prot · H20975 · 2015-03-19 00:00:00 — Talmannen meddelade att (MP) avsagt sig uppdraget som suppleant i arbetsmarknadsutskottet. Kammaren biföll denna avsägelse. § 2 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2014/15:353 Interpellation 2014/15:353 Utrikes födda kvinnor på arbetsmarknaden av (FP) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade resor och engagemang som inte kan ändras. Tf. expeditions- och rättschef Interpellation 2014/15:356 Interpellation 2014/15:356 Kvinnors sysselsättning av (FP) Interpellationen kommer inte att kunna besvaras inom den föreskrivna tiden. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2014/15:369 Interpellation 2014/15:369 Alliansens tillgänglighetsmiljard av (M) Interpellationen kan tyvärr inte besvaras inom tidsfristen utan besvaras av statsrådet . Orsaken är redan inbokade resor och andra åtaganden. Interpellation 2014/15:380 Interpellation 2014/15:380 Svenskt företagsklimat av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2014/15:395 Interpellation 2014/15:395 Endometrios av (KD) Interpellationen kan tyvärr inte besvaras inom tidsfristen utan besvaras av statsrådet . Orsaken är redan inbokade resor och andra åtaganden. § 3 Anmälan om granskningsrapport Talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från : RiR 2015:3 Den officiella statistiken – en rättvisande bild av samhällsutvecklingen? betänkande 2014/15:AU5 1 (M): Vi ska debattera arbetsmarknadsutskottets betänkande 5 Arbetsmarknadspolitik. Detta är ett politikområde som på många sätt är avgörande för utveckling. Det handlar om jobben, och det handlar om enskilda individers möjligheter att stå på egna ben. Att människor har jobb bidrar inte bara till att stärka den enskilde utan utgör också en väsentlig del i att samhället som helhet är starkt. Frågan om jobben har alltid, eller , varit en central fråga. Alla partier här inne tycker att frågan om fler jobb är viktig. När det gäller hur vi ska nå en situation där sysselsättningen ökar skiljer sig dock vägarna åt mellan de olika partierna. Från och Alliansens sida har vi varit tydliga med att vi konsekvent måste föra en politik där jobben står i fokus. Vi måste lägga fram förslag som gör det enklare och mindre riskfyllt att starta, driva och utveckla företag och se till att dessa företag har möjligheter att och vågar anställa. Vi har på dessa områden år lagt fram förslag – gemensamma förslag, som alla fyra allianspartier står bakom. Det har varit förslag som också har lett till att fler har kommit i sysselsättning. befann sig 340 000 fler i sysselsättning än när alliansregeringen tillträdde 2006. Vår ambition är att över fem miljoner människor i ska ha ett arbete 2020, och för att målet ska nås behöver ytterligare ungefär 350 000 personer ett jobb. Det är ett ambitiöst mål, men vi är övertygade om att det kan nås om den jobbskapande politik vi har får ligga fast. En hög sysselsättningsgrad är viktig. Vi anser därför att det är viktigt att regeringen inför ett sysselsättningsmål. Målet i sig kan nämligen sända viktiga signaler, och under tidigare regeringar – det gäller inte de två tidigare alliansregeringarna – har man mixtrat med arbetslöshetssiffrorna och justerat dessa genom att gömma undan personer i förtidspensioneringar, olika former av sjukskrivningar och så vidare. Det är viktigt att se till att ”sysselsättning” i det läget innebär en riktig sysselsättning. Arbetslösheten bland ungdomar är alldeles för hög. Här är det viktigt att vi levererar konkreta förslag som leder till fler jobb och ökar ungdomars möjligheter att ta sig ut på arbetsmarknaden. Tyvärr är vår uppfattning att förslagen från regeringen, som vi dessutom anser är alldeles för få, har totalt motsatt verkan. Att chockhöja kostnaderna för att anställa unga ser vi inte på något sätt kan leda till att jobben blir fler. Det är olyckligt om man genomför sådana förslag. Dessa pengar ska sedan användas för att införa så kallade