prot · H30947 · 2015-12-16 00:00:00 — Det är ju inget som enbart lyfter fram, utan det är någonting som gäller generellt för alla politiska partier som ställer sig bakom alla människors lika värde. Därför ska jag lyssna med spänning på ett klargörande när det gäller mina frågor. 158 (MP) replik: Det första klargörandet är att det var 12 600 pedagogiska tjänster som ni skar ned på . Det andra klargörandet är att , och hela vet att under Alliansens tid vid makten sjönk kunskapsresultaten. Alla vet att under Alliansens tid fick lärarna mer arbetsuppgifter. Alla vet att under Alliansens tid fick lärarna inte den lön som de förtjänade. Under Alliansens tid visste , och andra myndigheter som arbetar med skolutveckling att utslagningen från svensk skola ökade, att ojämlikheten ökade, att utslagningen ökade – allt detta är fakta och inte någonting som någon hittar på från talarstolen. Det är fakta som finns i rapporter. Det är detta jag menar när vi 2014 med facit i hand med alliansstyre såg ert springande åt fel håll. Det leder till större segregation och till sämre kunskapsutveckling. Vi gör alla dessa satsningar. Vad gör i sin budget på s. 188 är att man sänker anslaget med hela 3 500 miljoner jämfört med regeringen – 3 ½ miljard. Är det någon som på fullt allvar tror att skolan kan gå obemärkt med en sådan sänkning? Nej, det kommer att försämra för svensk skola. 159 (V): Vi ska som det sagts tidigare från talarstolen debattera utbildningsutskottets betänkande gällande utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning. av borgerliga budgetar där den politiska prioriteringen har handlat om att sänka skatter på bekostnad av välfärden och skolan ska vi rösta om ett förslag som tagits fram av och regeringen. har svensk skolpolitik ställt sig på tvären mot forskningen och professionen, och det har det resulterat i kraftig kritik från de organ som har i uppgift att granska den svenska skolan. Genom en extrem privatiseringspolitik, som är världens mest extrema, genom stark marknadsföring av ett så kallat fritt skolval samt en rad andra nyliberala politiska verktyg har svensk skola förändrats. Därför är vi i glada över den utredning som vi har tillsatt tillsammans med regeringen för att utreda och sätta stopp för den enorma skatteflykt som sker . Ofta när den svenska skolan granskas och kritiseras hamnar skulden felaktigt på dem som arbetar och verkar i skolan. Inte minst har vi hört det härifrån talarstolen tidigare. Men ingenting kunde vara mer fel. Det är inte elevernas fel att skolsegregationen har ökat. Den har ökat på grund av de beslut som har fattats här i och andra beslutsfattande organ. Det är inte lärarnas fel att de inte har tid att vara de lärare de är utbildade till på grund av en alltför stor administrativ börda. Det är politiska vägval som är anledningen till det. Det är inte rektorernas fel att de i mångt och mycket tvingas vara ekonomiska tjänstemän snarare än pedagogiska ledare. Det är på grund av de system som vi har röstat fram i denna kammare. Därmed vill jag också lämna en hälsning till alla dem som arbetar och verkar i den svenska skolan: Tack för det fantastiska arbete som ni gör för framtid och för landets demokratiska utveckling! Vi i är stolta över att ha spelat en stor roll i den budget som lagts fram av nuvarande budgetmajoritet. Särskilt stolt är jag över satsningen på att anställa fler i fritis, ett område som tyvärr har glömts bort och varit frånvarande i den politiska debatten. Trots alldeles för stora barngrupper och för få anställda har personalen på fritis gjort allt de kunnat för att bedriva så bra verksamhet som möjligt. Äntligen kommer de att stöttas i sitt arbete. Låt oss inte heller glömma satsningen på pedagogiska utemiljöer vid skolor, förskolor och fritis, en fråga som har stor betydelse för barnen och eleverna och som det nu satsas på. Vi är stolta över att skattebidraget för privat läxhjälp, även