prot · H20982 · 2015-04-08 00:00:00 — Om man blir kontaktad av ett aktiebolag tror man att det ändå finns en seriositet bakom. När jag var företagare blev jag själv kontaktad av ett aktiebolag, och det visade sig att det inte alls var seriöst. Det var ett aktiebolag som man hade köpt upp för att utnyttja det och driva det i konkurs. Man visste nämligen att man själv aldrig skulle drabbas utan skulle bara plocka ut så mycket pengar som möjligt ur detta bolag på så som möjligt. Detta kommer givetvis att bli vanligare om man har företag som inte kostar någonting att köpa upp. Fler kommer att komma på den briljanta affärsidén att köpa ett aktiebolag som kanske har funnits på marknaden och verkar seriöst. Sedan driver man det så länge man kan plocka ut pengar ur det, och därefter låter man det gå i konkurs. 87 (M) replik: Det är en närmast förbluffande inställning från såväl som och Socialdemokraterna om de tror att utgör något slags garanti för att vi ska slippa kriminella element i associationsrättsliga sammanhang, alltså att om man har ett krav på kommer inga oseriösa företag att finnas men att om man däremot skulle välja att sänka gränsen har man lämnat fri spelplan för kriminella element. Det är inte den associationsrättsliga lagstiftningens uppgift, herr talman, att beivra brott. För detta har vi ett rättsväsen. Jag menar att man har gjort en grov tankevurpa om man tror att syftet med aktiebolagslagen i första hand är att motverka att kriminella element startar företag. Det är polisens uppgift att se till att folk inte begår brott. Det är rättsväsendets uppgift att beivra detta. Det som vi nu diskuterar är om det ska vara lättare eller svårare att förverkliga en affärsidé i . En fråga särskilt riktad till är i så fall: Varför är det rimligt att det inom resten av EU är lättare att starta motsvarande bolagsform än i ? Varför vill ni att det ska vara lättare för övriga européer än för svenskar att starta bolag? Det får avslutningsvis gärna svara på. 88 (SD) replik: Jag kan konstatera att inte riktigt har lyssnat på mitt anförande. Det som jag sa i mitt anförande var att vad som är viktigare än att det är lättare för blufföretag att startas är att kostnaderna för näringslivet ökar. Man ökar alltså kostnaderna för att företagarna måste ha borgenärer och för att de på ett annat sätt måste undersöka de företag som de har kontakt med. Det är inte till fördel för marknaden. Jag tror att de stora och etablerade företagen snarare hade varit glada om man hade gått tillbaka till , eftersom de då lättare skulle veta att de bolag som de handlar med är seriösa. Sedan motsätter vi oss inte att man har i aktiekapital. Vi har givetvis gått på linjen med . När det gäller EU är vi motståndare till EU i sig. Vi vill helst gå ur EU. Om EU inför märkliga regler, där man säger att eller ska räcka för att starta aktiebolag, urholkar man egentligen hela aktiebolagsvärdet . Det finns nämligen inget värde i att vara ett aktiebolag jämfört med att vara ett vanligt F-skattebolag eller någon annan form av mindre bolag. Jämför man med F-skattebolag har man ju där ett värde i att du som person för det företaget gör, medan du i ett aktiebolag inte får någon borgen alls. Har du inget aktiekapital heller finns det ju ingen borgen bakom över huvud taget. Då ökar man givetvis kostnaden för näringslivet, och det tycker jag faktiskt borde oroa er i . Men det gör det tydligen inte. