prot · H20988 · 2015-04-17 00:00:00 — Jag kan konstatera att den förra regeringen gav länsstyrelserna i uppdrag att komma med förslag till nya Natura 2000-områden och kompletteringar enligt tidigare förslag. har på kommit med sina förslag, och börjar en beredning av ärendet i . Det är så det måste gå till. Det första jag vill konstatera är att har stora naturvärden. Det vet vi. berör de utpekade områdena för nya och utvidgade Natura 2000-områdena viktiga områden för den gotländska kalkindustrin, som sysselsätter ett stort antal personer. Kalkindustrin har också betydelse för annan svensk industri. Enligt sysselsätts ca 500 personer direkt i kalkindustrin, och indirekt berörs många fler. Det är svar på frågan om dess betydelse. Regeringen tar frågorna på stort allvar. Jag har noterat att det framförs kritik mot processen, men regeringen kommer att ta den tid som behövs för att bereda ett komplicerat ärende. Det är viktigt att det blir tillräckligt utrett och att vi kan ha ett fullgott beslutsunderlag när vi går vidare. Man måste ändå säga att detta är komplexa frågor med många olika intressen att väga in. Beredningen har bara börjat. Jag tror att det vore olyckligt att utkräva detaljerade synpunkter av regeringen just när processen börjar, för det kommer att tolkas som att vi har haft en uppfattning om utkomsten av beredningen. Då skulle regeringen möta samma kritik som andra har fått – oavsett om det är korrekt eller inte – för snabbhet och för att man inte har tagit seriöst på frågan. Därför är jag noga med att säga att regeringen behöver ta sig att bereda frågan. Det här är komplexa frågor, och flera olika viktiga intressen står mot varandra. Jag vill vara tydlig med att vi måste göra beredningen seriöst, och vi ska ta intryck av de olika underlag och synpunkter som kommer in. Jag har noterat att det har kommit flera underlag till regeringen i frågan . De får finnas med i det beslutsunderlag som sedan kommer att behövas när man bereder frågan vidare. Jag har lite svårt att , fru talman, komma så mycket längre. Jag tror att det vore olyckligt om regeringen föregick den beredningsprocess som vi nu ska ha i detta viktiga ärende. 62 (M): Jag håller delvis med ministern om att detta måste få ta sin tid. Det vi får är kanske mest en beskrivning av var vi är . Jag kanske inte ska stå här och orera om processen alltför länge, utan låt oss tala lite om vad som komma skall. Även om ministern inte ger de raka och definitiva svaren på frågorna – det kan man eventuellt inte göra – får jag ändå säga att det finns vissa ställningstaganden, och jag tackar för dem. Låt oss tala om framtiden. Det här är en komplex fråga. Vi kan diskutera några tekniska och politiska saker. Först och främst: Kalk är en viktig komponent i många produkter. Kalken som bryts på norra används till strukturkalkning av vissa lantbruksjordar, till rökgasrening i industrin, som råvara i stålindustrin och i cement till viktiga byggprojekt. Detta pekade också ut som samhällsbyggnadsminister. Mer ordagrant sa hon: Dessa företag är av mycket stor betydelse för sysselsättning på ön samt för råvaruförsäljning. Det är nödvändigt för företagen att kunna få tillgång till mark för brytning av kalk. Det stämmer väl överens med vad näringsministern säger här . För att sätta siffror på det: av den cement som används i kommer från norra . Om kanske vi har ersatt cement med förnybara råvaror; det är inte omöjligt. Men att på ett hastigt sätt omöjliggöra kalkbrytning genom nya naturskyddsområden upplever jag inte som ansvarsfullt. Då skulle vi behöva förlita oss på utländska företag där vi inte har insyn i miljöarbetet och inte kan ställa samma krav, och det skulle jag uppleva som olyckligt. Vad gäller konsekvensanalysen kan man göra ett medskick. För mig som moderat och gotlänning är vattenfrågan helt central. Det har tidigare kommit larmsignaler om att grundvattnet kan vara hotat om man förlägger täktbottnen alltför djupt – något som korrigerats av dem som projekterar marken