prot · H3095 · 2015-09-21 00:00:00 — Jag vet ingen kvalificerad ekonom som tycker att inte borde ha använt den styrka som fanns i ekonomin till att också stimulera ekonomin när den möjligheten fanns. Hade ni tyckt att det var fel hade ni rimligen haft en annan politik själva, men det är tvärtom så att ni alla år utom två lade fram budgetförslag som hade större underskott. Att nu komma och låtsas som att detta inte var planerat är inte seriöst. För det andra: Jag tycker med förlov sagt att historielösheten även när det gäller försiktighet, i replikskiftet tidigare, är makalös. Orsaken till försiktighet med dynamiska effekter är att man inte ska överskatta inkomster till statskassan. Av samma skäl ska man vara försiktig och inte överskatta de inkomster man får när man höjer skatter på sådant man vet påverkar människors vilja att arbeta. Ni tror att det gäller bara åt ena hållet, men det är tvärtom. Vill man vara seriös i politiken måste man självklart vara varsam när man beräknar statens inkomster och inte önsketänka att det just jag gör bara har goda effekter och inga negativa. Debatt med anledning av budgetpropositionens avlämnande För det tredje: Den samlade bilden av svensk sjukfrånvaro sjönk under hela vår tid . Vi tog över ett ohälsotal som var i katastrofalt skick. Vi genomförde viktiga reformer. Vi slogs mot er för varje reform, i varje enskilt ögonblick, men vi gjorde det ändå. Vi gjorde antagligen för lite, och vi har lagt fram nya förslag som ytterligare gör någonting åt den ökande ohälsan. Ni gör absolut ingenting. 25 Finansminister (S) replik: Att man använde det stora överskott man ärvde från den socialdemokratiska regeringen under själva finanskrisen har jag aldrig kritiserat; det var inte fel. Det som var fel från den förra, borgerliga regeringen var att man fortsatte att sänka skatten med lånade pengar även när konjunkturen hade vänt. Därför hade vi ett stort underskott och också ett mycket stort strukturellt underskott när vi tog över de offentliga finanserna. Vi låg 75 miljarder ifrån det finanspolitiska ramverket. Vad gäller att redovisa dynamiska effekter ledde den förra borgerliga regeringens sänkning av a-kassan till att socialbidragen ökade, men det tror jag inte redovisades då. Där gjorde ni precis som vi, nämligen använde beräkningskonventioner och redovisade inte den dynamiska effekten. Frågan återstår: Om er politik har skapat ett fördjupat utanförskap, hur kan då mer av samma politik bryta exakt det fördjupade utanförskap som det har skapat? 26 (M) replik: Jag har en viss förståelse för att regeringen nu till nästan varje pris måste få det att framstå som att utanförskapet var en bagatell som råkade lösa sig av sig själv. Alla vi som varit här de gångna fyra eller åtta åren vet att ni bekämpade varje reform som vi genomförde för att bryta det breda utanförskapet. Vi pratar om 20–av befolkningen i arbetsför ålder som levde helt på sociala ersättningar. Vi fick ned det till – inte för att ni hjälpte till och sa: Det här är svårt, men vi måste göra kloka avvägningar. Ni låtsades som att allt gick att lösa utan några reformer över huvud taget. Ni var emot allt vi gjorde. Och har du mage att säga att det är vi som har skapat utanförskapet. Det vi ser, när vi inte har ett brett utanförskap längre och vanliga vuxna människor inte förtidspensioneras bort från arbetsmarknaden, är precis de fickor som gör det allt svårare i den moderna ekonomin för människor utan speciella kunskaper att få ett jobb. Och ni gör absolut ingenting. 