traineejobb, vilket vi inte riktigt vet exakt vad det är . Inför valet levererades löften om att de skulle vara oerhört många, och sedan levererades andra förslag efter valet som innebar att de fortfarande finns men är extremt mycket färre. Det är tidsbegränsade insatser där unga skickas in i offentlig sektor såsom äldreomsorg, skola och sjukvård och där försörjningen sträcker sig över . Det finns inga krav på erfarenhet eller adekvat utbildning. Därutöver pratar man om en 90-dagarsgaranti. Det har testats förut, . Då hette det utvecklingsgaranti, och den varade . Likheterna mellan förslagen är slående. Det var regeringen som införde utvecklingsgarantin, och när IFAU utvärderade den kom man fram till att den var verkningslös. Därför avvecklade samma regering garantin, men kommer den igen . Vår åsikt är att det inte duger att komma med förslag om olika åtgärder som inte är jobbskapande i sig som man konsekvent gör det dyrare att anställa och mindre attraktivt att starta och driva företag. Det är dock glädjande – och jag tackar väldigt mycket för – att regeringspartierna ansluter sig till vårt tillkännagivande till regeringen om att vi vill möjliggöra även för ungdomar som ännu inte fyllt att kunna få starta-eget-bidrag. Allianspartierna har som sagt lagt fram en lång rad förslag för att fler ska komma i arbete. överlämnades en utredning gällande matchningsanställningar till regeringen. Syftet är att stötta personer som har varit arbetslösa . Det handlar om att använda upphandlade aktörer som får ett uppdrag att arbeta för att dessa personer ska få anställning hos en arbetsgivare, som den upphandlade aktören bibehåller arbetsgivaransvaret. Till detta ska inom ramen för anställningen erbjudas handledning, kompetensutveckling och intensifierade förmedlings- och matchningsinsatser. Förslaget finns, och vi uppmanar regeringen att påbörja beredningen så att det kan bli verklighet och komma igång. Frågan om jobben är som sagt viktig, herr talman. Det handlar om att se till att fler kommer i sysselsättning och om att lägga fram förslag som leder till fler och riktiga jobb. Vi beklagar att vi inte riktigt kan se de förslagen från regeringen och dess stödpartier. Vi kan se att det inte är speciellt många förslag, och i än färre av de förslag som ändå finns kan vi se någon koppling till att de skulle leda till fler jobb. Från Alliansens sida har vi som sagt lagt fram en lång rad förslag, och vi är övertygade om att de skulle leda till att fler människor kom i arbete. Det handlar bland annat om lägre kostnader för att anställa genom reducerade arbetsgivaravgifter för unga. Vi väntar fortfarande på att regeringen ska leverera den sänkning som röstades igenom i budgetomröstningen , även om vi har ett löfte från bland annat finansministern om att man senare ska chockhöja dem. Vi har sysselsättningsmålet, som i sig är viktigt, och vi har matchningsanställningarna. Det är några av de förslag vi har; resten går det att läsa om. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att vi såklart står bakom samtliga våra reservationer och särskilda yttranden. Av tidsskäl skulle jag dock vilja begränsa mig till att yrka bifall enbart till reservation 6 från allianspartierna. I detta anförande instämde (M). 2 (SD): Jag börjar med att yrka bifall till våra reservationer 8 och 11. Betänkandet behandlar alltså motioner från den allmänna motionstiden inom det arbetsmarknadspolitiska området och således inte den samlade arbetsmarknadspolitiken med samtliga jobbskapande åtgärder. Arbetsmarknadspolitik handlar om så mycket mer än olika stödformer och subventionerade anställningar. Arbetsmarknadspolitik handlar i vår värld inte om skattefinansierade rena låtsasjobb för att putsa arbetslöshetssiffrorna – eller, om man så vill, så kallade socialdemokratiska Amsjobb. Arbetsmarknadspolitik handlar om att skapa möjligheter till arbete genom för arbetsmarknaden adekvat utbildning. Arbetsmarknadspolitik handlar om att