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.) § 9 Granskning av kommissionsrapporter om subsidiaritet och proportionalitet m.m. Granskning av kommissionsrapporter om subsidiaritet och proportionalitet m.m. Granskning av kommissionsrapporter om subsidiaritet och proportionalitet m.m. (KOM(2014) 507 och KOM(2014) 506) 89 (S): I utlåtande KU9 behandlar utskottet två dokument. Det ena är den nionde årsrapporten om förbindelserna och utbytet mellan kommissionen och de nationella parlamenten inom ramen för den politiska dialogen – här kallad förbindelserapporten. Det andra är den 21:a årsrapporten om subsidiaritet och proportionalitet, som redogör för tillämpningen av detsamma i EU:s lagstiftningsarbete – här kallad subsidiaritetsrapporten. är enigt i detta utlåtande, men det är trots det viktigt att lyfta fram dessa frågor i kammaren. Jag anser att vi diskuterar frågorna alldeles för lite. De innehåller trots allt viktiga dimensioner vi går miste om genom att inte diskutera dem. Jag vill därför ta tillfället i akt att lyfta fram de delar av ärendet jag tycker är speciellt värda att observera. Vad gäller förbindelserapporten innehåller den bland annat en redovisning av vilka ämnen de nationella parlamenten fört fram till kommissionen genom det så kallade Barrosoinitiativet. Vidare lyfte kommissionen fram bland annat aktiviteten inom den politiska dialogen, som här är en viktig fråga och som rapporteras vara ojämnt fördelad mellan de nationella parlamentens kamrar. Som exempel ges att av det totala antalet yttranden kom från de tio mest aktiva kamrarna, däribland riksdag. I femte uppföljning av subsidiaritetsprincipens tillämpning betonade utskottet vikten av att utveckla det interparlamentariska informationsutbytet. Utskottet gör bedömningen att en utveckling av detta informationsutbyte inte bara skulle säkra det effektiva utövandet av de parlamentariska befogenheterna utan att det även kan bidra till en jämnare fördelning av de nationella parlamentens deltagande inom ramen för den politiska dialogen. finns det möjligheter till samverkan genom Cosac och IPEX, men de är inte fullt tillräckliga för att nå ett meningsfullt informationsutbyte. De har även sällan någon reell betydelse för de nationella parlamentens utövande av sina befogenheter. uppfattning i denna del är således att det krävs ett utökat samarbete mellan de nationella parlamenten. Detta är en viktig fråga som har lyfts upp tidigare och som lyfts upp även här och . Det är en fråga som måste börja diskuteras på såväl nationell som europeisk nivå. När det gäller subsidiaritetsrapporten, herr talman, redogör kommissionen för sitt arbete med att bedöma och motivera förslag utifrån subsidiaritetsprincipen. Som de flesta känner till gör KU en uppföljning av hur vi i arbetar med subsidiaritets- och proportionalitetsprövningar. Vi från KU redovisade denna uppföljning i kammaren , och det utlåtande som redovisas till kommissionen bygger på de iakttagelser vi då redovisade. Jag kan återigen nämna att konstaterar att av alla förslag som subsidiaritetsprövades i saknade motiveringar i fråga om subsidiaritetsprincipen, vilket var en försämring jämfört med föregående år, det vill säga 2012. Dessutom är motiveringarna i många fall mycket knapphändiga. Granskning av kommissionsrapporter om subsidiaritet och proportionalitet m.m. Som jag nämnde i kammardebatten om KU5 har vi en skyldighet att motivera yttranden enligt subsidiaritetsprotokollet. Protokollet har samma rättsliga status som fördraget som sådant, och där är det reglerat att det ska motiveras utifrån subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Den kritik som förs fram här är ingen nyhet; den har förts fram tidigare. Trots det kan vi tråkigt nog konstatera att det inte har hänt särskilt mycket. Någonting behöver göras åt detta. En bra början vore att ta de här diskussionerna och den här frågan mer på allvar. Avsaknad av motiveringar eller bristfälliga sådana gör ju att vi riskerar att få allvarliga brister i unionens lagstiftningsprocess. Det innebär att de nationella parlamenten får svårt att fullgöra sina fördragsenliga skyldigheter att bevaka tillämpningen av subsidiaritetsprincipen. Utskottet vill därmed i denna del återigen framhålla kommissionens skyldighet att motivera förslag utifrån subsidiaritetsprincipen. Jag vill slutligen säga något även om subsidiaritetsmekanismens räckvidd, vilket tas upp i utlåtandet. Vi kan här konstatera att det råder delade meningar i fråga om tolkningen av artikel 3 i FEUF, alltså Fördraget för Europeiska unionens funktionssätt. Här