27 (SD) replik: Jag har noterat att har börjat oroa sig för de skenande migrationskostnaderna. Även om det låter lite krystat och framtvingat är det naturligtvis ett steg i rätt riktning. Debatt med anledning av budgetpropositionens avlämnande Vi har också noterat att man från moderat håll signalerat att man avser att minska anslagen främst när det gäller utgiftsområde 8 Migration. Jag har full förståelse om ledamoten inte nu i debatten vill berätta exakt hur budgetmotion kommer att se ut . Men om man har för avsikt att lägga en utgiftsram som är lägre än regeringens och kan få med sina allianskollegor på detta vill jag göra klart att vi sverigedemokrater är beredda att rösta för en sådan utgiftsminskning. Det är också helt enligt budgetreglerna; man får minska utgifter enligt de fastställda ramarna. Så är det så finns den möjligheten. Jag tycker att ni ska ta den möjligheten och därmed få en möjlighet att föra oss lite närmare för att upprätthålla det finanspolitiska ramverket. Eller kommer ni att fortsätta visa total impotens när det gäller hela den ekonomiska politiken, det vill säga mycket snack och ingen verkstad? 28 (M) replik: Jag är ledsen, men missförstå inte min oro! Det vill säga: Jag är helt övertygad om att de verksamheter, system, förmåner och insatser vi gör på extremt goda grunder – det må handla om socialförsäkringar, assistansersättning, flyktingmottagande – hur viktiga de än är alltid måste rannsakas och granskas med en kritisk blick. En finansminister eller en som är beredd att ta på sig uppgiften måste också vara en elak typ som alltid ifrågasätter varenda kostnad som finns, annars kommer det inte att finnas utrymme för några nya kostnader någonstans. Så missuppfatta inte min oro för ökade migrationskostnader! Det betyder inte att jag tror att vi kan ändra på hur världen ser ut. Det betyder bara att jag är övertygad om att vi måste fråga oss: Gör vi det här på bästa sätt? Gör vi det så effektivt som möjligt? Kan det göras billigare? Kan vi frigöra resurser till något annat som också är viktigt? Så tänkte jag när det gällde socialförsäkringen. Så har jag tänkt när det gällde . Så tänker jag när det gäller migrationskostnaderna. Så kommer jag att tänka när det gäller alla poster som existerar i den svenska statsbudgeten. 29 (SD) replik: har alltsedan jag kom in i velat höja anslaget till det svenska försvaret. Vi har också i varje budget budgeterat för detta för att visa att vi menar allvar. Vi har tagit av vårt reformutrymme för att visa att vi menar allvar med det svenska försvaret. har jag förstått att tre av fyra allianspartier, inklusive , har aviserat att man vill att ska ansöka om medlemskap i . Nato kräver då att vi ska satsa av bnp till försvarskostnaderna. Det är nästan en fördubbling av dagens försvarskostnader. Kommer vi då att få se i budget , den långsiktiga budgeten , att man tar detta på allvar eller inte? Det återstår att se. Vi kanske får ett svar . Jag noterar också i dagens medier att Alliansen går väldigt hårt åt den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringens budget. De kallar den till och med samhällsfarlig, och jag instämmer i detta. Men visa det då i verkligheten! Ni har DÖ, decemberöverenskommelsen, och den gäller tydligen. Ni har ansvaret för alla de skattehöjningar som ni genomför mot företag och enskilda i . Debatt med anledning av budgetpropositionens avlämnande 30 (M) replik: Det gläder mig uppriktigt att det finns en otrolig nyfikenhet på budgetförslag. Den nyfikenheten kommer att stillas . 31 (MP) replik: har under sina år vid makten haft i stort sett ett enda recept för att lösa alla möjliga samhällsproblem, och det är skattesänkningar. genomförde fem jobbskatteavdrag under sina i regeringsställning. De skulle minska arbetslösheten, hette det. Men när avgick som finansminister var arbetslösheten lika hög som när regeringen tillträdde. Det enda som hade åstadkommits var stora offentliga underskott som fortfarande dras med. I valrörelsen fick vi intrycket av att hade nyktrat till. och annonserade skattesänkarstopp, i allt väsentligt för att de offentliga finanserna inte tålde fler skattesänkningar. I sak har ingenting hänt , och har fortfarande stora strukturella underskott i de offentliga finanserna som behöver lösas med höjda skatter. Det tog dock inte många månader efter det att den nya ledningen för hade tillträtt innan de annonserade nya ofinansierade skattesänkningar. I lanserade ett sjätte jobbskatteavdrag, nu lätt förklätt i ett nytt namn. barn har många namn, och för er moderater verkar jobbskatteavdraget vara det allra käraste barnet av alla. Jag vill ställa en fråga till : Hur kan tycka att det viktigaste för just nu är ett sjätte jobbskatteavdrag, en skattesänkarpolitik som vi prövat och som vi vet inte fungerar för att minska arbetslösheten? 