kallat läx-RUT, avskaffades och över att vi nu äntligen kan satsa på att se till att alla elever, inte bara barn i en viss samhällsklass, ska få läxhjälp i skolan. Låt oss tala om det som har hänt ! Vi har haft en situation där krig och humanitära katastrofer har lett till att många människor varit tvungna att lämna sina hem och söka sig till bland annat . Vi ska vara otroligt stolta över att vara ett land som människor flyr till och inte från. Vi ska vara otroligt stolta över att ha haft en sådan stor solidaritetsvåg, där såväl det svenska folket som den svenska skolan har öppnat sina dörrar för att hjälpa alla de människor som är i behov av hjälp. Men vi ska också i ärlighetens namn säga att det finns oroväckande retorik i denna fråga. När nyanlända barn benämns som någon sorts kris och när flyktingarna på något sätt blir de som har skapat en kris i stället för att krisen är situationen de själva befinner sig i, då är vi ute på hal is. Jag är glad att regeringen tydligt har signalerat att man ska vidta åtgärder för att se till att ha ett värdigt mottagande, för att se till att eleverna som kommer hit ska kunna komma in i utbildningssystemet så fort som möjligt och för att nyanlända ska kunna få sin utbildning validerad så snabbt som möjligt. Det är flera förslag som man har lämnat. Men här måste fler partier vara med och ställa upp, inte bara i retoriken utan också i praktiken. Som jag nämnde tidigare i ett replikskifte kan jag hålla med om mycket av det som till och med har sagt i talarstolen om denna fråga. Men har suttit vid regeringsmakten när vi haft invandring tidigare, och då har vi tyvärr inte sett de lösningar som man nämnde här i praktiken. Jag vill också passa på att ta upp frågan om komvux, som blir en rättighet. Det här är en av de viktigaste delarna, menar jag, i svensk utbildningspolitik. är unikt jämfört med många andra länder tack vare det utbildningssystem som vi har – eller som vi har haft och håller på att återuppbygga. Vi kan inte glömma bort att komvux har varit under borgerlig attack, kan man säga, men är på väg att återuppbyggas. Varför är det viktigt att se till att komvux blir en rättighet? Det är viktigt i som denna, när det kommer nyanlända, för att få in de personer som kanske är i den övre åldern för gymnasiet på gymnasieutbildning i komvux, vilket görs i vissa kommuner . Det är också viktigt för de personer som kanske inte har fullständiga betyg att kunna plugga upp sina betyg och söka vidare till ett program. Det är viktigt av flera skäl. Man ska inte behöva ha gjort allting rätt när man är . Man ska möjligheten även när man är 20 eller 30. Därmed är rättigheten till komvux viktig, och vi är stolta över att vara med och genomföra den . Med anledning av detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 160 Utbildningsminister (MP): Fru talman och utskottets ledamöter! Ett rätt säkert tecken på att det lackar mot jul är den, trots allt, utbildningsutskottets budgetdebatt. Jag gillar den nästan mer än , får jag väl erkänna. Vi håller inte alltid med varandra i sak, vi har ibland olika uppfattningar och vi prioriterar definitivt olika i våra budgetförslag. Men det här är en debatt där vi ofta möts i en gemensam vilja att göra mer av det som ger mesta möjliga skolutveckling. Regeringens idé är en jämlik skola där alla elever får en ärlig chans. Därför prioriterar vi att säkerställa att alla barn får stöd om man upptäcker att de behöver extra stöd. Vi stärker läraryrkets attraktivitet och gör särskilda insatser för de skolor som har de tuffaste förutsättningarna. Det här är investeringar som måste få kosta. I vårt budgetförslag höjer vi därför anslagen till utbildning med 5 miljarder jämfört med den borgerliga budgetmotion som röstades igenom . Skolinvesteringarna är därigenom ungefär 3 miljarder mer än i till exempel budgetmotion. Men det här är trots allt inte ett tillfälle att bara kasta siffror på