skapa både möjligheter och vilja hos etablerade och nya företag att växa, utöka och anställa. Arbetsmarknadspolitik handlar om att skapa inte bara rättvisa och förutsägbara spelregler utan också goda möjligheter för svenska företag att växa och konkurrera på en global marknad. Arbetsmarknadspolitik kan också handla om hur vi använder våra gemensamma skattemedel på bästa och mest effektiva sätt. På så sätt skapar vi utrymme för en bra och långsiktigt hållbar bemanning inom skolan, vården, omsorgen och försvaret, för att ta några exempel. Arbetsmarknadspolitik kan också vara just olika stödformer och subventionerade anställningar för att underlätta för utsatta grupper på en konkurrensutsatt arbetsmarknad. Hit räknar jag till exempel långtidsarbetslösa, arbetslösa med olika funktionshinder och ungdomar. Sådana stödformer måste dock alltid utformas och genomföras så att en nödvändig utvärdering och eventuell utveckling kan ske fortlöpande. Med utgångspunkt i det jag har anfört återfinns huvuddelen av arbetsmarknadspolitik i andra utskott och i andra betänkanden än just det vi debatterar. Det handlar till exempel om budgetmotionen där vi med en aktiv skatte- och näringspolitik skapar goda möjligheter och incitament för företag, framför allt små och medelstora företag, att växa och anställa fler. Det handlar också om den satsning vi aviserade , inför kommande vårbudgetmotion, på en nödvändig förändring av högre utbildning med tydligare fokus på arbetsmarknadens behov. Det handlar vidare om vår landsbygdsatsning eller om de kraftiga satsningar på försvaret som vi har drivit men som hos vindflöjelpartier fått ökat fokus kanske , efter valet och förra budgetprocessen. krävs av de företag som vill anställa funktionshindrade med lönebidrag att de har kollektivavtal eller motsvarande. Många mindre företag som skulle kunna tänka sig att ge funktionshindrade arbete men som saknar kollektivavtal kan dra sig för att genomföra en sådan anställning eftersom det innebär ett annat åtagande. Här vill vi se en förändring där vi underlättar subventionerade anställningar även för dessa företag. Naturligtvis ska det vara till sjysta villkor med sjysta löner. Där vilar ett ansvar men också ett förtroende på arbetsmarknadens parter. Det är inte bara staten, regeringen och riksdag som beslutar om och satsar stora skattemedel på arbetsmarknadspolitik. Det förekommer också ofta på nivå. Vi har funnit att sådan lokala åtgärder saknar både målsättning och utvärdering. kan man misstänka att kommunala arbetsmarknadsinsatser handlar om att förflytta ansvar, inte minst finansieringsansvar, från kommunen och försörjningsstödet till staten via a-kassan. Att kunna utvärdera och jämföra effekterna av skattefinansierade insatser är viktigt både för att kunna bedöma vad som fungerar eller inte och av respekt för skattebetalarnas pengar. Väljarna måste ges möjlighet till insyn och att vid val kunna utkräva ansvar. Det sistnämna gäller naturligtvis också vid all statlig verksamhet, herr talman. Slutligen kan jag med glädje konstatera att utskottet i sin helhet har ställt sig bakom det förslag som vi har drivit om att sänka åldersgränsen för dem som kan komma i fråga för starta-eget-bidrag. Vi står med glädje bakom Alliansens gemensamma reservation och hela utskottets förslag så att vi kan genomföra denna viktiga åtgärd och ge även ungdomar möjlighet att på ett bra sätt starta och driva företag. 