32 (M) replik: Det där är inte sant. Det är inte sant att jobbskatteavdraget inte har ökat antalet sysselsatta i . Det är inte ens en fråga om att tycka. Jag säger som : Jag har rätt och du har fel. Det är fakta. Och det är inte så konstigt. Om man har extremt hög marginalskatt för alla människor, om man har hög skattebelastning också på ganska låga inkomster och medelhöga inkomster, då får det negativa konsekvenser. Det är inte så konstigt. Man kan tycka olika. Man kan tycka att det inte gör någonting. Det är en helt legitim ståndpunkt. Man kan höja marginalskatten till . Man kan höja den till , om man vill. Det är en legitim ståndpunkt, men jag delar inte den. Att det finns en koppling mellan hur vi beskattar arbete och hur många jobb det finns i ekonomin och hur många som tycker att det är värt att ta dessa jobb och jobba lite mer är alldeles uppenbart. Debatt med anledning av budgetpropositionens avlämnande Er besatthet av våra skatter är fascinerande. Statens budget består av två sidor. Den ena är skatteinkomster, och den andra är olika utgiftsposter. Vad ska vi annars tala om? Det är dessa två det handlar om. Vilka skatter tar vi in, mer eller mindre bra skatter, mer eller mindre snedvridande effekter, mer eller mindre lämpliga? Vilka utgifter ska vi använda skattepengarna till? Det är det hela budgeten handlar om. Att vi ägnar ganska mycket möda åt halva denna budget, det vill säga vilka skatter som är minst skadliga för ekonomin, är inte så rasande konstigt. Om ni tycker att det bara är dåligt att vi har sänkt beskattningen på vanligt hederligt vitt arbete, så var så goda och höj års nivå! Då var skatterna såvitt jag förstår högst i . Det funkar det också – inte så bra, men det går. 33 (MP) replik: Jag noterar att svaret uteblir. Vi får väl se hur det blir med det sjätte jobbskatteavdraget. Det är väl belagt i forskning och offentliga utredningar att jobbskatteavdragen inte är självfinansierande. Skapar de jobb så skapar de inte fler jobb än de kostar, så frågan kvarstår. Stora strukturella underskott i , som inte beror på konjunkturläget, kan lösas bara genom nedskärningar i välfärden eller genom skattehöjningar. Precis som säger talar vi skatter. Men vi är inte mer besatta av era skatteförslag än ni är av våra. Frågan kvarstår: Vilka nedskärningar vill göra, eller vilka skatter tänker man höja? 34 (M) replik: Låt oss vara noga med att säga att vad jobbskatteavdragen inte löste var skattebelastningen på de allra lägsta inkomsterna. Det är viktigt. Vi tror att det finns ett stort utrymme för människor som tar sitt allra första jobb, som inte är så välbetalt, att komma in på arbetsmarknaden och sedan kunna gå vidare till sitt andra jobb. Detta måste ske i kombination med justering av till exempel försörjningsstödet så att det alltid ska löna sig att jobba till. Det här är inget litet problem i . En del tror att försörjningsstödet är högt, men det är det givetvis inte. Det kan dock vara så pass högt att den som jobbar , som får ett deltidsjobb, ett korttidsarbete, har i marginalskatt. Varenda krona man tjänar är en krona man förlorar om man jobbar. Det är en jättedålig politik. Den är ännu sämre än 80 procents marginalskatt. Därför vill vi sänka skattebelastningen på låga inkomster i . 