prot · H20979 · 2015-03-26 00:00:00 — Älgjakten är och har varit viktigare för den övriga befolkningens försörjning än för renägare. Stora delar av det så kallade renbetesområdet har historiskt tillhört fjällbönder, vilket gör dagens ensidiga gynnande av renägare än mer oacceptabelt. Dubbelregistreringen vid jakt, där flera jaktlag jagar inom ett område, skapar många konflikter – väldigt onödiga konflikter. Det kan till och med vara farligt. måste avskaffa det otidsenliga systemet, som på ett flertal områden gynnar renägande samer på den övriga lokalbefolkningens bekostnad. En början är att ge alla bofasta samma rättigheter till jakt – älgjakt – och fiske. vill därför att alla som bor på statlig mark där renskötsel är tillåten ska ha samma rättigheter till jakt och fiske oavsett näringstillhörighet och etnisk tillhörighet. Det finns ca 200 jägare med funktionsnedsättning i som har behov av ett motorfordon för att kunna jaga. Fordonet behöver under jakten framföras i terräng, och för detta krävs dispens. I vissa län gäller den för hela länet, medan den i andra endast gäller för den egna jaktmarken. Det vore önskvärt om en beviljad dispens kunde gälla för jakt med motordrivet fordon i hela . En sådan förändring skulle underlätta för personer med funktionsnedsättning. I detta anförande instämde , och (alla SD). 8 (MP): Vi är här för att debattera jakt- och viltvårdsbetänkandet. I det finns två tillkännagivanden till regeringen. Det första handlar om att inrätta en viltmyndighet, vilket vi i inte tycker är någon bra idé. Vi anser att det är bra att har det ansvar som de har så att vi får en helhetssyn tillsammans med andra naturintressen. För tids vinnande kommer vi dock inte att yrka på den reservation som vi har tillsammans med Socialdemokraterna och . Det andra handlar om att utreda vissa jaktfrågor. De hänger lite i luften, och jag tror att det kan vara bra att bringa klarhet i dem. Jag kommer att återkomma till varför, men jag tror att vi ska börja med vår syn på en viltmyndighet. En modern jakt- och viltförvaltning måste ha en helhetssyn. Det fanns vissa som påtalade att det inte fanns någon helhetssyn, och det var det som gjorde att man drog igång utredningen om en ny viltmyndighet. Det var den förra regeringen som gjorde detta. Vi tror att det är fel väg att gå att få en viltmyndighet. Om man inrättar en viltmyndighet distanserar man jakten i stället för att integrera den. Det var i mångt och mycket det som remissinstanserna också tryckte på: Om man får en viltmyndighet försvinner helhetssynen. Och det var ju den man ville ha. Sedan kan det finnas brister eller saker som inte har fungerat fullt ut. Därför har också regeringen i sitt regleringsbrev bett att titta på frågan. Vi kan alltså inte se det positiva i att inrätta en ny myndighet som det är . För det första är inrättandet av nya myndigheter någonting som måste vara en fråga för regeringen, och ingenting som ska komma och begära. är lagstiftare och utgör grunden för regeringens regerande. Men att organisera myndigheter och att utse utredare måste vara en fråga för regeringen. För det andra är frågan om en viltmyndighet utredd av just de borgerliga politiker som vill införa den trots att remissrundan på deras egen utredning visade att det var få som tyckte att detta var en bra idé. lämnades det in 49 remissvar på delbetänkandet – jakt och viltförvaltning i en ny tid. Av dessa 49 remissinstanser var sex stycken positiva till en ny viltmyndighet. Fyra remissinstanser tyckte att kunde ta ett större tag i frågorna. , 39 stycken, av remissinstanserna var dock negativa och tyckte att det var en dålig idé. Det gällde bland annat samtliga länsstyrelser. De ansåg att var den myndighet som bäst kan tillvarata just helhetssynen. Trots detta vill nu de borgerliga tillsammans med gå emot en överväldigande majoritet av remissinstanserna, gå emot den nuvarande regeringen och ge regeringen – som alltså inte alls är deras egen regering – i uppdrag att inrätta en ny