Jag var tydlig på förrförra Ekofinmötet och uttalade att om det krävs ökade utgifter i EU:s budget måste det ordnas genom omprioriteringar och inte via ökade medlemsavgifter för länderna. Det var jag tydlig med på Ekofin. har också drivit hårt att budgetramen ska respekteras, och vi har fått in en särskild beaktandesats där det står tydligt att Efsis verksamhet ska respektera den treåriga budgetramen. Vi har från svensk sida också drivit att det ska vara gröna, hållbara, resurseffektiva investeringar, och det har vi också fått in en beaktandesats om. Vi har också lyckats få fram att fonden inte ska kunna förlängas hur som helst utan att det ska ske en tydlig utvärdering, och sedan ska det vara ett aktivt beslut om den ska förlängas. Vi har också lyckats få rådgivningshubben och projektlistan, som hänger ihop med fonden, att inte bli alltför administrativt tungrodd. Sammantaget har den här vårens behandling lett till ett förslag som ligger mycket mer i linje med den svenska ståndpunkten än det som ursprungligen kom från kommissionen. 113 (M): Jag lämnade in min interpellation . Det har glädjande nog hänt en del , en del steg i rätt riktning. Men jag blir lite fundersam. går upp och säger att anledningen till satsningen från EU:s sida är att man behöver göra investeringar i de länder som har drabbats hårdast av krisen. Men sedan går upp och säger att inga sådana hänsyn ska få tas, som geografiska hänsyn, utan att det ska vara helt objektiva investeringsbedömningar. Men det kan inte hända , både att man ska främst stötta länder med störst problem och att man ska göra objektiva investeringsbedömningar. Det är där som det klickar lite grann. Vi vet att det finns länder inom EU som är mycket måna om att pengarna ska fördelas geografiskt rättvist, så som de ser på saken. Revisionsrättens synpunkter kom så sent som i går, i alla fall i medierna. De var mycket oroliga över detta. Man kan väl konstatera att osäkerheten i projektet har ökat i samma takt som den med stöd av Alliansen har flyttat fram positioner i frågan. Men det känns som ett ganska svajigt projekt, måste man säga. Jag instämmer helt med . Vi har varit skeptiska till detta , även om vi har ställt upp på den svenska linjen. Men man kan ju ställa upp på en svensk linje utan att hylla projektet och tycka att det är helt fantastiskt. Jag är synnerligen tveksam till om detta verkligen är rätt sätt att gynna investeringar inom . Risken är överhängande att man satsar på osäkra objekt som ingen annan vill satsa pengar i, som jag nämnde förut. Är det uppenbart lönsamma investeringar kommer det att lösa sig självt – det gör det alltid. Det finns alltid riskvilligt kapital då. Risken är att EU blir sittande med de dåliga investeringarna, som inte är lönsamma , och att det sedan kommer en räkning till skattebetalarna.