varandra. har jag träffat ledningar och företrädare för lärarprofessionen i samtliga kommuner. Jag upplever en uppriktig vilja att oavsett politisk färg på kommunledningen arbeta tillsammans för att lärare och rektorer ska få de bästa förutsättningarna att klara sina uppdrag. Det är tid för gemensamt ansvarstagande. Nånannanism kommer aldrig att hjälpa svensk skola. Tre slutsatser står tydliga för mig, och jag skulle vilja använda dagens debatt till att något förklara hur de känns igen i regeringens budget. För det första måste varje reform ha som syfte och konsekvens att stärka professionens möjlighet att göra sitt arbete. konstaterar i sin djupstudie av det svenska skolsystemet att vi har en stark profession med högt utbildade lärare och rektorer som har både vilja och kapacitet att fullfölja sitt uppdrag. Men medan professionen är stark är systemet alltför svagt. Bristen på gemensamt ansvarstagande har gjort att lärare fått ägna alltmer tid åt att anpassa sig efter skiftande politiska direktiv i stället för att ta och känna ägarskap över skolutvecklingen. Skoldebatten har handlat alldeles för mycket om sådant som gör liten eller ingen skillnad för lärares och rektorers förutsättningar. Därför är vårt fokus att stärka attraktiviteten i läraryrket, lärares utvecklingsmöjligheter och rektorers pedagogiska ledarskap. Vi behöver fler som vill bli lärare och fler som stannar och utvecklas i läraryrket. Alldeles för länge har lärare utvecklats ur yrket snarare än att utvecklas i yrket. I budgeten investerar vi nu 3 miljarder i höjda lärarlöner. Tillsammans med karriärtjänsterna innebär det att vi tydligt kopplar samman löne- och yrkesutveckling och att alla lärare som stannar och utvecklas med mer ansvar kan komma i fråga för extra statliga lönesatsningar. gör vi investeringar för mer tid och bättre arbetsmiljö. Fler anställs så att lärarna får mer tid för sitt arbete. kan den svenska skolan rekrytera drygt 4 000 nya medarbetare med statliga pengar. Nationella skolutvecklingsprogram tas fram som ger lärare kontinuerlig, systematisk och kollegial fortbildning. Den administrativa arbetsbördan minskas. Antalet nationella prov har redan minskats. Och vi påbörjar nu en digitalisering. För det andra: Vi behöver kraftsamla i systemet för att möta de största utmaningarna. Just nu kavlar lärare, rektorer och kommuner upp ärmarna för att ge barn vars första år har varit i krig och flykt en ny start. slutsats syns i blixtbelysning: Professionen står upp, men systemet ger alltför dåligt stöd. Jämlikheten brister, skillnaderna mellan skolor ökar, av skolorna har tagit emot en tredjedel av de nyanlända eleverna. Vi är överens om att vända detta. Alla kommuner ska hjälpas åt i flyktingmottagandet. De skolor som har de bästa förutsättningarna ska vara med och göra jobbet. I , och förändras nu reglerna för att fler skolor ska bli delaktiga i mottagandet. Vi snabbutreder regelförenklingar för att underlätta det arbetet. Friskolor med kö ska få ta emot nyanlända. Särskilt viktigt är det tidiga stödet. Vi ser att vi blir allt bättre på att ge goda resultat för elever som kommer till från andra länder tidigt i skolåren. För att bygga vidare på det behöver vi satsa mer i förskolan. Vi investerar gemensamt i mindre barngrupper och stärker professionellt ledarskap på förskolan. Vi behöver satsa mer på de tidiga åren. En läsa-skriva-räkna-garanti arbetas fram. I budgeten syns också investeringar för att öka jämlikheten i skolsystemet. Särskilda medel satsas för mottagande av nyanlända elever. Obligatorisk kartläggning, så att en elev kan fortsätta sin kunskapsresa utifrån sina egna förutsättningar, finansieras. Särskilda investeringar görs i den pedagogiska infrastrukturen – fritidshem, skolbibliotek, elevhälsa – som stöder lärarens arbete och är särskilt viktig för en elev som kommer till skolan utan lika mycket hemifrån. Vi investerar i fler speciallärare men också i