myndighet. Dessutom tar de inte hänsyn till att regeringen redan i sitt regleringsbrev till gett i uppdrag att göra en översyn av vilt- och rovdjursförvaltningen som ska resultera i en övergripande strategi för vilt- och rovdjursförvaltningen. I uppdraget ingår att strategin ska innehålla en övergripande vision, mål och delmål för det ansvar som har som central myndighet för frågor om vilt, rovdjur och jakt. ska också ta fram en handlingsplan för att förbättra kapaciteten att samordna och vägleda länsstyrelsernas arbete med vilt- och rovdjursförvaltningen. Uppdraget ska redovisas . Trots att har ett uppdrag att jobba med vilt- och rovdjursförvaltningen och samordna denna vill oppositionen inte vänta in resultatet, utan de vill köra sitt eget race och trots den massiva kritiken inrätta en ny myndighet. Då återstår en fråga. Om ni nu är så säkra på att det här är en så bra idé, varför inrättade ni inte då myndigheten när ni själva satt vid makten? Jo för att idén var så dålig och fick så mycket kritik att ni inte ens hade de egna med er. Men i opposition tar ni chansen när ni inte själva behöver ta ansvar för era beslut. När det gäller tillkännagivandet om att utreda vissa jaktfrågor såsom vissa regelförenklingar, fjälljakten och andra frågor som har tagits upp här tror vi att det kan vara bra att utreda dem. En del av frågorna hänger lite grann i luften. Det har hänt mycket i synen på jakt, men också i synen på hur man bedriver viltvård sedan jaktlagen instiftades. Trots vissa justeringar under vägen tror vi att det kan vara bra med en översyn av dessa frågor. De behöver också belysas och eventuellt justeras utifrån gällande EU-lagstiftning. När den nuvarande jaktlagstiftningen trädde i kraft hade vi inte ens gått med i EU, så det kan hända att det behövs en justering. Men att utreda kostar pengar, och vi anser att det måste vara upp till regeringen att själv avgöra när och på vilket sätt detta ska ske. Det fann ju en anledning till att återstoden av jaktlagsutredningen lades ned, och det skälet var väl brist på resurser. Och en av anledningarna till bristande resurser var ju att vi fick vår egen budget nedröstad, så nu måste vi regera utefter en borgerlig och sverigedemokratisk budget. Vi får hoppas att kommande budget innehåller medel så att de i betänkandet belysta frågorna kan utredas. Ja, mycket har hänt – som jag har sagt tidigare – med hur man bedriver jakt och viltvård sedan grunderna för dagens jaktlagstiftning började ta form . Vår nuvarande jaktlag antogs , och den har därefter reviderats och byggts på i efterhand. Många av viltstammarna har växt till sig, och nygamla arter som vildsvin och kronhjort har återigen tågat in i vår fauna. Vi använder skogen på ett annat sätt när det gäller både rekreation och skogsbruk. Dessutom har vi EU-inträdet. Utan ett modernt regelverk kan vi se nya intressekonflikter blomma upp. Vi har också fått ökad kunskap om ekologi och naturvård som behöver implementeras, och gamla sanningar kan ha fått nya svar. Dna-tekniken har gett oss nya möjligheter att se på viltstammarna, och miljöövervakning ger oss nya data och nya infallsvinklar. Jakten har också moderniserats. När min morfar började jaga kunde man i princip låna en bössa och följa med ut i skogen, medan när jag läste in jägarexamen gick jag på kurs varje söndagseftermiddag i nästan innan jag ens höll i ett vapen. Och tur är väl det. Jägarexamen och dagens krav på vapenlicens för att vi får kunniga och ansvarsfulla jägare. Men vi måste också se till att ny kunskap implementeras. Jag tror att vi kommer att se mycket mer hända inom jakt och viltförvaltning framöver. Vi måste börja se naturen som en helhet och inte bara varje art för sig som ett enskilt jaktbart vilt. Jag tror att vi behöver jobba mer med ekosystemtänket i viltförvaltningen och göra som man nu börjat göra inom fiskeriförvaltningen där man har flerartsförvaltning. Alla arter är ju på något sätt beroende av varandra, och vi behöver få med predatorer som en del i helheten. Men vi behöver också se på hur naturen ser ut och vilka förutsättningar som finns att hålla stammarna på olika nivåer. Vilken bärkraft har marken, vilka arter finns här och hur interagerar de med varandra? har vi ju älgskötselområden och vissa pratar om att vi ska börja med klövviltskötselområden, men jag tror att vi behöver komma fram till att se helheten och prata om viltskötsel- eller viltvårdsområden. Det tror jag är nyckeln till en modern jakt och en modern viltförvaltning där nog kommer att spela en stor roll. I detta anförande instämde (S). 