har utskottet tidigare framhållit att regeringen har bedömt att förteckningen i fördragets artikel 3 är uttömmande och att utskottet också delar den bedömningen. Kommissionen vidhåller däremot sin inställning att förteckningen i artikel 3 i FEUF inte är uttömmande och att vissa förslag faller inom unionens exklusiva befogenheter. Här kan jag se att det finns behov av ökad tydlighet vad gäller kriterierna för och tillämpningen av subsidiaritetsprövningen. Det finns inslag i detta som tyder på oklarheter när det gäller vilka förslag som ska anses falla inom unionens exklusiva befogenhet. Det är när det är delad befogenhet som subsidiaritetsprövningen är möjlig – vid en exklusiv befogenhet för unionen faller ju den delen bort. Utskottet framhåller därför i den här delen vikten av att kommissionen med konsekvens och noggrannhet anger vilken rättslig grund förslagen till rättsakter vilar på, för att möjliggöra för de nationella parlamenten att följa tillämpningen av artikel 3. Vi kan också konstatera att en extensiv tillämpning av artikeln kan få till följd att de nationella parlamentens rätt till invändning förlorar i betydelse. Detta är, som vi alla förstår, inte bra för den demokratiska beslutsprocessen i EU. Mot den bakgrunden gör markeringen att vi förutsätter att kommissionen klargör otydligheterna, och jag hoppas att vi kan konstatera att så har skett. Mot bakgrund av det jag anfört yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.) betänkande 2014/15:KU16 90 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1, som rör alliansmotionen gällande antiziganism, romsk inkludering och ett inrättande av ett romskt förvaltningsområde. Motionen är skriven av med flera. Jag vill också passa på att betona att alla former av diskriminering och förtryck är helt oacceptabla för oss sverigedemokrater. Det motionen egentligen handlar om är i korthet ett ”fortsatt arbete mot antiziganism och för romsk inkludering”. Det låter väldigt bra och hedervärt, åtminstone på ytan. Om man skrapar lite grann på ytan kan man dock rätt snart upptäcka de problem som finns. Problemen är att motionen bygger på en politik som egentligen aldrig har fungerat och sannolikt heller aldrig kommer att fungera. Under ett par årtionden har förändrats på ett sätt som få trodde var möjligt. Utanförskap har vuxit fram, och spänningarna i vårt land har ökat. I kortare stunder av vishet har även de övriga sju partierna i den här kammaren kunnat se att den förda politiken har varit ett totalt misslyckande. I Alliansens valmanifest inför valet kan man läsa följande: Den svenska integrationspolitiken har misslyckats. Alltför många har alltför svårt att ta sig in i samhällslivet och på arbetsmarknaden. Svenskundervisningen för nyanlända invandrare uppvisar dåliga resultat, och många deltar inte i utbildningen. Klyftorna vidgas socialt och ekonomiskt. Detta var av klarsynthet. Det här lovade Alliansen att förändra. Om deras åtgärder hade fungerat hade jag kunnat stå i den här talarstolen och säga ungefär så här: Den svenska integrationspolitiken har varit en framgångssaga. Nyanlända och minoriteter tas in i samhället och på arbetsmarknaden. Svenskundervisningen för nyanlända invandrare uppvisar fantastiska resultat, och allt fler deltar i utbildningen. Klyftorna har minskat socialt såväl som ekonomiskt. Verkligheten är naturligtvis en helt annan. av alliansstyre kan vi utan att överdriva konstatera att politiken för att inkludera människor i det svenska samhället är ett fortsatt misslyckande. Vi kan konstatera att utanförskapet växer. Vi kan konstatera att klyftorna ökar, och vi kan konstatera att samhället fortsätter att slitas isär. Avslutningsvis, herr talman, kan vi konstatera att denna misslyckade blunda-och-hoppas-politik tillåts fortsätta, och kommer så att göra ända får vara med och förändra politiken på riktigt. Som det ser ut just nu kommer relativt snart. Den tiden är sannolikt snart kommen. 