prot · H209116 · 2015-06-15 00:00:00 — dör det fler än någonsin på sin väg in i , och någonstans runt 1 miljon människor sitter i och väntar på sin färd över . Vi vet att siffrorna i statistiken alltid går upp . De allra flesta anländer till , medan vi njuter som mest av livet. Jag vill därför ta chansen, när jag står här, att be er och alla där ute som möjligen lyssnar att ta lite av den trygghet som ni har fått och göra vad ni kan för att fler ska få känna detsamma. Besök något asylboende, bli språkvän, bjud in till den där grillkvällen eller säg åtminstone hej och le när du möter folk! Det kan göra betydligt större skillnad än de flesta nog förstår. Slutligen vill jag yrka bifall till reservation 4. I detta anförande instämde (C). 162 (SD) replik: Det fanns mycket att lyssna på. Det är ett tungt ämne som vi har att hantera. Det går inte att komma ifrån att mycket av den politik som vi måste bygga har sin grund i situationen i omvärlden, att många tyvärr tvingas fly för sitt liv, från katastrofområden, krigsområden och allt möjligt otäckt som finns därute. Jag vänder mig lite grann emot påståendet att skulle säga att personer ska stanna någon annanstans utan att specificera var detta är. Vi har varit tydliga med att det vi menar är att det bästa sättet att hjälpa dem som är utsatta världen över är att se till att hjälpen kommer nära. Det gäller att upprätta ett tryggt område dit man praktiskt och säkert kan ta sig – så säkert det nu går att lämna en krigszon eller ett katastrofområde – för att upprätta säkerhet och rädda liv. Därefter stöder vi fullt ut att man har ett vidarebosättningssystem, för givetvis är inte tanken att någon ska leva hela livet i ett flyktingläger. Men prioriteten måste vara att rädda liv och upprätta skydd först. Det är där vi börjar. Ser man till att vidarebosättning sker genom vidarebosättningssystem kan man också ha det arrangerat och väl förberett. Man slipper prövningar hos och kan fokusera på just hur mottagandet ska gå till, för vi vet att de som kommer hit är i behov av en ny, permanent bostad. Jag vill poängtera att utanförskap fanns långt innan flyktingströmmarna ökade. Jag undrar också: Hur många ska vi vara redo att helt plötsligt ta emot? Hur snabbt ska vi bygga alla dessa bostäder för att förflytta alla världens utsatta – eller så många som möjligt – hit? Det finns ju ett praktiskt problem. Vi kan inte smälla upp hur många bostäder som helst. 163 (C) replik: Jag sa att de ska söka sig frivilligt någon annanstans, inte att ni ska tvångsförflytta några – det har jag inte uppfattat att ni har skrivit någonstans. Det handlade om vart de frivilligt ska söka sig. Man brukar säga att någonstans mellan en halv miljon och 1½ miljon människor just nu sitter i . Vart ska de ta vägen? Det går ju inte att bygga upp en fungerande och trevlig flyktingmottagning hur mycket pengar vi än ger så att folk kan vara kvar där och leva vettiga liv. Det finns ingen möjlighet till det. Det är samma sak i , som ni har fört fram tidigare. Det finns inte plats. är var tredje flykting där. Det finns inte plats. De kan inte vara kvar där. De måste flyttas därifrån. Jag kan ärligt säga att jag verkligen önskar att det räckte med ett vidarebosättningssystem, så att människor slapp betala människosmugglare och riskera sina liv. Jag önskar det av allt jag är. Men det går ju inte. Det finns inte möjlighet till det, för det finns inte länder i närområdet som är beredda att ta emot de här människorna. Och folk kommer att åka ändå. Det gör de ju . Det är olagligt att komma till , men de kommer ändå. Då är frågan: Vad gör vi när människor väl är här? De kommer ju att fortsätta komma, vilka insatser man än gör. Jag håller med och skulle gärna styra om så att människor inte behövde utsätta sig själva för livsfara utan kunde komma på ett ordnat sätt för att bygga upp sina liv. Men att bara sitta i ett flyktingläger i en snöstorm och käka ris är ju inte ett liv. Du behöver också kunna ta dig vidare och kunna känna att