9 (M) replik: Tack, , för anförandet som skapade en viss förvirring, i alla fall hos mig! När det gäller utskottsinitiativet är det alldeles utmärkt att riksdag talar om för regeringen att detta ska utredas. Men den andra frågan om viltvårdsmyndigheten ska inte lägga sig i. Det hade kanske varit bra att ha samma uppfattning i dessa frågor och inte växla vartefter det passar de egna galoscherna. Jag blev naturligtvis lite orolig när ett av språkrören uttalade sig så kategoriskt om att man tänker strunta i vad riksdag säger. har ju varit väldigt klar på den punkten. Då är det intressant att höra vad tycker om det faktum att jägarna är de mest kunniga i den gröna gruppen, om man nu får tro . Vi var ju båda på frukostmöte . Den kunskapen har resulterat i att vi har väldigt kraftfulla viltstammar. Men när jordbruksverk, livsmedelsverk, naturvårdsverk, rikspolisstyrelse och andra är med och har åsikter i dessa frågor blir det naturligtvis inte en sammanhållen, bra och tydlig politik på det här området. Med tanke på den utveckling som har skett bland viltstammarna är det hög tid att det blir en samordning. Det ska vara en myndighet som ansvarar. Sedan är det väldigt viktigt att den regionala nivån – länsstyrelser och viltförvaltningsdelegationer – ska finnas kvar, det är vi helt överens om. 10 (MP) replik: Tack, för frågorna! Om du lyssnade på mitt anförande hörde du också att jag sa att det är regeringen som ska utse utredare och tillsätta myndigheter. Men jag sa också klart och tydligt att på vilket sätt har vi inte fastslagit. Det måste ju vara regeringens sak att inrätta myndigheter. sa att det skulle inrättas en myndighet för att man skulle få en sammanhållen jaktmyndighet. Jag tror ju att det kommer att splittra ännu mer med ytterligare en myndighet som ska ha hand om dessa frågor. Jag tycker att det är fel att ska skiljas från jaktfrågorna, eftersom man har ansvaret för de biologiska mångfaldsaspekterna. Det finns också EU:s art- och habitatdirektiv. För att det ska bli en helhetssyn och en förankrad jakt behövs . 11 (M) replik: En av anledningarna till att den här dialogen och diskussionen har uppstått är att de flesta jägare totalt har tappat förtroendet för . har fattat ett antal beslut som jägarna anser att det inte finns stöd för. Sedan kan man alltid diskutera vem som har rätt eller fel, men det är bara att förhålla sig till det faktum att det inte finns något förtroende för . Avsikten med vårt förslag är inte att det ska vara ytterligare en myndighet, utan det ska vara en enda i stället för alla andra myndigheter som pysslar med dessa frågor. Som jag har sagt har vi en helt annan rovdjursstam nu än vad vi hade . Vi har till exempel vildsvin, så man måste naturligtvis se helheten. Jag är ganska säker på att orsaken till att vi har hittat många lodjursungar ihjälsvultna på altaner är att man inte har haft en riktigt bra förvaltning. Den har inte tagit hänsyn till hur starka stammarna av rådjur och liknande har varit. Det har då lett till att vi har fått en skev bild. När man beslutar om tilldelning av älg får man besked från om hur mycket mat – bland annat ungskogar – det finns. Man gör spillningsinventeringar och observationer i samband med älgjakt. Det finns ett flertal parametrar för att få en lämplig avskjutning. Det är väldigt intressant att när det gäller rovdjur är det lite sisådär hos myndigheterna. Men när man väl började ta dna-prov på björnar visade det sig att länsstyrelserna hade kört totalt i diket. Det fanns betydligt fler björnar än vad myndigheterna trodde. 