91 (V): Jag tänker tala om det betänkande vi har här framför oss som handlar om minoritetsfrågor. Vi står här för att diskutera den frågan. Det är bra, eftersom det är en av våra minoriteters nationaldag. Den romska minoriteten firar sin nationaldag. Vi ska här behandla flera olika motioner från den allmänna motionstiden. Med tanke på den dag som det är är det extra glädjande att vi är så många som är överens om att det behövs fler och bättre insatser för den romska minoriteten i , en minoritet som har funnits här väldigt . Det pågår redan nu mycket arbete. Till exempel har i uppdrag att stödja utvecklingen och produktionen av läromedel på minoritetsspråken, däribland chib. Skolinspektionen har i uppdrag att granska insatser för att anpassa undervisningen till romska elevers förutsättningar. Utskottet väljer ändå att göra ett tillkännagivande till regeringen. Det är bra, eftersom vi visar att det är en stor majoritet i som står bakom det viktiga arbetet med att se till att romers rättigheter blir tillgodosedda och att vi kommer till rätta med antiziganism och diskriminering. Några av dem som sitter ute på våra gator och tigger är romer. Det vore väldigt bra om vi kunde vara lika överens om lösningar för dessa personer både här hemma och inom Europeiska unionen. De flesta motionsförslagen i betänkandet har vi tagit ställning till förut i en eller annan form. Många motionsförslag har varit uppe på ett eller annat sätt, lite modifierade hit och dit. Flera av förslagen i motion om samernas rättigheter har behandlats tidigare. Förslaget om vitbok om övergreppen mot samerna och en officiell ursäkt behandlades utförligt i ett betänkande . Då var helt ensamt om uppfattningen att en vitbok och en ursäkt behövdes. Därför var det mycket glädjande för oss när vitboken om romer presenterades. Då valde , miljöpartist och dåvarande ordförande i , att vara väldigt tydlig med att också en vitbok vad gällde samerna behövdes, att det var viktigt. I Sameradion framstod det som att de enda som ville ha en vitbok om samerna var . Vi såg att det var ett missförstånd, men det kändes ändå bra att vi skulle vara två partier som drev frågan. Det känns onekligen ganska trist att stå här igen och konstatera att det bara är som är för en vitbok vad gäller den samiska historien och att vi måste göra upp med våra övergrepp mot samerna. har ändrat sig , eller så var det bara så att det passade väldigt bra att hävda en sak i medierna när det gick att få uppmärksamhet. De kanske har haft samma åsikt , det vill säga att det inte behöver göras någonting i frågan. Samerna är enda ursprungsfolk och har som sådant en särställning bland de nationella minoriteterna. har samernas rättigheter stärkts, men det förekommer fortfarande mycket allvarlig diskriminering i vissa fall och bara lagom diskriminering i andra. Att samernas rättigheter inte är uppfyllda och att det historiska förtrycket inte är tydligt och klart erkänt är ett problem. I skolan och när våra barn är små lär vi barnen att man ska erkänna fel som man har begått och att man ska be om ursäkt om man har handlat fel och sårat någon. Sedan ska man hitta sätt att komma bättre överens och gemensamt göra saker bättre framåt. Det historiska förtrycket av samerna är ingen struntsak och inte en småskolefråga. Det är inte därför jag lyfter det här perspektivet. Men det krävs faktiskt att vi erkänner de övergrepp som har begåtts för att sedan kunna ta steg framåt. Vi behöver en vitbok och ett gediget och konkret arbete för att kunna tillgodose samernas rättigheter. Utskottsmajoriteten skriver i svaret på motionen att man vill framhålla vikten av konkret politik som kan ge samerna och andra minoritetsgrupper upprättelse för de övergrepp som skett. Därför ska man inte göra något särskilt just . Man behöver ingen vitbok; man ska ha en konkret politik. Och det är alldeles sant att det självklart också behövs konkret politik, men för att mötas och gå vidare med en utvecklad politik behöver man ta ansvar för det som har hänt – så är det. Vilken konkret politik