35 (V) replik: har stora problem med hushållens höga skuldsättning. Bostadsbristen och ränteavdragen brukar framhållas som de främsta orsakerna till det. Debatt med anledning av budgetpropositionens avlämnande Ränteavdragen är en statlig subvention av privat skuldsättning och är dessutom ur ett fördelningsperspektiv helt fel. Den rikaste tiondelen av hushållen får 20 gånger mer av subventionerna än den ekonomiskt svagaste tiondelen. genomgång visar att av de ca 30 miljarder som ränteavdragen kostar går till den rikare hälften av hushållen. Den ekonomiskt svagare hälften får . utredare konstaterar när han tittar på fördelningen att ingen annan skatt eller reform har lika stor effekt i att omfördela från ekonomiskt svaga till ekonomiskt starka. Ni moderater talar ofta om de ökande kostnaderna för sjukskrivningar och migration men nämner aldrig ränteavdragen – trots att de utgör ca 30 miljarder av statsbudgeten, vilket motsvarar lönerna för ca 60 000 lärare eller 75 000 undersköterskor. Kostnaderna väntas dessutom stiga till ca 40 miljarder inom snar framtid. är ett av världens mest skuldsatta länder. har vi utklassat övriga västvärlden och ligger bara efter och i skuldtaktsökning. Finansiella stabilitetsrådet har lyft fram skatternas direkta effekter på skuldsättning, bland annat ränteavdragen men också avskaffandet av fastighetsskatten, förmögenhetsskatten och arvs- och gåvoskatten liksom permanentningen av , som de främsta orsakerna till att priserna på bostäder ökar och därmed hushållens skuldsättning. Den politik som har varit med och fört har alltså starkt bidragit till den skuldsättning vi ser bland hushållen. Håller du med om att er politik har bidragit till hushållens höga skuldsättning? Varför talar ni aldrig om ränteavdragen? 36 (M) replik: Om detta har jag en principiell synpunkt och en praktisk. Den principiella är att ett land med långvarig hög beskattning, inte minst på arbete, också har tvingats ha många avdragsmöjligheter. Det är en historisk konsekvens av att vi har haft mycket hög beskattning . Hade den vänstra sidan av politiken någonsin försökt få ned det samlade skattetrycket i för att göra det enklare och minska på avdragen, kanske framför allt försökt få ned beskattningen på arbete, skulle man inte säga: Vi tänker värna varje sak som är som . Men ni är alltid bara ute efter det som i praktiken höjer skattetrycket ett snäpp till. Det är min principiella invändning. Den praktiska är att vi har gjort rätt många saker när det gäller hushållens skuldsättning, framför allt kopplat till bostadsmarknaden. Det senaste, som inte ens har trätt i kraft , är att vi ger muskler att utforma och verkställa någon form av amorteringskrav. Jag tycker att man ska vara lite varsam med att ge sig på nya instrument innan man vet vad de vi har påbörjat eller genomför får för konsekvenser. Det kan få mycket dåliga konsekvenser totalt sett för hushållens disponibla inkomst om man inte är försiktig i det läget. 37 (V) replik: Debatt med anledning av budgetpropositionens avlämnande Min principiella invändning är att vägrar att ta ansvar. Ni har bedrivit en politik som har försatt oss i denna situation. Er politik har bidragit till att bostadspriserna har ökat och därmed hushållens skuldsättning. Ni har avskaffat fastighetsskatten och förmögenhetsskatten men inte rört ränteavdragen. Ni har alltså rört den ena delen men inte den andra, och det har fått konsekvenser. Jag tror, , att det är just på grund av att de är så fördelningspolitiskt fel, ur vårt perspektiv, som ni väljer att inte röra dem. Ni vill helt enkelt ha en politik som gynnar dem med bäst inkomster medan de med minst inkomster får betala för det. Ränteavdragen är en enorm post i statens budget som ni aldrig talar om. i regeringen erbjöd vi er att göra en bred politisk överenskommelse. Vi föreslog att ränteavdragen skulle minskas , så som man har gjort i . Det skulle ge staten 4–5 miljarder på bara så att vi kunde anställa till exempel 10 000 fler lärare. Ja, ni skulle väl använda dem till att sänka skatterna. Men det hade definitivt varit bra för den finansiella stabiliteten. 