12 (MP) replik: Jag tror att vi egentligen har samma uppfattning. Det behövs en helhetssyn. Vi behöver se hur arterna hänger ihop. Självklart hänger lodjuren ihop med rådjuren, och vargen hänger ihop med älgen. Djuren hänger också ihop med vilka trädarter som planteras, granplanteringar eller tallplanteringar och så vidare. Helhetsgreppet är en del av den moderna jakten och viltvården. Det är fråga om en helhet och inte en enartsförvaltning eller enskilda intressen. Den myndighet och den struktur som kan ha detta helhetsgrepp är den som tar in de andra aspekterna, nämligen . Vi kan nog komma överens där också, i alla fall om hur problemen ska lösas. Jag tror inte att en ny myndighet är rätt sätt. 13 (C): Det är fantastiska naturupplevelser och fin gemenskap som möter den som vistas i skog och mark. Att det finns mycket vilt i våra marker är något som jägare uppskattar, men det innebär också ansvar att förvalta, speciellt de växande klövviltstammarna. Det är ett ansvar att viltet till exempel inte orsakar för mycket skador på skog och gröda. Det är ett ansvar att hålla ned viltolyckorna i trafiken och så vidare. Det är ett ansvar jag tycker att jägarna på det stora hela förvaltar mycket väl. Det är dessutom en bra grund att stå på inför de utmaningar som jag ser framöver, men det handlar också om att det offentliga ska ta sitt ansvar och att den jägarkår som enligt mitt tycke bedriver en mycket viktig naturvård har förtroende för de statliga myndigheterna. Vi har kunnat se att antalet vilda djur i våra skogar har ökat, speciellt klövviltstammarna. Detta ställer krav på en bra förvaltning, men det skapar också fler möjligheter för naturupplevelser och en än större tillgång på bra klimatsmart kött. Det gäller inte bara i matbutiker utan också i till exempel de offentliga köken. Ett exempel på detta är i mina hembygder. Där har kommun kommit långt för att tillhandahålla mycket viltkött på de offentliga tallrikarna. Grunden för att vi kan ha viltkött på våra bord och en bra naturvård i vårt land bygger på att vi har en aktiv jägarkår som har förtroende för staten och på vilket sätt jakten är reglerad. För mig är det därför otroligt viktigt att vi slår vakt om det allmänna uppdrag som har och som finansieras med hjälp av de jaktkort som alla jägare betalar . Det arbete, de fakta och den kunskap vi kan få genom det allmänna uppdraget hade varit svårt att få om det hade skett helt i statlig offentlig regi. Ett faktum när vi kommer till den statliga viltförvaltningen är att många känner att denna måste få ett omtag. Vi måste bredda synen från att det handlar om bevarandefrågor till att också inkludera frågor om till exempel turism, mat och företagande. Därför menar jag att det är av vikt att vi får till en nystart även i den offentliga förvaltningen. En viltmyndighet är en sådan nystart. Jag är glad över att det finns en majoritet i utskottet för detta. För mig och handlar det om hur vi kan utveckla jakten än mer och stärka förtroendet för både jakten och den statliga förvaltningen. Det gör mig dock orolig, herr talman, att vi redan innan beslutet är fattat kan höra vice statsministern, alltså inte vilken människa som helst utan en vice statsminister, mer eller mindre deklarera att hon inte har för avsikt att följa beslut. För en regering som kallar sig för en samarbetsregering är det en otroligt konstig inställning som ifrågavarande statsråd har gentemot . Jag och kommer givetvis att följa upp detta uttalande. En annan viktig fråga för att stärka förtroendet är att det finns ett uppdaterat regelverk. Jag och alliansregeringen inledde ett sådant arbete, men den nya regeringen valde att lägga ned den utredning som hade till uppgift att bland annat se över de specifika frågor som handlar om jakt efter småvilt på kronomarker, jakt på allmänt vatten och en allmän regelförenkling. kan jag med glädje konstatera att det finns