du kan sträva mot något annat än det, att det finns fler vägar ut. Jag förstår er tanke, men det fungerar ju inte – det är sanningen! Det finns ingenstans dit de kan ta vägen. Och vad gör vi när folk väl har kommit? Ska vi stoppa dem på ett flygplan och släppa dem med fallskärm över ? kommer ju inte att ta emot dem. Ska vi skicka dem till ? Ska ni bara sätta dem på en båt och skicka ut dem på havet igen, eller vad vill ni göra av dem? 164 (SD) replik: Sanningen kan man ha olika uppfattningar om. Jag hävdar att sanningen är den att det system som vi har är det som inte fungerar. Vi accepterar att personer tar sig hit på olagliga vägar och uppmuntrar det genom att ge goda villkor till dem som befinner sig i landet illegalt. Vi har en situation världen över – inte bara i vårt land utan i många av västvärldens länder – där man i princip har nått kollapsade system därför att de helt enkelt har fallerat med mottagandet och därför inte är beredda att utöka sitt mottagande i vidarebosättningssystemet. Jag sa själv i min första replik att man självklart ska sträva mot vidarebosättning. Givetvis ska inte målet vara att någon bor i ett flyktingläger hela sitt liv. Men faktum kvarstår att merparten aldrig kommer att lämna sitt hemland eller sitt närområde, och det är inte bara därför att andra länder inte vill ta emot, för i de allra flesta fall handlar det om att man inte vill åka långt från sitt hemland. Ska vi utgå från att det ska byggas system där vi avlastar och tar emot så pass många, då kommer det att bli samma kvalitet här. Visst kan vi smälla upp ett flyktingläger på något av de stora fält som såg när han flög över . Men det är det enda sättet vi kan hantera så pass stor migration som man måste tala om för att tala om en avlastning på det sätt som gör. Jag vill också kort säga några ord om etableringsreformen, som lyftes fram som den största reformen. Det har visats i flera undersökningar, senast av ett statsvetarpar, att denna största reform, som fokuserade på arbete, var det sagt, egentligen ledde till att människor bosatte sig i just de kommuner som hade problem med avfolkning, där problemet bottnade i att det inte finns arbete, inte finns fungerande system. Självklart kommer ingen människa in och integreras i samhället om man bosätter sig där. Ändå tyckte jag mig uppfatta att det var just det tyckte att de skulle göra. 165 (C) replik: Först och främst svarade inte på det jag ifrågasatte, vart de ska ta vägen. Som jag sa: kommer inte att ta emot fler. Även om vi skickar pengar dit kommer de inte att vilja ta emot alla människor. Vi i kan göra vår del. Om andra länder skulle göra detsamma skulle det såklart göra stor skillnad för att avlasta de här lägren. Att vi skulle vara i en situation där vi nu ska smälla upp flyktingläger och ge folk ris eller låta UNHCR administrera det stämmer inte. Där är vi inte, och det vet du också. Som jag sa när jag pratade om ett jämnare mottagande: Det finns fortfarande en massa kommuner som knappt har något mottagande alls. Att de redan skulle gå på knäna och inte kunna erbjuda något annat än tältläger stämmer inte. Sedan kan man se olika på vad som är sanningen. Men det blir lite lättare att diskutera om vi åtminstone kan utgå från någon typ av gemensam bild av verkligheten. Vad gäller etableringsreformen, om du upplevde att jag sa att det var en bra reform: Det var inte det jag menade. Jag sa bara att det var den reform som skedde senast. Den var bra såtillvida att man hade jobbfokus. Men det missades också en massa bitar, och de syns extra tydligt nu när det kommer många människor. Det är alltså utan tvekan saker som behöver rättas till i den. Jag uppfattade inte riktigt. Skulle jag tycka att människor ska flytta till ? Eller vart skulle jag ha sagt att de skulle flytta? Jag missade nog din sista fråga. Jag ber verkligen om ursäkt för det. Vi kanske kan ta det efteråt. 