38 (M) replik: Denna kritik måste i så fall i precis lika hög grad riktas mot regeringen, eller i varje fall mot Socialdemokraterna, som såvitt jag förstår delar min uppfattning att det inte är aktuellt att ändra ränteavdragen. Du gör en konstig analys av den svenska bostadsproblematiken, . Du är i stort sett helt ensam om att tro att det dominerande problemet skulle vara just detta. De allra flesta människor som jag träffar eller läser något om eller av skulle säga att det är en kombination av alldeles för låg rörlighet i det svenska bostadsbeståndet och alldeles för lite byggande, vilket är kopplat till alldeles för mycket byggregleringar och för höga byggkostnader i . Detta har skapat det grundläggande problemet med en alldeles för stor bostadsbrist i , och det löser man inte genom att ändra på ränteavdraget. 39 (SD): Att ha höga ambitioner är i grunden både bra och lovvärt. Ännu bättre är det såklart om de mål man sätter är någorlunda realistiska. Regeringen har som bekant uttalat att ska ha EU:s lägsta arbetslöshet 2020. De prognoser som självt har tagit fram, som lämpligt nog bara sträcker sig till 2019, gör gällande att detta mål inte kommer att uppnås. genomför man en rad reformer som har det gemensamt att de inverkar negativt på sysselsättning och jobb. Man försämrar RUT- och ROT-avdragen, en reform som i allt väsentligt är helt och hållet självfinansierande genom att svarta jobb har blivit vita. Men enligt regeringen – ivrigt påhejad av – är RUT-jobben tydligen fel sorts jobb och inte tillräckligt ”fina”. Så agerar inte ett seriöst arbetarparti. Debatt med anledning av budgetpropositionens avlämnande Inför valet fick vi ett löfte från den dåvarande finansministerkandidaten om att bensinskatten inte skulle höjas. Resultatet blev dock inte bara en utan två höjningar. Förutom att det försvårar livspusslet för dem som är beroende av bilen och fördyrar arbetspendling för alla som inte kan åka tunnelbana till jobbet innebär den höjda dieselskatten också ett mycket hårt slag mot både jordbruket och skogsbruket och inte minst de mjölkbönder som demonstrerar utanför . Det påverkar sysselsättningen på landsbygden, och det kommer – minst lika allvarligt – att leda till en lägre självförsörjningsgrad för livsmedel. Man inför en straffskatt på äldre som väljer att stanna kvar på arbetsmarknaden till. Detta är ett totalt feltänk, när samstämmiga rapporter gör gällande att vi behöver jobba mer snarare än mindre om vi ska kunna bibehålla den finansiella hållbarheten i vårt pensionssystem. Om man tar bort moroten och incitamenten för dem som frivilligt vill jobba i någon utsträckning även efter ordinarie pensionsålder kvarstår dessvärre bara piskan. Logiken i detta övergår åtminstone mitt förstånd. Detta gör man som man tar bort möjligheten för privatpersoner att själva spara till sin pension. Det är dubbelt fel. Jag har fått lära mig att det finns en liten ö i som heter . Det är säkert jättetrevligt där – jag har inte varit där – men det som gör denna lilla ö speciell i svensk kontext när det gäller vår budgetdebatt är att det är det enda land som har en högre marginalskatt än . Att lilla i leder denna inte alltför hedersamma tävling duger tydligen inte, enligt regeringen, som föreslår en höjning av marginalskatten, genom att trappa ned jobbskatteavdraget. Utgångspunkten är att den som har hyfsat höga inkomster också har råd att betala världens högsta marginalskatt. Man missar dock grundläggande ekonomiska fundament. Höginkomsttagare har en oroväckande tendens att flytta och jobba utomlands, där skatten är lägre. Man kan också växla lön mot pension med betydligt förmånligare skattevillkor eller helt enkelt välja att jobba lite mindre, eftersom man bedömer att det inte är lönt. Den forskning som finns på området visar att en sänkning av marginalskatten, givet de beteendeeffekter som uppstår, i princip skulle vara självfinansierande. Den omvända logiken gäller naturligtvis också. Höjda marginalskatter kommer inte att ge det tillskott som regeringen räknar med, helt enkelt beroende på de beteendeeffekter som uppstår. Motsvarande mekanismer gäller givetvis även för den första så kallade skiktgränsen, där regeringen nu föreslår att fler ska betala statlig skatt och att detta ska ske vid lägre inkomster. Man har en oroväckande tendens att