mer grundläggande specialpedagogisk kompetens hos varje lärare. En investering som tidigare nämnts handlar om en fortbildningssatsning som bygger vidare på det som varit bra med Läslyftet och Mattelyftet och ger lärare i kollegial samverkan möjlighet att tillsammans med en utbildad specialpedagog utveckla egna grundläggande verktyg i specialpedagogik. För det tredje: Skolutvecklingen får inte hindras av politiska låsningar. Vi kan ha hur många debatter som helst om det som var fel eller rätt med den ena eller andra skolreformen, men jag tror att vi alla dragit slutsatsen att ingen vinner när skoldebatten ideologiseras. Stora skolreformer som pressas genom med svag majoritet är inte lösningen. De är en del av problemet. Därför har vi gett studie till en skolkommission där forskare och profession har mandat att tillsammans med en parlamentarisk referensgrupp föreslå det som de ser som nödvändigt för att bygga ett starkt, likvärdigt skolsystem. Vi är beredda att lyfta på alla stenar utan ideologiska bindningar. Det förtjänar svensk skola. Genom Samverkan för bästa skola, som ryms i budgeten, kan staten, , sluta överenskommelser med huvudmän om skolutvecklingen på skolor som haft svaga resultat. När en skola år inte ger eleverna de kunskaper de behöver måste vi arbeta tillsammans med de metoder som vi sett fungerar för att lyfta en skola. Det är den största förändringen i statens relation till huvudmännen sedan kommunaliseringen och inrättandet av Skolinspektionen. Den som anklagar regeringen för att vara reformsvag har all anledning att studera Samverkan för bästa skola – ett förslag som för övrigt ligger nära det som redovisat som ett gott förslag här i kammaren. De första avtalen är nu redan slutna. De skolor och huvudmän som behöver det mest får därigenom direkt stöd av staten i utvecklingsuppdraget. Vi har många goda exempel i den svenska skolan. Elever möts och utmanas i sin kunskapstörst, får växa till att bli de vuxna de vill vara. Lärare vittnar om möten som sporrat dem och utvecklat dem tillsammans med sina kollegor. Rektorer tar sitt pedagogiska ledarskap. Huvudmän bygger systematiskt kvalitetsarbete och sprider fungerande arbetsmetoder. Det är dessa goda exempel som måste få byggas till system. Alla elever – oavsett var man bor, vilken skola man går i, oavsett om man är pojke eller flicka, hur många böcker man har i bokhyllan därhemma, om man är ny- eller fasligt gammalanländ, ska få en ärlig chans. Det är vårt gemensamma ansvar. Jag vill tacka utbildningsutskottet för ett gott samarbete mot det målet och önska alla, också ni som kommer till kammaren för att votera, en riktigt god jul. (forts. § 12) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. § 10 Beslut om ärenden som slutdebatterats UFöU1 Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats RSM i Punkt 1 (Avslag på propositionen) 2. res. 1 (SD, V) 63 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 105 S, 79 M, 24 MP, 20 C, 14 L, 14 KD 1: 46 SD, 17 V Frånvarande: 8 S, 5 M, 2 SD, 1 MP, 2 C, 4 V, 5 L, 2 KD, 1 - Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 3 (Tilläggsuppdrag till och en nationell handlingsplan för FN-resolution ) 2. res. 2 (V) 17 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 105 S, 79 M, 46 SD, 24 MP, 20 C, 14 L, 14 KD 2: 17 V Frånvarande: 8 S, 5 M, 2 SD, 1 MP, 2 C, 4 V, 5 L, 2 KD, 1 - UFöU2 Fortsatt svenskt deltagande i den militära utbildningsinsatsen i norra Punkt 2 (Förankring av internationella insatser) 2. res. 1 (M, C) 3. res. 2 (KD) 102 för res. 14 för res. Kammaren biträdde res. 99 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 105 S, 46 SD, 24 MP, 16 V, 14 L 1: 79 M, 20 C Avstod: 1 V, 14 KD Frånvarande: 8 S, 5 M, 2 SD, 1 MP, 2 C, 4 V, 5 L, 2 KD, 1 - (V) anmälde att han avsett att rösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Punkt 3 (Insatsens långsiktighet) 2. utskottets förslag med den ändring som föranleddes av bifall till motion 3276 (L) i den del som gällde insatsens långsiktighet 15 för mot. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 105 S, 78 M, 46 SD, 24 MP, 20 C, 17 V 3: 1 M, 14 L Avstod: 14 KD Frånvarande: 8 S, 5 M, 2 SD, 1 MP, 2 C, 4 V, 5 L, 2 KD, 1 - (M) anmälde att han avsett att rösta ja men markerats ha röstat nej. Punkt 5 (Inriktning och omfattning på koalitionens och stödinsatser) 2. res. 4 (SD) 3. utskottets förslag med den ändring som föranleddes av bifall till motion 3276 (L) i den del som gällde inriktning och omfattning på koalitionen och stödinsatser 47 för res. 17 för mot. Kammaren biträdde res. (MP) anmälde att hon avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. (MP) anmälde att hon avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat nej. 46 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 105 S, 79 M, 24 MP, 20 C, 17 V 4: 46 SD Avstod: 14 L, 14 KD Frånvarande: 8 S, 5 M, 2 SD, 1 MP, 2 C, 4 V, 5 L, 2 KD, 1 - Punkt 6 (Försvarsbudgeten) 2. res. 6 (SD) 46 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 104 S, 79 M, 24 MP, 20 C, 17 V, 13 L, 14 KD 6: 46 SD Avstod: 1 L Frånvarande: 9 S, 5 M, 2 SD, 1 MP, 2 C, 4 V, 5 L, 2 KD, 1 - (L) anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Punkt 7 (konstitution, humanitära frågor m.m.) 2. res. 7 (SD) 46 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 104 S, 79 M, 24 MP, 20 C, 17 V, 14 L, 14 KD 7: 46 SD Frånvarande: 9 S, 5 M, 2 SD, 1 MP, 2 C, 4 V, 5 L, 2 KD, 1 - Lawen Redar (S) anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats som frånvarande. Kammaren biföll utskottets förslag. 2. res. 1 (S, MP) 3. res. 2 (V) Kammaren antog med acklamation res. 1 som motförslag i huvudvoteringen. 126 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 4 S, 79 M, 46 SD, 20 C, 14 L, 14 KD : 101 S, 24 MP, 1 V Avstod: 15 V Frånvarande: 8 S, 5 M, 2 SD, 1 MP, 2 C, 5 V, 5 L, 2 KD, 1 - , och (alla S) anmälde att de avsett att rösta nej men markerats ha röstat ja. (V) anmälde att hon avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat nej. § 11 Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde MJU2 Utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel Punkt 3 (Utbetalning av direktstöd m.m.) 2. res. 1 (SD) 46 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 105 S, 79 M, 24 MP, 20 C, 17 V, 14 L, 14 KD 1: 46 SD Frånvarande: 8 S, 5 M, 2 SD, 1 MP, 2 C, 4 V, 5 L, 2 KD, 1 - Punkt 4 (Utbetalning från landsbygdsprogrammet) 2. res. 2 (KD) 14 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 105 S, 79 M, 46 SD, 24 MP, 20 C, 17 V, 14 L 2: 14 KD Frånvarande: 8 S, 5 M, 2 SD, 1 MP, 2 C, 4 V, 5 L, 2 KD, 1 - Kammaren biföll utskottets förslag. SkU1 Utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Vissa frågor inom tullområdet) 2. res. 1 (SD) 3. res. 2 (L) 46 för res. 14 för res. Kammaren biträdde res. 46 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 105 S, 79 M, 24 MP, 20 C, 17 V, 14 KD 1: 46 SD Avstod: 14 L Frånvarande: 8 S, 5 M, 2 SD, 1 MP, 2 C, 4 V, 5 L, 2 KD, 1 - SkU14 Avskaffande av skattenämnder inom fastighetstaxeringen Kammaren biföll utskottets förslag. § 12 (forts. från § 9) Utbildning och universitetsforskning (forts. UbU1) 161 (SD) replik: Jag får se hur många frågor jag hinner ställa till statsrådet. Jag har fyra, och vi får se. Jag börjar med en i taget. Förra gången misslyckades jag när jag inte hann ställa frågorna. Jag är glad att statsrådet verkligen nickar, och jag ser en inbjudande tankegång om att vi måste samarbeta. Vi måste lägga de ideologiska sakerna åt sidan och se på vad vi kan göra tillsammans för att göra den svenska skolan bättre. Oavsett vem som vinner valet måste det finnas en tydlighet. nämnde det statliga ansvaret. Jag funderar över om han kan utveckla frågan lite. Ansvaret blir meningslöst om det inte finns tydliga riktlinjer och vetskap om vilket mandat som finns. Vad får man göra och vad får