3 (C): Det är småföretagarna som är våra stora jobbskapare. Utan dem stannar . Men för att de ska kunna skapa nya jobb behövs enklare regler som fokuserar mer på tillväxt och mindre på krångel. Det behöver bli billigare, inte dyrare, att anställa, och det behöver bli mer rörlighet på arbetsmarknaden. Då vågar fler byta jobb, och fler får ett jobb att gå till. Därför är villkoren för företagen, för jobbskaparna, den överlägset viktigaste arbetsmarknadsåtgärden. I vilken riktning nuvarande regering väljer att gå påverkar hur mycket eller lite åtgärder som krävs inom det område, AU5 Arbetsmarknadspolitik, som vi debatterar . löfte att ska ha lägst arbetslöshet i har inte följts av verkstad, precis. var för regeringen att lägga propositioner på bord för beslut . Det kom en från , och den är inte tjock: Fortsatt giltighet av lagen om behandling av personuppgifter vid IFAU. Japp, så är det. Men regeringen är väl inte färdig , säger vän av ordning. Nej, just det. De förbereder sig nog. Ja, just det. Lite sent påtänkt, skulle min mamma ha sagt. Löften är till för att hållas. Löfvens och Socialdemokraternas löfte är att öka antalet arbetade timmar liksom antalet personer i arbete. Det tillsammans med som säger friår och sextimmarsdag låter som bra ingångsvärden för spännande kafferaster i . Löftet är att sänka arbetslösheten till , lägst arbetslöshet i . Det arbetet ska ske 2014–2020 har Löfven lovat. Jobben ska komma inom en rad branscher, bland annat i service- och besöksnäringen och tillverkningsindustrin. Det är spännande hur det ska gå till när Socialdemokraternas förslag leder till motsatsen. Hotet om höjda arbetsgivaravgifter för unga riskerar att komma som ett dråpslag mitt i säsongen för en av de utpekade branscherna. Jag vet inte varför, men jag kommer att tänka på sagan om Mäster skräddare: Det var en gång en liten man som gick till skräddaren med en liten bit tyg. Kan jag få en liten arbetslöshet ordnad med de här skattehöjningarna? Att få ned arbetslösheten är annars ett mål som förenar opposition och regering. Skillnaden är att vi från Alliansens partier vågar mäta sysselsättningsgraden medan den nuvarande regeringen som en av sina första åtgärder beslutade att återta det uppdrag SCB har om sysselsättningsmålet. Det sätt på vilket regeringen väljer att ta bort statistik leder tanken till . Den älskade att visa upp yta, men när vi skrapade på fernissan fann vi en ström av människor som förtidspensionerades eller sjukskrevs bort och ut från arbetsmarknaden – allt för att bättra på statistiken. Med regeringens arbetslöshetsmål kan man återigen tricksa med statistiken och låtsas att allt är bra. Alliansregeringen vände på det, och det var ingen enkel förändring. Det finns mycket kvar att göra för de människor som står långt från arbetsmarknaden, men att stänga dem ute, vilket vi riskerar att återgå till , är djupt oroande. Alliansens jobbmål på över 5 miljoner människor i arbete vill vi nå genom att öka sysselsättningen med 350 000 personer . Då hamnar vi uppskattningsvis på en sysselsättningsgrad på . Men då måste jobbskapande insatser ligga kvar och förstärkas. är 371 000 personer arbetslösa i som jobben växer till och företagen vill expandera. Det finns tiotusentals lediga jobb att söka hos Arbetsförmedlingen. Trots det har vartannat företag med rekryteringsbehov svårt att hitta personer med rätt kompetens. Vart femte rekryteringsförsök misslyckas. Den här ekvationen går inte ihop. Arbetsförmedlingen har misslyckats med sitt uppdrag att matcha människor med arbetsgivare så att fler får arbete. Konceptet med en dominerande statlig myndighet med samma verktygslåda och matchningslösning för akademiker i som för utlandsfödda i eller långtidsarbetslösa i har nått vägs ände. Behovet av en effektiv matchning och förmedling av jobb har aldrig varit större. vill reformera Arbetsförmedlingen i grunden och införa en jobbfixarpeng som går till den arbetssökande så att hon eller han kan vända sig till certifierade fristående arbetsförmedlare som är ideella, privata eller fackliga. Vår modell innebär ökad konkurrens, högre effektivitet och en mångfald av olika aktörer, vilket leder till bättre specialisering och en mer individanpassad och effektiv matchning. Myndighetsuppdraget och förtroenderollen som en handläggare måste bygga upp med de arbetssökande kolliderar. De två bör delas upp. Likaså är uppdraget att upphandla och kontrollera de kompletterande aktörerna ett uppdrag som Arbetsförmedlingen bevisligen inte