överskatta sina intäkter som man underskattar sina utgifter, inte minst på utgiftsområdena 8 och 13, migration respektive integration och jämställdhet. Sammantaget och i förlängningen medför detta ett hot mot förtroendet för de svenska statsfinanserna. Och annat var heller inte att vänta, när man låter den extrema vänstern få ett oproportionerligt stort inflytande över budgetprocessen. Debatt med anledning av budgetpropositionens avlämnande Låt oss konstatera att lider av en kroniskt hög jämviktsarbetslöshet. Det duger alltså inte att skylla på att vi gått igenom en tuff konjunktur. Jämviktsarbetslösheten var hög före lågkonjunkturen, den var hög under lågkonjunkturen och den var hög efter lågkonjunkturen. Men låt oss ändå – trots en massivt hög jämviktsarbetslöshet, trots en påtagligt ökad missmatchning på arbetsmarknaden, trots flertalet reformer som har det gemensamt att de slår kraftigt negativt mot sysselsättningen och trots att egna prognoser vittnar om omöjligheten i regeringens jobbmål – anta att regeringen, trots allt detta, faktiskt lyckas pressa ned arbetslösheten så som man utlovat. Låt oss göra den hypotesen. Då kvarstår fortfarande en fråga. Under den här budgetperioden, det vill säga , kommer 330 000 utomeuropeiska asyl- och anhöriginvandrare att komma till – 330 000. En stor majoritet av dessa har en utbildningsnivå som inte motsvarar de krav som ställs på den svenska arbetsmarknaden. Lägg därtill att så gott som ingen har några språkkunskaper i svenska. Vi kommer att få höra sådant som att snabbare validering av högre utbildningar ska lösa detta. Det är givetvis positivt för den extremt lilla minoritet som har en högre utbildning, men det hjälper över huvud taget inte den stora massa som i bästa fall har en rudimentär skolgång. Och från det andra lägret pratar man högt och glatt om minskade trösklar till arbetsmarknaden, vilket i slutändan betyder en enda sak: lägre löner. Man vill backa in . Nej, herr talman, regeringen har misslyckats redan innan den ens har kommit igång. Och i ett normalt land och i en normal tid hade den över huvud taget inte fått chansen. Med stöd av bara var tredje svensk borde man givetvis inte ens försöka sig på en regeringsbildning. Jag vill återigen uppmana Alliansen att göra det som de borde ha gjort från första början, om de menar allvar med att det var en samhällsfarlig budget som lästes upp : Ställ regeringschefen med statsråd till arbetsmarknadens förfogande, och låt oss hålla ett nyval! Men det vore väl dessvärre en naiv förhoppning från min sida, för man kan ju inte riskera att blir det största partiet i ett val. Under det gångna riksdagsåret har fortsatt med att bredda och fördjupa politiken. Vi har pratat om barnens och småbarnsföräldrarnas situation. Vi har pratat om hur vi kan vända den negativa trenden i skolan och hur läraryrket kan återfå sin forna status. Ända tjänade faktiskt en utbildad adjunkt lika mycket som en riksdagsledamot – som vi. Vi har presenterat ett kraftfullt paket för att stärka den svenska industrin och dess konkurrenskraft, för att vända trenden med outsourcing till reshoring, det vill säga att vi ska få återvändande industriföretag i , och för att stärka den svenska exporten. Vi ska ha riktiga jobb, inte låtsasjobb. Detta och mycket annat, herr talman, kommer vi att konkretisera i vår kommande budgetmotion. Där lägger vi som sagt grunden för riktiga jobb i stället för subventionerade låtsasjobb som bara har ett enda syfte: att dölja arbetslöshetsstatistik. Debatt med anledning av budgetpropositionens avlämnande I detta anförande instämde , , , , , , , Per Klarberg, , , och (alla SD). 40 (C) replik: Ofta är det först när gör entré i debatten som man börjar tala om svensk landsbygd och dess utmaningar. hann först – jag får gratulera till det. Det kommer mer av den varan senare i debatten. Just i det här ämnet vill jag däremot ifrågasätta trovärdighet. Vi vet att lyckligtvis är det parti som har skyhögt förtroende i just landsbygds- och jordbruksfrågor.