ett enigt utskott som menar att regeringen borde ta frågorna vidare i en utredning. Jag är glad över det. Frågorna skapar problem och frågetecken. Det hade givetvis varit bäst om den nya regeringen inte hade lagt ned utredningen som förutom en del specifika frågor också hade att se över hela vår jaktvårdslagstiftning. Men jag är, som sagt, glad över att utskottet kan ta initiativet, och jag är glad att vi gör det i enighet. Vi får hoppas att regeringen väljer att lyssna på i denna fråga och inte avvisar beslut på samma sätt som man tycks göra i fråga om inrättandet av en viltmyndighet. Den svenska skogen och inte minst jakten har stor betydelse för oss i vårt land. Jakten är en av våra stora folkrörelser och står för den gemenskap man får ute i skog och mark. Men jakten är också ett viktigt naturvårdande instrument. Det finns en stor potential att skapa fler verksamheter i alla delar av vårt land runt den jaktliga verksamheten, inte minst de områden av vårt land som ligger utanför de stora städerna. Jag står bakom vår reservation i betänkandet, och för tids vinnande avstår jag från att yrka bifall till reservationen. I stället väljer jag att yrka bifall till förslaget i betänkandet. 14 (S) replik: Tack, , för anförandet! inledde sitt anförande med att tala om ansvar. Då tänkte jag ta tillfället i akt och fråga vad han tror har gjort att så många jägare tappade förtroendet för som hade ansvar för och Landsbygdsdepartementet. 15 (C) replik: Det tappade förtroendet tror jag började långt före alliansregeringen. Det finns säkert flera svar, men ett av svaren är det ständiga utredandet av våra rovdjursfrågor i vårt land. Det är få saker i vårt land som vi har haft så många utredningar av som just våra rovdjursfrågor. Och , , väljer ni att lägga fram ytterligare förslag på att fortsätta att utreda rovdjursfrågorna! Inte undra på att landets jägarkår tappar förtroendet för den statliga offentliga förvaltningen av de här frågorna. 16 (S) replik: Då är det väl extra roligt att vi nu under en S- och MP-regering har kunnat genomföra en regionalt beslutad licensjakt på varg. Det är väldigt kul att höra säga i talarstolen … (TALMANNEN: .) Tack, herr talman, för tillrättavisandet! Jag tar till mig det. säger att han ser fram emot att man nu ska göra en översyn av 3 § i rennäringsförordningen – precis den förändring som som minister var ansvarig för att ändra. låter det från talarstolen som om har kommit fram till att den förändring som genomförde kanske inte var så genomtänkt. 17 (C) replik: Låt mig först konstatera, , att den licensjakt som har genomförts beslutades av en annan majoritet i riksdag. Ett av de partier som är i regeringsställning biföll inte det ställningstagande som den förra beslutade om. Jag är lycklig över att den förra beslutade på det sätt som den gjorde. Annars hade vi inte haft någon licensierad jakt på varg i vårt land. Jag är alldeles övertygad om det. Jag är det apropå att jakten är ifrågasatt av den nuvarande regeringen, som ska utreda vargfrågan ytterligare en gång. Vad beträffar den specifika frågeställningen påstår jag att det beslut som togs – jag tror att det var 2007 – var väl underbyggt. Men som så många beslut är det ifrågasatt. Då säger jag: Låt oss titta på det ytterligare en gång och se om det är möjligt att hitta en väg så att vi kan enas i den här frågan. 18 (V): Jag börjar med att säga att det är första gången jag ändrar min plan när jag kommer hit till kammaren. Det har jag gjort . Jag är en snäll människa, märker jag. när vi debatterar miljö- och jordbruksutskottets betänkande MJU9 Jakt och viltvård kommer jag in på ett område som väcker minnen som oftast är goda, sådana minnen som gör att man verkligen laddar de psykosociala batterierna för arbetsåret. har inga motioner rörande betänkandet, men jag tar mig friheten att beröra några saker som tas upp i enskilda motioner, lämnade av riksdagsledamöter under allmänna motionstiden, som värnar om en human jakt och som ger djuren ansenlig