166 (FP): Jag vill börja med att yrka bifall till den alliansgemensamma reservationen. Det är nr 4. är ett öppet och demokratiskt land. Vi tar emot många flyktingar och invandrare som söker sig hit. Särskilt de här åren, när flyktingströmmarna är mycket stora – de är faktiskt enorma i världen – är det många människor som söker asyl också i . reser många hit av andra skäl, för att arbeta eller på grund av att de har anknytning till personer som lever här. En förutsättning för att liberal migrationspolitik ska fungera är att integrationen fungerar i . Det finns väldigt stora utmaningar för vårt land. Vi behöver skapa fler jobb. Vi behöver stärka de svenska språkkunskaperna. Vi behöver bygga mer bostäder, bryta boendesegregationen och tydliggöra demokratiska värderingar, sekularism och jämställdhet. Vi behöver ta krafttag mot diskriminering, och vi behöver upprätta rättsstatens principer i hela landet. Det är stora utmaningar som vi står inför. När man talar om arbetsmarknad och utbildning i finns det en tendens att fokusera mycket på människor som har hög utbildning när de kommer hit. Där finns det utmaningar. Vi behöver till exempel bättre validering för att kunna omsätta utländska examina till svenska så att människor snabbt kommer i arbete. Men regeringen verkar bara fokusera på dem som har hög utbildning när de kommer hit. låter det som att det bara är läkare och ingenjörer som kommer till . Men det är inte sanningen. Sanningen är att endast en mindre del av de nyanlända är högutbildade. Många har inte utbildning som motsvarar svensk gymnasiekompetens. Den stora utmaningen för är att nyanlända med låg utbildning och svaga nätverk ska kunna komma in på arbetsmarknaden. Det finns också många svenska ungdomar som har hoppat av gymnasiet och redan varit arbetslösa när de fyller 20. Då är det ett problem att regeringen och vill höja de redan höga trösklarna in på arbetsmarknaden, genom höjda skatter, särskilt för att anställa ungdomar. Genom försämrade avdragsmöjligheter blir det ännu svårare för dem som står längre bort från arbetsmarknaden att kunna få ett jobb. Vi behöver sänkta arbetsgivaravgifter för unga. Vi behöver sänkt restaurangmoms, och vi behöver fortsätta med RUT- och ROT-reformen som har betydelse för utrikes födda. Särskilt utrikes födda kvinnor har tack vare RUT-avdraget fått jobb med en riktig lön. Men med närmast kirurgisk precision ger sig de rödgröna på just de reformer som har fungerat och som har gett jobb, framför allt till utrikes födda. Fram till nu har sysselsättningen i bland utrikes födda ökat, tack vare Alliansens politik. hade drygt 200 000 fler utrikes födda ett jobb i än 2006. Vi riskerar en ännu mer polariserad arbetsmarknad. En stor och växande grupp utrikes födda utan gymnasieutbildning kommer att leva i permanent utanförskap om den här politiken fortsätter. Vad vi behöver göra är i stället att sänka, inte höja, trösklarna till jobb. Rörligheten på arbetsmarknaden måste öka. Den arbetsmarknad som vi har gynnar i huvudsak dem som är etablerade på arbetsmarknaden. Den slår mot grupper som står utanför. Det är dags för en modernisering av de arbetsrättsliga reglerna, till exempel turordningsreglerna. En av de rapporter från som vi behandlar i detta betänkande rör också boendesituationen för asylsökande och nyanlända. är ca 10 000 personer kvar i mottagningssystem, trots att de har fått uppehållstillstånd. Det är personer som inte har fått bostad i någon kommun och därför inte kan påbörja sin etablering. Enligt prognoser som nämns i granskning kommer antalet personer som är kvar i mottagningssystemet, trots att de har fått uppehållstillstånd, att uppgå till nästan 25 000 . Det motsvarar hela , två om man så vill eller fem . Så många är de personer som har fått uppehållstillstånd i , som ska påbörja sin etablering, som ska få en placering i en svensk kommun för att kunna bli integrerade i men som finns kvar i mottagningssystem på grund av att de inte får en bostad. Många kommuner uppfyller inte de överenskommelser som de har slutit med länsstyrelserna om mottagandet. Den stelbenta bostadsmarknaden