för kalkbrytning. Jag tror att det är bra att man har ingångsvärdet att man kan mötas i sådana kompromisser. Utan vatten inget liv, och utan liv inga jobb! Det är centralt, och det ska man ha med sig allra först. Låt oss tala om jobben. har varit tydlig. I valrörelsen sa han bland annat: Om jag får bilda regering kommer jag att kräva besked av varje statsråd och varje myndighetschef om ett beslut innebär fler jobb eller inte. Det är ett ganska tydligt ställningstagande. Jag hoppas att det står fast , för det handlar om många jobb. I det förslag som ligger hotas 400–500 jobb och hundratals miljoner i löner till gotlänningar och i form av skatteintäkter. Det är betydande. Om vi dessutom ser det hela i ett större perspektiv, förbi norra , handlar det om färjetransporter, cementbrist i byggindustrin etcetera. Man kan ställa vissa frågor om de ingångvärden och hans kollegor har i beredningen av ärendet, som jag hoppas är utförligt. Vi har hört uppmaningar och löften om stora naturskyddsområden från den nuvarande miljöministern, som har ställt krav på den tidigare miljöministern. Jag skulle vilja ha svar på dessa frågor: Kommer Socialdemokraterna att stå upp för sina tidigare löften och säkerställa att jobben inte negligeras? Kommer näringsministern att aktivt ta strid för arbetstillfällena på norra och den för så viktiga industrin? Slutligen: Finns det någon prognos? Är regeringen på väg att nå konsensus, och i så fall – var i processen är ni? Kan vi förvänta oss ett beslut , eller talar vi snarare om ? 63 (C): Jag konstaterar att det är en försiktig hållning näringsministern har, och den är väl rimlig i och med att det är en pågående beredning. Icke desto mindre är det viktigt att vi för ett resonemang, och jag tänkte därför avslutningsvis omformulera mina frågor på ett sådant sätt att ministern ges en möjlighet att uttala sig utan att föregripa sin process. Som vi har konstaterat i denna debatt har förslaget från på och handläggningen av frågan fått en del kritik. Det handlar om synpunkter på såväl bristfällig dialog med berörda och kort remisstid som avsaknad av, eller i varje fall närmast obefintlig, konsekvensanalys av vad förslaget skulle innebära för ön. Det kan näringsministern ta med sig i det interna tillsynsarbetet. på är en parlamentariskt sammansatt och ytterst legitim församling, som jag tror har samma regeringsunderlag som samarbetsregeringen. De har i ett brev till regeringen och statsministern som är avsänt från till begärt överläggningar med regeringen innan några beslut fattas och innan regeringen avslutar sin beredning. Jag håller en kopia av det brevet i min hand. I brevet påpekas att det handlar om ca 500 arbetstillfällen, direkt och indirekt. Enligt jämförelser som gotlänningarna själva gör skulle det ha ungefär samma effekt som 12 000 arbetstillfällen här i , den miljö som vi befinner oss i just . Om vi skulle hantera någonting som berörde 12 000 Stockholmsjobb kan man föreställa sig att tonläget skulle vara ganska högt i den här kammaren. Parentetiskt kan det också nämnas att , ett betydande underlag i samarbetsregeringen, har drivit att området vid Ojnare myr ska utpekas som Natura 2000-område, just som på nu har föreslagit. Näringsministerns kollega uppmanade i ett radioinslag 2012 den då sittande regeringen att göra Ojnare myr till Natura 2000-område. Men det var bara en parentes. Förslaget att kraftigt utöka Natura 2000 och därmed stoppa existerande näringar på har, vilket min kollega har nämnt, redan prövats av den då socialdemokratiska regeringen. Den kom fram till att: Det är viktigt att särskilt uppmärksamma den kalk- och cementindustri som finns på norra . Dessa företag är av mycket stor betydelse för sysselsättningen på ön samt för råvaruförsörjning till bland annat stålindustrin. Det är därför nödvändigt för företagen att kunna få tillgång till mark för brytning av kalk. Jag delar den bedömning som regeringen gjorde och förutsätter att även näringsministern gör det . , , arrangerar bland