har klarat. Det måste till en tydligare rollfördelning. Det skulle man få med den modell som föreslår. För att påbörja den resan måste den breda översyn av AF göras som påbörjades , som avslutades av den nuvarande regeringen och som denna riksdag beslutade skulle återupptas. ger arbetsmarknadsministern besked om att Statskontoret i stället ska få göra en liten analys av Arbetsförmedlingen. Jag kommer tillbaka till skräddaren igen: Jaha, det bidde ingen bred översyn utan en liten analys – tack så mycket! Att agera krävs av arbetsmarknadsministern. Att blunda för de strukturella problemen eller tro att det som inte fungerat plötsligt ska bli rätt känns naivt. Om nu ministern har behov av att visa handlingskraft med en liten analys – bra! Men se till att fortsätta den grundliga utredning av Arbetsförmedlingen som har sagt ska göras! Under hela valrörelsen var regeringens flaggskepp för att få unga i jobb den så kallade 90-dagarsgarantin, där bland annat traineejobb verkar ingå men vars innehåll ännu inte tydligt har framgått. Om något verkar det mest vara en åtgärd som inte skapar några nya varaktiga jobb utan endast består av temporära platser som i stället riskerar att låsa in ungdomar i insatser. Det är snarlikt det system som har provats under tidigare socialdemokratiska regeringar, med – hoppas jag – oönskade resultat. Ingen kan önska det som blev. Förutom de undanträngningseffekter som riskerar att uppstå genom traineejobben menar vi att det är osäkert om subventionen är tillåten enligt . Vi noterar även att bland andra arbetstagarorganisationer har uttryckt kritik mot att använda välfärden som en arbetsmarknadsåtgärd. De utlovade 35 000 blev till 3 500 i budgetpropositionen, som blev till … är jag tillbaka hos skräddaren igen. Är traineejobben färdiga nu då? Ack nej, det bidde ingenting. Att kraftigt öka kostnaden för att anställa eller behålla en ung medarbetare är en olycklig väg att gå, för de unga på arbetsmarknaden och för svensk arbetsmarknad. Under svåra krisår efter finanskrisen och en svår lågkonjunktur lyckades alliansregeringen dämpa ungdomsarbetslösheten, medan den ökade mer än dubbelt så mycket i övriga EU. Detta är effekten av en offensiv politik för att skapa jobb till unga. De sänkta socialavgifterna för unga bedöms minska skillnaden mellan ungdomars förväntade produktivitet och den arbetskostnad som arbetsgivarna betalar. Därför bör den vara kvar. Med syftet att hjälpa personer som varit arbetslösa tillsatte vi en utredning om så kallade matchningsanställningar, som har presenterats. De bygger på anställningar hos en matchningsaktör, till exempel ett bemanningsföretag, rekryteringsföretag eller annan aktör med likartad verksamhet. Inom ramen för anställningen ska handledning, kompetensutveckling och intensifierade förmedlings- och matchningsinsatser erbjudas. Matchningsaktören har arbetsgivaransvaret men ska aktivt verka för att den arbetssökande får anställning hos en annan arbetsgivare. Att arbetsgivaransvaret ligger hos matchningsaktören förväntas minska arbetsgivarnas osäkerhet och därmed öka den långtidsarbetslöses chanser till en varaktig anställning. Regeringen bör påbörja beredningen av nämnda utredning för att i budgetpropositionen återkomma med förslag med utgångspunkt i utredningsbetänkandet. har arbetat med att utveckla sin verksamhet för att kunna erbjuda sysselsättning åt personer med funktionsnedsättning. För att minska inlåsning i och öka utflödet till reguljära anställningar föreslår allianspartierna att bolaget ska ges möjlighet att erbjuda tillfälliga anställningar för att kunna ge unga stöd för att bli anställda hos en annan arbetsgivare. Allianspartierna utvecklade i budgetberedningen sin syn på vilka åtgärder som behövs för att öka möjligheterna för långtidsarbetslösa att få jobb och föreslog bland annat att yrkesintroduktionsanställningar ska införas även för långtidsarbetslösa. Arbete i kombination med handledning och utbildning tror vi kan öka möjligheterna även för långtidsarbetslösa att få jobb. Tyvärr har vi inte fått majoritet för detta i utskottet. Vi har däremot fått majoritet för vårt förslag att starta-eget-bidrag ska öppnas upp även för dem under . Vi får jobba vidare med de andra frågorna mot en regering som just nu står lite tomhänt. Det kanske kan vara bra att titta bland våra förslag. Jag står självklart bakom alla reservationer och yttranden, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 6 i AU5. 