och alltför svaga konkurrensen gör också att det byggs för lite bostäder. Därtill finns personer kvar i anläggningsboenden, trots att de har fått uppehållstillstånd och har tackat nej till en anvisad bostad. De är kvar i mottagningssystemet. Konsekvensen blir att etableringen i det svenska samhället försämras, och korruption uppstår i form av så kallade ankaradresser. Det leder också till trångboddhet hos släktingar. Den förstärks och förlängs ytterligare. Den här problematiken är förstås en följd av ett kraftigt ökat mottagande av asylsökande i till följd av kriget i , diktaturen i och sönderfallet i , vilket nämndes av företrädare och även diskuterades i replikskiftet. Det kommer fler människor till . De system som vi har i för mottagande och etablering är inte anpassade för att hantera det stora tryck som vi nu ser. Vi kommer att ha stor flyktinginvandring också . Om bostadsproblematiken inte kan lösas kommer mottagningssystem att närma sig en härdsmälta. Det kommer att kollapsa till slut. En följd av bristen på bostäder är att beroendet av tillfälliga anläggningsboenden, så kallade , har ökat. Dessa ABT-boenden håller i vissa fall erbarmligt dålig kvalitet. De är mycket dyra för och statskassan. Och de har svag lokal förankring. Kommunerna upplever att de står handfallna och saknar beredskap och möjligheter att förbereda ett fungerande mottagande. Detta bidrar till negativa opinioner mot flyktingmottagande. Tillfälliga anläggningsboenden fyller en funktion. De skulle kunna utgöra låt säga av platserna i mottagningssystemet för att skapa den flexibilitet som behövs. Om det kommer fler skalar man upp snabbt, och man kan fasa ut snabbt och så vidare. Det är inte alls orimligt. Privata aktörer ska också kunna finnas i den verksamheten. Men utgör de av anläggningsboendeplatserna. Den rimligaste lösningen är att , i samarbete med ett antal lämpliga kommuner, kan bygga upp ett bestånd av anläggningsboendeplatser, någonstans mellan 5 000 och 10 000 platser. Det blir mer genomströmning för att få uppehållstillstånd, 10 000–20 000 platser . Det skulle bidra till ett långsiktigt, mer hållbart mottagningssystem, där kommunerna och lokalsamhällena inte känner sig överkörda, där beroendet av de tillfälliga anläggningsboendena minskar, likaså kostnaderna för . Då ökar också konkurrensen om de tillfälliga anläggningsboendeplatserna, vilket rimligen innebär att oseriösa anordnare eller de som har erbarmligt låg kvalitet inte behöver anlitas av . Problemet med boende i mottagningssystemet är att regeringen gör väldigt lite. Det enda konkreta förslag som vi har sett från regeringen, som dessutom tycks sakna majoritet i , är att man ska tvinga kommunerna att ta emot. Det är en mindre klok idé. Det skulle sannolikt få motsatt effekt och förstärka den negativa opinionen mot flyktingmottagande ytterligare, av det enkla skälet att politiken kommer att uppfattas som ännu mer dikterad från . Det vore bättre om både regering och riksdag tittade noggrannare på förslagen från och , de nationella flyktingsamordnarna, om det som kallas beredskap. Det är ett sätt att öka mottagandet i kommunerna och att få kommunerna att uppfylla de överenskommelser som de har ingått med länsstyrelserna. Men man ska inte införa kommunalt tvång. 167 (KD): Jag kan notera att inte har så många förslag. Man verkar inte komma igång i diskussionerna om integrationsförslag och nya idéer. Det blev mer en personlig betraktelse över integrationens vara eller icke vara som i och för sig kan vara intressant att lyssna till, men det var inte särskilt mycket konkret som kom med här . från tyckte inte att det har funnits så många förslag. Jag satt i arbetsmarknadsutskottet –2010, och vi kom med många bra förslag. Det var nästan så att folk fick hicka av alla våra förslag. Det kom väldigt många propositioner. Det gällde etableringsreformen och etableringsersättning för kvinnor. Det skulle vara en individuell ersättning för att öka jämställdheten. Både kvinnor och män skulle