annat partikamrater till näringsministern ett lunchseminarium här i på temat: Kan natur- och näringsintressen samexistera? Företrädare från fackliga organisationer, företag, politik med mera med koppling till kalkindustrin och till medverkar. Och man kan inte ta miste på att ansatsen i detta seminarium är att den ställda frågan ska kunna besvaras med: Ja, det är möjligt med samexistens. Jag vill därför igen och på följande vis fråga näringsminister : Anser näringsministern att det som konstaterade 2006 är viktigt? Är det ett konstaterande som fortfarande håller? Kommer den regering som företräder att ge den framställan som har gjorts av Region och dess ordförande om en överläggning med regeringen i frågan innan beslut fattas ett positivt mottagande? Bedömer näringsministern, i likhet med mig och många andra, att en samexistens mellan natur- och näringsintresse är möjlig också på och i anslutning till kalkindustrin? 64 Närings- och innovationsminister (S): Jag vill inleda med att påminna om att det var den föregående regeringen som bad inkomma med förslag. har de förslagen kommit in, och då är det regeringen som måste hantera och bereda de frågorna. Europeiska kommissionens utvärderingar identifierade också vissa brister i nätverken som måste försöka förbättra. Jag vill vara noga med att inte föregå regeringens beredning . Om frågan ska lösas på ett sätt som väcker respekt och får acceptans tror jag att alla måste känna att beredningen har varit korrekt, att alla åsikter har kunnat komma till tals och att vi har fått det underlag som finns i beredningsprocessen. Det är viktigt att frågan blir ordentligt utredd och att vi också tar den tid som krävs. Om det, när vi tittar på beredningen, behövs kompletterande underlag i någon del får regeringen ta ställning till det och begära in ytterligare underlag. Jag tror att det är viktigt att ha den sortens förhållningssätt till frågan för att den ska hanteras så korrekt som möjligt. Precis som interpellanterna själva beskriver är det en komplex fråga. Interpellanternas frågor är förvillande och går ut på att jag redan på förhand borde bedöma hur beredningen ska sluta, och själva poängen är att jag på något sätt ska pressas till att redan nu säga huruvida det var rätt eller fel förra gången och hur det blir rätt och fel nästa gång. Det skulle bara undergräva regeringens förmåga att bereda frågan på ett seriöst sätt. Därför tänker jag inte göra det. I mitt svar har jag redan betonat de stora naturvärden som finns på och som är viktiga att bevaka, men jag har också varit noga med att betona de sysselsättningsfrågor som finns på och den industri som har stor betydelse för ön. är vi, om jag ska vara riktigt ärlig, i ett läge där beredningsprocessen just har startat. Vi går igenom det underlag som finns och får fundera på om det behövs ytterligare underlag. Jag noterar att det nu är flera som har hört av sig till regeringen i frågan. Region har i det brev som det har hänvisats till begärt samråd med regeringen. Regeringen har också fått en skrivelse från som visar att kommissionen följer regeringens arbete i frågan. Och Nordkalk har uttryckligen framfört önskemål om att få uttrycka sig i ärendet. Det är alltså flera som visar intresse för att vara med och ge underlag för beslut i processen men också för att följa processen noga. Jag kan i det här läget bara upprepa vad jag sa i interpellationssvaret. Men jag kan också säga att beredningen börjar nu och att vi kommer att göra den på ett seriöst sätt. Och vi kommer att lyssna på alla goda argument innan vi fattar vårt beslut. 