prot · H209120 · 2015-06-23 00:00:00 — Jag kan läsa på s. 4 i uppdraget till : ”ska redovisa en bedömning av om objekt i gällande nationella trafikslagsövergripande planen för utveckling av transportsystemet för perioden –2025 påverkas på något betydande sätt av de förutsättningar som gäller för inriktningsanalyserna.” På ren svenska: Det ter sig kanske som att de objekt som redan har blivit utlovade i den nationella plan som gäller inte längre kommer att bestå. har gjort sig känt för ett ganska kraftigt motstånd mot diverse vägbyggen. Man har gjort kraftiga neddragningar till vägunderhåll i sina budgetmotioner i den här församlingen. Motståndet gentemot Förbifart har väl inte gått någon förbi. Är det så att det nu är payback, att på något sätt ska få igenom minskade vägsatsningar i gengäld för att Förbifart började byggas? Hur ska jag tolka och hela olika regioner tolka de besked som ges i uppdraget till att man ska se över om den nuvarande nationella planens objekt ska gälla? Hur blir det med E22:an? Hur blir det med E20 genom ? Kan regioner, medborgare och företag lita på att nuvarande nationell plan gäller? Eller blir det återigen så att alla kort kastas upp och alla objekt äventyras? Det oroar mig, fru talman, och det oroar i så fall nog väldigt många i . 52 Statsrådet (S): Jag undrade just varför det kom en interpellation som handlade om kapacitetsutredningen. förstår jag att interpellationen inte alls handlar om kapacitetsutredningen utan om helt andra saker. Det är att spela upp en oro och sprida en bild av att ingenting är säkert med den nya regeringen och att vad som helst kan hända. Det var ganska kreativt att ställa frågan om kapacitetsutredningen och sedan inte över huvud taget tala om kapacitetsutredningen. Hur som helst lägger regeringen fram propositioner till när regeringen är färdig med beredningen av propositioner. Så kommer att vara fallet även när det gäller infrastruktursatsningar framöver. Det är ganska självklart att man om man gör en förnyad bedömning – till exempel av trafikvolymer, befolkningstillväxt eller av näringslivets behov – också ser över behovet av transportinfrastruktur som är kopplat till just sådana behov. Den planperiod som man jobbar med sträcker sig över en . Det innebär att saker kan hinna förändras ganska ordentligt som planen gäller. Dock vill jag vara väldigt tydlig med att säga att den nationella plan som ligger inte i någon del har förändrats. Regeringen har inte någon plan på att förändra den. Däremot är det rimligt att när det får i uppdrag att titta på förutsättningarna för nästkommande period också ser på: Finns det saker som har inträffat i verkligheten där transportinfrastrukturen ska landa ned som gör att man exempelvis behöver göra justeringar i prioriteringsordningen mellan objekt som finns i gällande nationell plan? Alternativet till att ha den öppningen för vore att säga: Det spelar ingen roll hur mycket verkligheten förändras. Det vi beslutade för fem ska gälla i varje fall. Jag vet inte om tycker att det vore en mer rimlig hållning i frågan. 53 (M): Det blev beskrivet som att jag hade en kreativ frågeställning. Jag kan konstatera att min första fråga till statsrådet löd: Hur fortlöper arbetet med förberedelserna inför infrastrukturpropositionen 2016 på ? Det är en ganska bred fråga. Det är naturligtvis så att jag och flera andra är nyfikna. Infrastrukturpropositionen sätter ramarna för hela vårt transportsystem för de kommande elva åren. Frågorna blir betydligt bredare än att bara tala om kapacitetsutredningen. Den frågan besvarade statsrådet redan i sitt första inlägg. Jag vill ändå återkomma, fru talman, till frågeställningen om vad vi egentligen kan vänta oss framöver. Jag konstaterar att jag inte får några besked. Å ena sidan kan verkligheten förändras, och det kan finnas anledning att göra modifieringar. Å andra sidan säger statsrådet att vi alla kan vara lugna och att nuvarande plan gäller. Det går inte riktigt ihop. Det vore klädsamt om statsrådet kunde beskriva detta ytterligare. Är det så att samtliga objekt i den nuvarande nationella planen gäller? Om vi kan få det klargörandet från statsrådet kan det nog lugna många regioner, medborgare och företag runt om i landet. Meningarna som finns i uppdraget till andas något helt annorlunda. Där står tvärtom att man ska se över samtliga objekt i nuvarande plan och se om någonting behöver förändras. Vad detta innebär i klartext är att många regioner och