komma i arbete. Andra förslag var sfi-bonus och etableringslotsar. Etableringslotsarna funkade så där. Jag tycker inte att man ska döma ut idén, men själva formen var inte optimal. Där står vi bakom att detta med etableringslotsarna behöver reformeras eller förändras. En annan överenskommelse på integrationsområdet var också stöd till civilsamhället. Vi hade också flera bra förslag i Alliansens valmanifest. Det är lite synd att vi tyvärr inte får genomföra dem. När det gäller betänkandet vill jag inleda med att yrka bifall till reservationerna 4 och 6. Den ena är en alliansreservation och den andra är en kristdemokratisk reservation. Betänkandet omfattar ett väldigt stort område. Det handlar om fyra rapporter från och om regeringens skrivelser om integrationsarbetet. Dessutom finns det ett antal motionsyrkanden. Alliansen tog, som sagt, många initiativ under sin regeringsperiod för att förbättra och hitta nya vägar för att snabba på integreringen av nyanlända. På det hela taget tycker jag att vi gjorde väldigt mycket rätt. Sysselsättningen har ökat, framför allt bland invandrare. Sysselsättningsgraden bland invandrargrupperna har ökat från . Trots detta är arbetslösheten förstås alldeles för hög fortfarande bland våra invandrare. Men jag tror att vi är och hade varit på rätt väg om vi hade fått fortsätta med Alliansens politik. Jag är orolig för den arbetsmarknadspolitik som den nya regeringen driver. Att dra ned på RUT- och ROT-tjänster innebär att regeringen binder ris åt sin egen rygg. Att ta bort de arbetstillfällen som är lite enklare att utföra utan att man har fullständiga kunskaper i svenska språket krävs för att de nyanlända ska få en brygga in i det ordinarie arbetslivet. Jag tror också att parterna kan göra väldigt mycket mer än för att få fram fler yrkesintroduktionsplatser med mera. har, som har nämnts, flyktingströmmarna ökat dramatiskt och vårt system för mottagande har utsatts för stort tryck, vilket kräver mycket av myndigheter, kommuner och civilsamhället. Det finns mycket som vi behöver utveckla, och det är bra om vi kan göra det i så stor samstämmighet som möjligt. står inför en stor demografisk utmaning, och vi har inte råd att låta människor hamna utanför arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen har gått ut med ett pressmeddelande om att det behövs en invandring på ungefär 100 000 personer , om man ska kunna hålla uppe vårt välfärdssystem. Därför, herr talman, bör vi välkomna människor till vårt land, men fokus måste vara jobben. vill fortsättningsvis att vi ska ha en generös flyktingpolitik. Vi ska ge människor en chans att få sin sak prövad under rättssäkra former. Vi tror också att de som kommer hit vill och kan bidra till det svenska samhället, och det bästa vi kan göra är att ge dem den möjligheten i integrationsarbetet som måste fungera. visar i sin rapport om mottagandet av och bosättning för nyanlända invandrare att det finns ett betydande utrymme för att effektivisera nuvarande mottagnings- och bosättningssystem. Man anser att det måste gå fortare med kommunplaceringarna, och det är naturligtvis viktigt. Trots detta är det av de nyanlända som väljer eget boende. Men det egna boendet fungerar inte alltid så optimalt, precis som flera har varit inne på tidigare. Man trängs i små lägenheter, och vi måste göra mer för att bygga mer och snabbare, men vi måste också hitta andra idéer som exempelvis modulbostäder eller annat för att skapa fler bostäder. Jag tycker att det är viktigt att får en möjlighet att starta egna verksamheter och inte bara upphandla asylanläggningar. Likaså behöver vi satsa ytterligare på sfi, svenska för invandrare, och individanpassa den för att se till att den fungerar bättre än vad den gör . Där har Alliansen haft en rad olika förslag. Det verkar som att regeringen har antagit några av dem, vilket ju är välkommet. Ett område som särskilt nämns i är bristen på alternativa boendeformer för ensamkommande barn ute i kommunerna. Det handlar om boenden som