65 (M): Jag vill tacka näringsministern för att han tar sig tid att debattera ett komplext och angeläget ämne. Syftet med min interpellation var kanske inte att ställa näringsministern till svars utan snarare att se till att vi delar beskrivningen av det komplexa problemet. Man ska tidigt kunna säga att det ska få ta sin tid och att man behöver väga saker mot varandra. Det var snarare det som var min intention. Som näringsministern säger är det inte helt lätt. Det är en fråga som är oerhört lokal men vars utfall kan komma att påverka hela . Lägg därtill att det kan vara tekniskt svårt, inte bara med ortsnamn som File Hajdar och Bunge Stucks utan i många led. Jag noterar att jag inte får raka svar på alla mina frågor – kanske är det lite av en omöjlighet att ge – men näringsministern gör ändå vissa ställningstaganden. Det tycker jag är positivt. Jag hoppas att den här initierande debatten fortsätter i . Debatten fortsätter med all säkerhet hemma på tills beslutet är fattat. Om vi får anledning att hurra eller gråta, det återstår att se. Jag är personligen orolig över vad den socialdemokratiskt ledda regeringen slutligen kommer att landa i, men jag ser med tillförsikt på processen och hoppas att regeringspartierna tar ställning för rättssäkerhet och eftertänksamhet. Frågan är av så stor vikt att det inte kan nämnas tillräckligt hur centralt det är att ideologi inte får ta överhanden. kan betydligt bättre. Slutligen vill jag symboliskt överräcka en liten lunta med papper. Det är det yttrande som både jag och har nämnt under debatten och som jag hoppas är en del av det underlag som näringsministern tar hänsyn till och kanske använder några argument ifrån i sina diskussioner med klimat- och miljöministern. 66 (C): Jag vill tacka näringsministern för resonemang i en viktig fråga. Det är helt riktigt konstaterat av att det är en fråga som spänner över flera regeringsämbetsperioder, och det är väl rimligt. Jag har respekt för att ministern inte kan gå in och döma på förhand. Det är därför som jag återigen kommer att upprepa mina mer allmänt hållna frågeställningar, som jag tror att ministern kan besvara utan att riskera att hamna i KU för att ha föregripit en process. Ministern sa att det i en sådan här process är viktigt att alla kommer till tals. Det håller jag, alla andra och troligen även min medinterpellant , med om. Men en del av kritiken, näringsministern, handlar också om att det har gått fort. Det är riktigt att det var den förra regeringen som bad att få in ytterligare underlag. Men det har gått med en infernalisk hastighet just på . En del av kritiken handlar om att väldigt få känner sig hörda på ett korrekt vis. Det är just därför som denna begäran har kommit in från på om en överläggning med näringsministern och regeringen innan man går till beslut. Jag vill än en gång ge ministern möjlighet att förhålla sig till det beslut som den förrförra regeringen fattade – – om kalkens betydelse. Kommer och att få tillfälle att tala med ministern och regeringen innan man fattar beslut? Bedömer näringsministern, i likhet med mig och många andra, på ett generellt plan att en samexistens mellan natur och näringsintressen är möjlig även på och i anslutning till kalkindustrin? Tack för en engagerad diskussion! 67 Närings- och innovationsminister (S): Avslutningsvis vill jag tacka interpellanterna för interpellationerna i en fråga som berör , men också som berör övriga . Även tittar på i den här frågan. Det är olika intressen som står emot varandra, och det är viktiga frågor för och för oss som nation att hantera korrekt. Jag har noterat ert engagemang. Jag har också noterat att det är många som vill komma in med sina synpunkter till regeringen i beredningsfrågan. Vi har redan tre skrivelser på den här korta tiden, och jag är säker på att vi kommer att få ytterligare underlag framöver. Jag vill bara avsluta med att säga att regeringen kommer att göra en samlad bedömning av underlaget och bedöma om det behövs någon komplettering. Men som jag ser det måste beredningen skötas korrekt och få ta den tid som behövs. Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellationerna 2014/15:376 och 465 om regeringens engagemang vid uppsägningar i 68 Närings- och innovationsminister (S): har frågat mig varför jag och regeringen anser det vara angeläget att agera i fallet som främst rör , men inte i fallet som rör , vilka principer som avgör hur jag och regeringen avväger när vi väljer antingen att agera eller att inte göra det samt vilken typ av insatser jag och regeringen är beredda att göra i Ericssonfallet, och varför vi inte anser att dessa är tilllämpliga i Sonyfallet. Boriana har frågat mig hur jag anser att varslen på och på skiljer sig åt, varför jag agerar med en central krisgrupp i ena fallet, men i det andra fallet pekar på att det främst är regionens ansvar och vilka åtgärder jag ämnar vidta med anledning av varslen i . Jag känner starkt med alla de som drabbas av besked om varsel, oavsett var i vårt land detta sker. Det är viktigt att hantera både upp- och nedgångar i konjunkturer och den strukturomvandling som ständigt pågår inom näringslivet. Därför har regeringen tillsatt en statssekreterargrupp och en interdepartemental arbetsgrupp med uppgift att hantera frågor kring näringslivets strukturomvandling oavsett var i landet den sker. Det handlar om att koordinera eventuella insatser och om att ha kontakt med berörda lokala, regionala och nationella aktörer samt att inhämta information. Regeringen gör i den här typen av situationer alltid en bedömning av behovet av insatser beroende på de förutsättningar som råder lokalt och regionalt i den del av landet som ett varsel läggs. Det är i första skedet aktörer som kommuner, regioner, Arbetsförmedlingen och som kommer att stötta de individer som drabbas. Regeringen följer nu utvecklingen och har en nära dialog med aktörerna på de berörda orterna. Regeringen ser också kontinuerligt över möjligheterna till ytterligare insatser för att främja långsiktig konkurrenskraft och hållbar tillväxt. 69 (M): Tack, näringsministern, för svaret! Bakgrunden till interpellationen, som jag lämnade in direkt efter att händelserna inträffade , var att det blev väldigt tydligt att regeringen valde att agera olika vid de två olika händelserna som inträffade med . varslade i 1 000 personer om uppsägning. Då var näringsministerns besked att frågan i första hand var ett regionalt och inte ett statligt ansvar. , , varslade 2 200 personer. I detta fall var det utspritt på sju orter där var en av de orter som skulle drabbas hårdast. Då var besked att man ville tillsätta en krisgrupp med statssekreterare från fem departement för att koordinera arbete i frågan och för att ha kontakt med lokala och regionala aktörer. har det framkommit att statssekreterargruppen ska agera generellt vid händelser i hela landet, vilket naturligtvis är positivt. Men det som blev väldigt tydligt under dessa händelser var ju den skillnad i hur regeringen valde att bemöta och agera i de olika situationer som hade uppstått. Man ställer sig frågan varför skillnaden är så stor. Beror skillnaderna på hur stor andel av befolkningen som påverkas? Då kan jag konstatera att för del motsvarar varsel av befolkningen. I Lundafallet motsvarar det av befolkningen. I Katrineholmsfallet motsvarar det av befolkningen. Det finns alltså ingen tydlig skillnad som skulle förklara det här, eftersom befinner sig mitt emellan två ytterligheter. Då kan det kanske bero på hur stor arbetslöshetsnivån är i olika delar av landet. Arbetslösheten i är , det vill säga en bit under genomsnittet i landet som är . I uppgår arbetslösheten till medan den är i . Det skulle tala för ett mer offensivt agerande i Skånefallet än i de andra fallen. Poängen är inte att tala sig varm för någon favör eller extrasatsningar i , utan jag efterlyser snarare vad regeringen har för perspektiv. Varför väljer man att agera så olika och skicka så olika signaler utåt? Det här uppmärksammades ju också i medierna. Varför väljer regeringen och näringsministern att agera så olika när det händer saker i olika delar av landet? Jag tycker tyvärr inte att näringsministern svarade på de frågor som jag ställde. Möjligen svarade han på första frågan, men den andra frågan var: Vilka principer avgör hur ministern och regeringen gör avvägningen för när man väljer att agera och när man väljer att inte göra det? Den tredje frågan var: Vilken typ av insatser är ministern och regeringen beredda att göra i Ericssonfallet och varför är man inte beredd att göra det i Sonyfallet? De frågorna har jag inte fått svar på. Jag vill därför be näringsministern att förtydliga sitt svar i det avseendet. 