många människor runt om i vårt land har kämpat för att se till att viktiga infrastruktursatsningar kommer med i nuvarande nationell plan, och plötsligt ger nu regeringen en indikation om att så inte längre skulle vara fallet och att till exempel de viktiga vägprojekt som planeras och har påbörjats kanske inte alls ska bli av. Jag nämnde några exempel – ta E20 och E22:an. Hur blir det i ? Kommer man att få den efterlängtade vägen eller inte? Hur blir det med E10:an och så vidare? Runt om i hela väcks en rad olika frågor. Då är det viktigt att ministern klargör detta. Gäller alla objekt i nationell plan? Mitt uppdrag är inte att skapa osäkerhet. Men mitt uppdrag är att granska regeringen och att granska vad de olika regeringspartierna för fram, vilket tyvärr ofta är två olika saker eftersom det finns två regeringspartier. Ett av regeringspartierna har gjort till sin huvuduppgift att bekämpa bilismen och att bekämpa de vägbyggen som vi ser runt om i vårt land. Då oroar det naturligtvis mig om texten andas att man ska börja se över samtliga projekt. Vi kan konstatera att tongångarna har varit höga från sida när det gäller att Förbifart genomdrevs mot partiets vilja och att vägbygget återupptogs. Jag ställer mig då frågan: Vill man i detta dokument smyga in någon form av payback time där när Förbifart nu byggs i gengäld får stoppa någon annan vägsatsning? drog som sagt i opposition i sina budgetmotioner ned på vägunderhållet med många, många miljarder. Är det så, statsrådet, att regionerna runt om i kan känna sig lugna? Är det så att samtliga objekt i nationell plan ligger kvar? Blir det inte någon ny huggsexa? Kvarstår de planerade projekten? 54 Statsrådet (S): Det är så med propositioner och andra förslag som ännu inte har lagts fram att det inte riktigt går att svara på vad de exakt kommer att innehålla. Det första underlaget till hanteringen är det som nu har fått i uppdrag att ta fram. Det uppdraget ska redovisas , vilket innebär att har varken det här statsrådet eller någon annan den fulla kontrollen över vilka besked som kommer att lämnas eller vilka prioriteringar som kommer att behöva göras. Det finns ett antal objekt i nationell plan där regeringen har fattat beslut ett, två och tre. Det är så man brukar hantera objekt i nationell plan. De ligger självklart fast. Det finns ingen relevans i att ställa frågan om huruvida påbörjade projekt kommer att avbrytas. Det som är påbörjat är påbörjat, och det finns ingen ambition från regeringen att förändra det. Däremot frågar jag igen: Tycker att det är en rimligare hållning att inte utgår från hur verkligheten eventuellt har förändrats och vilka förnyade krav och prioriteringar som eventuellt behöver göras i den kommande nationella planen jämfört med den nu gällande? Menar att det som ligger långt fram i gällande nationell plan och ska vara heligt , även om det visar sig att verkligheten har utvecklats på ett sätt så att man skulle behöva göra andra prioriteringar? Är det detta som menar? Jag vill vara tydlig med att säga att inte är . Det som läser ur är ett uppdrag till . ska ta fram så bra underlag som möjligt för att regeringen i nästa steg ska kunna lägga fram förslag till med så relevanta och realistiska ramar som möjligt och med en så bra och heltäckande inriktning som möjligt för de kommande årens planering när det gäller infrastrukturprojekt. Enskilda objekt tar vi inte ställning till i detta förslag till , utan det kommer sedan i den nationella planen och i de länsplaner som det senare kommer att fattas beslut om. Därför är det alldeles för tidigt att börja tala om vilka eventuella enskilda objekt som kommer att nämnas i en kommande nationell plan. Jag ställer frågan igen: Tycker att det är en rimligare hållning att i beräkningarna över huvud taget inte ta med förändringar som har skett i verkligheten när man tittar på de objekt som ligger långt fram i gällande nationell plan? Eller är det möjligen så att det är rimligt att gör en helhetsbedömning av de behov som man ser av både människors förutsättningar att transportera sig och företags möjligheter att transportera sitt gods? Det är nämligen det uppdrag som jag anser att har fått: att ta fram ett så fullödigt underlag som möjligt till regeringen. 