är anpassade efter ungdomarnas olika förutsättningar och behov av stöd. Det, herr talman, är oerhört viktigt att barn får ett gott omhändertagande. Här finns mycket mer att göra för att möta dessa barn på ett värdigt och humant sätt. Alliansregeringen genomförde 2010 den så kallade etableringsreformen som innebar att staten har tagit över det samordnade ansvaret för såväl introduktion av flyktingar som deras försörjning . Syftet är att påskynda etableringen på arbetsmarknaden men också i samhällslivet. Arbetsförmedlingen fick då ett samordningsansvar, och tanken var just att ha fokus på jobben som vägen in i samhället. Varje individ skulle få en individuell plan. granskning visar att etableringsreformen har inneburit att fler nyanlända invandrare tidigare tar del av arbetsmarknadsinriktade insatser i ett skede än förut. Enligt regeringen ligger också etableringsuppdraget fast, men man vill ändra på delar i det, och vi är öppna för att diskutera förbättringar på det området. har granskat de så kallade etableringslotsarna som också infördes genom denna reform. Tanken var att varje individ skulle få en lots in i arbetslivet. Det visade sig att mycket av tiden har gått till sociala insatser. Kanske är det i och för sig inte så konstigt att många som kommer hit behöver sociala insatser för att komma in i samhället. säger att man behöver komplettera dessa tjänster med de sociala stödbehoven. Det tycker jag att vi bör ta till oss. ska regeringen se över rätten till etableringslotsar och göra det till en behovsprövad insats. Vi stöder detta och hoppas att vi inte helt ska kasta ut barnet med badvattnet. Det kommer säkert att behövas olika typer av funktioner som kan hjälpa människor in i arbetslivet och att ha ett individuellt möte med någon som kan svara på frågor. visar också att med etableringsfasens var det en tredjedel som kom in i sysselsättning eller studier. Det tycker jag ändå är ett relativt bra resultat. Man kan också notera att konstaterar att Arbetsförmedlingen under endast förbrukade av sitt anslag på närmare 2 miljarder för etableringslotsar. Man använde alltså bara ungefär halva anslaget. Vidare säger regeringen i sin skrivelse att man vill hitta vägar för arbetsplatsförlagd praktik. Vi i Alliansen införde instegsjobben vilka hade samma syfte. Så mycket har redan gjorts av Alliansen, men mer behöver göras och vi ställer oss positiva till ökade insatser också på det området. Från har vi lagt fram ett förslag om ytterligare incitament för att komma i arbete – detta utifrån jobbskatteavdragets idé. Jobbskatteavdraget har ju fått bra resultat i utvärderingar avseende att öka jobbincitamenten. Vi tycker att en nyanländ ska få tjäna och maximalt 500 000 utan att betala inkomstskatt. Det skulle också ge ökade incitament till arbete. När det gäller frågan om samhällsorientering och den revisionen införde vi en viktig åtgärd i etableringsfasen för att underlätta för personer att integreras in i det svenska samhället. Den ska ge en grundläggande förståelse för det svenska samhället och en grund för fortsatt kunskapsinhämtande. Att göra den obligatorisk, som föreslår, ställer vi oss tveksamma till eftersom det kan vara svårt att tvinga alla att genomgå den. Det kan vara personer som kommer hit på andra premisser, vilket gör det onödigt, och en del kan ha svårt att ta sig till de olika utbildningarna. Däremot kan vi ge olika stöd för att kunna gå utbildningen, och det ska vi göra. Den revision som gjort vad gäller nyanlända invandrares kompetens betonar att vi måste bli snabbare på etablering. Bland annat gäller det valideringen av utbildning och yrkeskunskaper. klarar inte ens av att validera utbildningar för EU-medborgare inom den tid som anges i det EU-direktiv som finns. Den säger att om man kommer från ett EU-land ska man få en validering av kunskaperna , men inte ens det klarar man. Jag välkomnar att regeringen gett 8,6 miljoner för att snabba på valideringen av utländsk utbildning inom hälso- och sjukvårdsområdet.