man inte göra? Jag skulle vilja höra ett förtydligande. Sedan var det frågan om det statliga vetot. har antagit en mellanväg mellan regeringens tänkta förslag som ska läggas fram och det förslag som finns . har kommunerna i princip ingenting att säga till om. Om och regeringen får igenom sitt förslag är det kommunerna som väljer helt och hållet. Med förslag blir det en mellanlinje med en statlig instans, exempelvis Skolinspektionen, som ändå avgör ärendena, och en specialinstans som bestämmer över alla dessa frågor, där bägge enheter, både friskolan och den kommunala skolan, har rätt att överklaga. Vi kan få en gemensam linje. Arbetet pågår, och regeringen har inte satt ned foten än och visat var ni står. För mig är det viktigt att bägge instanserna prövas på ett likvärdigt sätt över hela . Det vore trevligt att få höra tankar om detta. 162 Utbildningsminister (MP) replik: Jag börjar med den sista frågan. Regeringens linje är att vid etablering av kommersiella friskolor, friskolor som drivs i vinstsyfte, bör kommunerna ha ett avgörande inflytande. Det är därför att vi ser, absolut inte alltid, exempel där den typen av etablering har spätt på en segregation skolor emellan, och det har försvårat för kommuner att bygga jämlika skolsystem. Då är det rimligt att kommunerna i det läget får ett avgörande inflytande för nyetableringar. Den form vi har talat om – frågan utreds – handlar om att sätta tvång på att det måste finnas ett samarbetsavtal. Det är också något efterlyser. Någonstans måste olika skolaktörer samarbeta. Jag noterar, fru talman, med stor glädje den starka efterfrågan som finns hos och många andra att samlas i skolpolitiken och skapa en trygghet för dem som jobbar i skolorna att skolpolitiken ska gälla längre än mandatperioder. Jag sa i mitt anförande att problemet inte har varit att det har varit för få reformer som har pressats igenom riksdagar med svag majoritet. Problemet har varit att det har varit för många reformer som har genomdrivits i skolan. Om man ska vara självkritisk mot den breda politiken ska man inte tro att något enskilt parti eller ens politiker som stänger in sig i ett rum kan hitta alla lösningar själva. Också där måste vi lyssna på , som säger att professionen är en av styrkorna vi ska bygga på och att professionen bör få ta ledarskap över skolutvecklingen. Därav har vi konstruktionen skolkommission. Det är forskare och profession som får fria mandat att lägga fram de förslag de anser nödvändiga och förankra dem i politiken, snarare än tvärtom att politiker hittar på sitt och sedan ska förankra det hos dem som jobbar i skolan. Jag tycker att professionen ska få leda skolutvecklingen, och därför väljer vi en skolkommission för att samla skolutvecklingen framåt. 163 (SD) replik: Jag ställde en fråga om det statliga ansvaret. Jag fick inte något riktigt svar på den frågan, så jag upprepar den utan att säga hela frågan här. Det finns ett feltänk. Jag tror att frågan har fallit mellan stolarna. Jag ber att ta med sig frågan. Han kanske har en konkret lösning. Det är otroligt viktigt att alla lärare som sätter betyg är utbildade och har legitimation. Men dilemmat är att på många landsbygdsskolor finns inte rätt lärare för rätt ämne. Där kan en elev få ha en lärare i spanska , men läraren får inte sätta betyg i ämnet därför att läraren inte är utbildad i ämnet. I det här fallet ska rektorn sätta betygen. Problemet är att av alla rektorer inte är lärare och alltså inte har legitimation, utan de kan vara utbildade i vad som helst. Här är det feltänkt. Om inte har nyckeln till en lösning vore jag tacksam om det presenterades något. Det känns lite oseriöst att lärarna ska kämpa otroligt mycket för att få legitimationen, kanske ha eleverna under , och sedan inte få sätta betyg på dem. Det känns inte seriöst mot eleverna, framför allt inte med en rektor som kanske aldrig har haft klassen. Där vill jag höra en tankegång.