är det då man vill ha? Det finns inga motioner utöver motion som gäller samerna. Vi har föreslagit tre andra saker. Man kan tycka att de inte är tillräckligt konkreta, men det är i alla fall förslag. Vi föreslår att regeringen äntligen ska komma till skott och ta initiativ till att ska ratificera konvention nr 169. Den handlar om åtaganden till skydd för ursprungsfolk. Det duger inte att låter åren gå utan att garantera samerna deras rättigheter enligt den konventionen. får återkommande kritik för att den inte är ratificerad. Det som framför allt hindrat det är att frågor om rättigheter till land och vatten inte är lösta, och det blir inte enklare av att tiden går. Skogsnäring, gruvnäring, infrastrukturprojekt i form av vägar och järnvägar är sådant som allvarligt påverkar möjligheten att bedriva rennäring. Rennäringen är en viktig del av den samiska kulturen. Men även icke renägande samers rättigheter som urfolk måste tillgodoses. har vid ett flertal tillfällen kritiserat för brister när det gäller samernas rättigheter som urfolk. Det är dags att komma till skott. föreslår också en parlamentariskt sammansatt utredning för att utreda ett utökat samiskt självstyre. påpekade FN:s särskilda urfolksrapportör behovet av att stärka självständighet. Bland annat rekommenderades regeringen att överväga att ge ökad, eller till och med ensam, beslutanderätt i vissa frågor. Därutöver föreslår att regeringen ska utreda och skyndsamt återkomma med förslag om en samlad samepolitik. pressas den samiska kulturen från flera håll. De exempel som jag tidigare lyfte fram var infrastrukturprojekt, gruvnäring och så vidare. Det saknas en samlad politik för att garantera samernas rättigheter. Det är klart att det här inte är jättekonkreta eller jätteexakta förslag. Men det är i alla fall förslag på en början. Det är vad vi anser att man behöver börja med att göra. Samtliga förslag avslås av övriga partier i utskottet med hänvisning till att det görs en del och att bereder olika tidigare utredningar. Majoriteten tycker tydligen att det görs tillräckligt och att vi inte ens ska trycka på från , som vi gjorde till exempel vad gällde motionen om romer. Jag tycker att det är synd. Vilken konkret politik man avser att presentera i stället för en vitbok, en ursäkt och annat som vi har i våra förslag framgår inte. Jag vill därmed yrka bifall till reservation nr 2. Utöver de här frågorna behandlar betänkandet bland annat lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk, finska språkets ställning och information om de nationella minoriteterna. Samtliga motioner avslås, trots att utskottet i flera fall tycker att frågorna är väldigt viktiga. Ofta pågår redan ett konkret arbete, och ny lagstiftning finns redan. Till exempel utökas rätten till modersmålsundervisning i de nationella minoritetsspråken i de obligatoriska skolformerna . Det finns alltså redan saker som händer. Jag delar därför utskottets bedömning i samtliga dessa frågor. 92 HANS (S): Sagan om landet i – vi är många som är uppväxta med bilden av det där självklara sagoomspunna landet i norr, som också är så enhetligt och enkelt att leva i. Den bilden kan skänka trygghet, men den är falsk, och den exkluderar. Den har aldrig varit sann. I själva verket är det som tas som självklart ett resultat av en lång historisk process som i ganska hög grad är styrd av slumpen, som vi mer högtidligt väljer att kalla ödet. Om isen inte hade hållit 1658, hur hade det då gått med ? Om vi 1807 inte hade haft en tokig kung som inte ens kunde vara sams med sin svåger, vad hade då hänt med ? Väldigt mycket av den konstruktion vi väljer att kalla är en slump. Min morfar sa ibland: Om om vore sköt bonn haren med en högaffel. Men ibland kan det vara viktigt att tänka efter innan vi exkluderar och förhärligar. Det vi har är ett resultat av insatser från många människor med olika kulturer. De fem nationella minoriteterna är grupper som har varit med och skapat det som är . Urfolket samerna har utsatts för ett