70 BORIANA (M): Jag tackar ministern för svaret. Men jag kan inte låta bli att konstatera att jag inte har fått svar på de frågor som jag ställde. Förutom de två tjusiga begreppen interdepartemental grupp och statssekreterargrupp innehåller svaret inget som man inte har läst i medierna. Jag vill därför upprepa mina frågor till : Varför agerar ministern med en nationell krisgrupp när jobb försvinner i ? När skånska jobb försvinner betraktas det som ett regionalt ansvar. Vilka åtgärder kommer ministern att vidta med anledningen av varslen i ? På Mobile i är varannan anställd varslad. Ministern säger att man har kommit överens på den lokala och regionala nivån och att man där måste arbeta igenom frågan. Är jobben i inte lika mycket värda som jobben i huvudstaden, eller snarare i huvudstadsregionen? har redan en tuff situation. Arbetslösheten är betydligt högre än i resten av landet. Att 1 000 jobb försvinner på en och samma gång är ett hårt slag mot . bruttoregionprodukt per invånare ligger på av nivån för , och det i en dynamisk region som . I jämförelse med resten av ligger ännu lägre med av bruttoregionprodukten. Skattekraften per invånare uppgår i till av riksgenomsnittet. har en markant lägre andel av befolkningen som är sysselsatt. Sysselsättningen i är lägre än i riket som helhet. Det gäller såväl de som är födda i som de som är födda utanför . Bland dem som är födda utanför och bor i är sysselsättningsgraden . Om det är någonstans det behövs statliga insatser så är det i . Jag skulle därför vara mycket tacksam om ministern kunde berätta på vilket sätt man kan hantera de omvandlingar som sker i och även i resten av landet. 71 Närings- och innovationsminister (S): Jag ska först och främst ta fasta på skillnaden i agerande. När jag besökte var de väldigt glada över att näringsministern kom dit. Det hände inte förra gången varslen slog mot . Då träffade jag företagsledningen, jag träffade de fackliga organisationerna, jag träffade regionens innovationsråd för att diskutera vad som händer, hur de upplever situationen. Jag informerade mig också om det arbete de nu gör regionalt i för att se hur man kan göra för att stödja den omställning som skett. När jag var i kom jag överens med dem om att de skulle få komma tillbaka till statssekreterargruppen och redovisa sina åsikter om hur de vill gå vidare för att se om det finns saker och ting vi tillsammans kan göra för att stärka en satsning. Det är en väldig skillnad mellan det agerandet och det agerande som skedde när lade ned i . Det har alla vittnat om när jag varit där nere. Då kom inte regeringen. Då var regeringen inte intresserad. Då stod ensamt, till skillnad från det intresse som fanns för , i närheten av . Är det någon ny insikt som har slagit om att det kan vara bra med en aktiv näringspolitik där näringsministern faktiskt reser till berörda platser och diskuterar hur man kan hantera situationen och gå vidare? Sedan vill jag påtala att det i interpellationssvaret sägs att statssekreterargruppen ska hantera varsel oavsett var i landet de kommer. Jag ska villigt erkänna att vi möttes av först ett varsel och sedan kom ytterligare ett. Det var två varsel på varandra i en högteknologisk tid. Då kände vi att det inte räckte med en interdepartemental grupp, utan vi ville lyfta upp det till en statssekreterargrupp för att hantera alla de utmaningar som vi nu stod inför. Jag tycker att det är ett klokt sätt att agera för en regering. Om man upptäcker att situationen förvärras får man ta i med större insatser och samordna sitt agerande. Det är samma besked som ges till som till , , eller var som helst där det kan komma varsel, och det beskedet är att den regionala nivån måste agera först och jobba igenom frågan lokalt.