4 (V): känns det lite märkligt och ganska frustrerande med betänkandedebatter här i kammare. De samhällsproblem vi berör kan vara väldigt djupgående och omfattande utan att man helt kan utläsa det av de yrkanden och yttranden som passerar förbi. Betänkande AU5 Arbetsmarknadspolitik är i viss mån av den karaktären. Vi behandlar bland annat en del förslag om Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet. Enligt min mening fångar den formella hanteringen inte riktigt vidden av problemställningen, för det vi kallar Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet rör egentligen en del kärnfrågor om vårt samhälle: Hur ser vi på arbetets roll och arbetsmarknadens organisation? Hur ser vi fundamentalt på människor som inte har ett arbete för stunden? Vad är det för funktion som staten, genom riksdag och regering, egentligen vill att en samhällsinstitution som Arbetsförmedlingen ska ha? med högerregering gav hanteringen av arbetsmarknadspolitiken och Arbetsförmedlingen en del tydliga de-facto-svar på de här frågeställningarna, utan att de politiskt ansvariga särskilt ofta uttryckligen ville formulera dessa svar. Det var närmast ett monomant upprepande av floskler som gällde, och det är bara att konstatera att detta fortsätter. Vad är det då för idéer som faktiskt har varit drivande i styrningen av Arbetsförmedlingen och utformningen av arbetsmarknadspolitiken? Jo, det har varit en ideologisk förståelse av arbetslösheten, inte som ett samhällsekonomiskt problem och misslyckande utan närmast som en individuell egenskap, en sorts defekt hos den arbetslöse. I den mån samhällsekonomins organisering har setts som ett problem har det, i enlighet med den allra mest dogmatiska och verklighetsfrånvända ekonomiska teorin, handlat om att det är alltför höga anspråk på löner och villkor som bakbinder den osynliga marknadshand som ska föra samman utbud och efterfrågan. Om man ser det så blir statens uppgift att genom sina myndigheter pressa och disciplinera individen in i detta system och liksom befria marknaden från besvärliga krav från misslyckade människor. Det är ett synsätt som förenar ärkekonservativ moralism med nyliberal marknadsfundamentalism. Det är just denna ödesdigra korsbefruktning som har burit fram den borgerliga tolkningen av begreppet arbetslinje, som har fungerat som en ideologisk överdogm för alliansregeringens förslag, utspel och talepunkter och som alldeles uppenbart bara hänger kvar i den retorik som vi måste uthärda från det hållet, också . Vad har då denna reaktionära enögdhet lett till i verkligheten? För Arbetsförmedlingens del vore det missvisande att säga annat än att det har varit katastrofalt. är den statliga myndighet som antagligen åtnjuter allra lägst förtroende bland arbetsgivare, arbetssökande och allmänheten i stort är bara en indikation på lägets allvar. Det här bör ju inte komma som någon överraskning, såvida man inte har haft kraftfulla ideologiska skygglappar. Det är klart att när Arbetsförmedlingen, denna stora och viktiga samhällsinstitution, dresseras till att verkställa en perverterad förståelse av arbetslinjen och när kontroll, bestraffning och disciplinering blir både medel och mål händer det dåliga saker. Det blir svårare att upprätthålla och upprätta en nödvändigt respektfull relation mellan den arbetssökande och den arbetsförmedlare som borde representera samhällets stöd. Det gör att handledning och faktiskt förmedlingsarbete får stryka på foten.