förtryck som liknar det som drabbat inuiter, aboriginer, maorier och indianer. Det är bra att det svenska samhället tar tag i sitt kolonialistiska förflutna med landrov och skallinsamling. är det romernas nationaldag, vilket också har uppmärksammats här i i ett firande som pågår just . De ca 50 000 romerna i har utsatts för förtryck under sina i landet, vilket visades i den vitbok som presenterades . Det är viktigt att arbetet med att förbättra romernas situation fortsätter. Ett nödvändigt steg för att förbättra deras situation är inrättande av en romsk institution som minoriteten själv styr över. En annan viktig åtgärd är att tillse att romerna själva får möjlighet att utse sina representanter. Det tidigare statsrådet har i en motion pekat på områden inom vilka politiken kan utvecklas. Den nya regeringen avser att återkomma med förslag i den riktningen. Vi har därför valt att stödja den motionen. Den judiska minoritetens utsatta ställning tydliggjordes väldigt mycket vid de attentat som skedde i och . KU valde då att manifestera det svenska samhällets avsky inför vad som skett men också solidaritet med minoriteten genom att besöka Judiska centralrådet. Det är en skam för att människor ska behöva känna sig hotade för sin tro och sin identitet. Vi måste kräva att alla religiösa ledare, oavsett samfund, tar avstånd från spridandet av judehat och antisemitism. Det svenska samhället måste också vara tydligt i sitt ansvar för skyddet av judiska institutioner. Vår största nationella minoritet, den finska, har varit en del av från det att staten organiserades . har alltid varit en del av landet, men även Åbo var en del av när landet föddes, och det var en del av . Rörlighet mellan riksdelarna var en självklarhet och har fortsatt att vara det också efter rikets delning. har enligt en del beräkningar 1 miljon svenskar finskspråkiga rötter. Den svenska minoritetspolitiken får allvarlig kritik i senaste rapport. Bland annat kritiseras beträffande möjligheten till modersmålsundervisning. Det svenska samhället måste vidta ytterligare åtgärder för att stärka finskans ställning. Regeringen förbereder sådana åtgärder. Finlandssvenskarnas ställning i lyfts fram i en motion. Utskottet har valt att påpeka att minoritetspolitik ensidigt lutar sig mot språkkriteriet. Det finns anledning att vid en översyn av minoritetspolitiken titta på ställningen för den tämligen osynliga gruppen finlandssvenskar i och då också överväga om språket ska vara allena saliggörande vad gäller definitionen av minoriteterna. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande KU16. 93 (M): Jag yrkar bifall till förslaget i betänkande nr 16 och avslag på reservationerna. Det är lite intressant att konstatera att det i diskussionerna om minoritetspolitik finns en tendens att dra paralleller mellan de olika minoriteterna. Det som fungerar för den ena minoriteten torde fungera för den andra minoriteten, anses det. Men de är olika till sin karaktär. Jag är bara i början av min kunskapsuppbyggnad inom det här området, men när man börjar titta, lyssna och träffa individer står det klart att det inte går att bunta ihop dem allihop, som gjorde i sitt inledningsanförande. Jag kommer att tänka på monolog om surjämten: De där hottentotterna, finndjävlarna, zigenarna, Stockholmsdjävlarna och käringarna över 40 kunde man bunta ihop allihop. Det är skillnad, och det är viktigt att vi visar den respekten för de olika minoriteterna och den ursprungsbefolkning vi har. Jag hade en liten diskussion på Facebook när jag uppmärksammade att det är romernas internationella dag . Självklart kom det ett par inlägg där man hyste oro för de tiggare som finns på våra gator. Det är sinnebilden. Det är detta debatten om romerna handlar om . Man tänker inte i första hand på att romerna kom till och till och har en lång tradition av att befinna sig i vårt land. De har inte annorlunda efternamn, utan de heter Palmroth, och liknande, precis som alla vi andra. Men de har en annan kultur.