plats. Godsjakt, det måste jag erkänna, var något som jag som norrbottning och tornedaling läste om första gången i någon jakttidning. Det var ju bra, tyckte jag. Godsägare upplåter sina marker för jägare. Men det visade sig att det finns olika former av så kallad godsjakt. Man föder upp vilt till att släppas fritt för att jagas. Det ger en annorlunda bild av det hela. Det kan ju inte vara meningen att man ökar viltbeståndet med uppfödning när anledningen till att jakt bedrivs oftast är att hålla viltbeståndet i balans och till och med att minska några viltarters bestånd. Sedan kom ledamot i miljö- och jordbruksutskottet till insikt om några frågetecken kring grytjakt som man bör titta på. Är grytjakt över huvud taget förenlig med human jakt? I utredningsbetänkandet Ny djurskyddslag (SOU 2011:75) kommer några synpunkter fram som tyder på att allt som förknippas med grytjakt inte är human jakt. Det finns en gemensam reservation från S, MP och V som handlar om att inrätta en ny myndighet. Det är flera talare som har varit inne på det. Jag kan konstatera att det säkert finns mycket att jobba med när allt spretar åt många håll. Men kan konstatera att utskottets förslag, som skulle innebära att en ny myndighet inrättas, är en budgetfråga och ska hanteras av regeringen. Remissvaren från utredningsbetänkandet , – jakt och viltförvaltning i en ny tid (SOU 2013:71) ska också beredas av regeringen. Därav reservationen från S, MP och V. Jag tänker inte yrka bifall till reservationen; jag vill bara lyfta fram den. EU:s inblandning i vilka som ska få jaga i är olycklig. tycker att detta ska vara en nationell fråga och beslutas därefter. Som jag inledde mitt anförande med: Jakt väcker minnen. Dessa minnen är till goda och härliga. Att så många människor får livskvalitet av jakten är ju beundransvärt. Ofta är rörlighet och motion en del som man får på köpet vid jakt. Jakt har en lång tradition i . Det är givetvis något som man ska försöka sprida till kommande generationer och kanske till dem som kommer till vårt land och kan tänkas vara intresserade av jakt så att även de får chansen till information om jakt, jaktens viltvårdande effekter samt nödvändigheten av jakt i många fall. Jag har upplevt många jägare som på grund av ålder eller krämpor blivit tvungna att upphöra med jakten och hur hårt de har tagit det att inte kunna jaga mer. Givetvis ska säkerheten i jakten alltid vara överordnad, och då kommer man till det ovanstående dilemmat. Så blir det . Men att de som på grund av handikapp eller olyckor som lett till begränsad rörelseförmåga ska få all hjälp till rehabilitering och hjälpmedel ska nog även fortsättningsvis vara självklart. Vi ska hitta lösningar så att även dessa ska kunna njuta av jakten och de helande egenskaper som den faktiskt har för många människor. Jag har själv jagat sedan barnsben och tagit del av berättelser om jakten som man bedrivit i mina hemtrakter och i tider då jakten var en överlevnadsfråga. Givetvis har jaktens betydelse förändrats på många sätt och fokus ändrats till att handla om djurens väl och ve. Det är bra, för alla jägare vill att djuren ska behandlas med respekt och med minsta möjliga lidande för djuren. Jag avslutar med att avslöja vad jag tog med mig när jag kom till . Jag hade med mig torkat älgkött som torkats hemma på gården i i och som är en del av gåvorna som jakten för med sig. 19 (FP): diskuterar vi jakt och viltvård. Eftersom jag inte på något sätt är jägare kan jag inte säga att det väcker några minnen till liv, men jag tycker ändå att det är en viktig diskussion vi för här . Jag vill inte på något vis förminska den. Jag börjar med att yrka bifall till förslagen i betänkandet och då speciellt till förslagen om tillkännagivanden till regeringen under punkterna 1 och 2. Det första är det utskottsinitiativ som har tagits för att återuppta och slutföra ett antal viktiga delar i den numera nedlagda . Den startades efter beslut av alliansregeringen men lades ned av den rödgröna regeringen .