55 (M): Verkligheten förändras, och det behöver man naturligtvis ta hänsyn till. Men regeringen äger den process som pågår både när det gäller arbetet med och framtagandet av inriktningsunderlag och när det gäller själva infrastrukturpropositionen. Då kan man åtminstone begära några klara besked. Jag blir anklagad här för att sprida oro. Så är det ofta när vi från oppositionens sida ifrågasätter regeringens agerande. Då skapar vi oro, säger man. Problemet är att oron är befogad, eftersom statsrådet inte kan ge besked och inte kan ge några garantier när det gäller vilka objekt som kvarstår eller inte. Påbörjade projekt ska naturligtvis slutföras, sägs det. Förlåt mig, fru talman, men det är inte mitt minne av det gångna riksdagsåret att samtliga infrastrukturprojekt fullföljs. Vi kunde konstatera att man före valet i ett högt tonläge från Socialdemokraternas sida deklarerade att Förbifart minsann skulle byggas. Det blev ett stopp för Förbifart till en kostnad av för skattebetalarna. Det var tack vare en kraftfull opposition i den här kammaren som vi äntligen fick igång byggandet igen. Statsrådet får ursäkta min oro, men jag tycker nog att den är befogad. Det oroar mig att statsrådet inte kan ge tydligare besked. Då kan jag bara konstatera att det helt enkelt är så att alla kort ligger på bordet igen och att det är upp till regioner och kommunpolitiker runt om i vårt land att återigen se till att föra fram de viktiga intressen som egentligen redan har tillgodosetts i den nuvarande planen. Jag hoppas att viktiga vägprojekt som E20 och E22:an inte stoppas av notoriska vägmotstånd. Men jag kan just bara hoppas och önska, för jag får inga klara besked av statsrådet. I detta anförande instämde och (båda M). 56 Statsrådet (S): Jag tror att det är känt för de flesta, inklusive , att frågan om Förbifart egentligen inte gällde själva bygget i sig utan finansieringen och hur intäkterna från trängselskatten skulle fördelas mellan väg- och kollektivtrafikprojekt i . Initiativet till att omförhandla detta togs inte av regeringen utan av den nya majoriteten i . Det regeringen gjorde var inte att häva beslutet utan att frysa bygget i väntan på en eventuell omförhandling av hur trängselskatteintäkterna skulle användas. Att av detta dra slutsatsen att alla projekt gällande nationell plan är ifrågasatta är att dra lite onödigt höga växlar på det som har varit fallet tidigare. Det är också att sprida en obefogad oro. Däremot vidhåller jag att om verkligheten har förändrats på ett sätt så att man behöver göra en annan prioritering framöver än vad man trodde , när man fattade beslut om flera av de objekt som ligger i nuvarande nationell plan, är det rimligt att göra en sådan avvägning. nämnde i sitt första inlägg att enligt regelverk ska infrastrukturen bland annat vara samhällsekonomiskt effektiv. Är det samhällsekonomiskt effektivt att bara låta saker ligga kvar även om de är relevanta? Jag tycker nog kanske inte det, utan jag tycker att det är rimligt att har möjlighet att ge ett så fullödigt underlag som möjligt så att regeringen kan ta fram förslag till som uppfyller precis de krav som själv nämnde i sitt inledande inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2014/15:662 om infrastrukturministerns syn på riksintresset flygplats 57 Statsrådet (S): har frågat mig om riksintresset utgör en viktig del av vårt samlade transportsystem i dagens . är en del av det nationella basutbudet av flygplatser, och hur detta är utformat avgörs av regeringen. Flera statliga myndigheter pekar ut områden som bedöms vara av riksintresse för respektive sektor, i fall för kommunikation. Ett sådant utpekande i sig innebär inte att ett intresse getts företräde gentemot andra intressen. Det är först vid tillståndsprövning och planbeslut som olika intressen vägs mot varandra. Genom att väga olika intressen mot varandra utifrån de rådande förutsättningarna kan vi använda mark- och vattenområden på bästa sätt för att lösa de samhällsutmaningar vi ställs inför. Centralt för regeringen är att det finns välfungerande och hållbara transportlösningar för såväl inrikes som utrikes resor. 58 (M): Jag har frågat statsrådet om hon anser att utgör en viktig del av vårt transportsystem. Jag kan konstatera och beklaga att statsrådet duckar för frågan. Svaret är ett goddag-yxskaft-svar med en upprepning av självklarheter. Att ingår i basutbudet är ingen nyhet. Däremot nämner statsrådet att ”hur detta är utformat avgörs av regeringen”. Är det därmed statsrådets uppfattning att inte ska ha något att säga till om? Det skulle förklara varför regeringen har ignorerat uppfattning . Utredningen om avveckling tillsattes i strid med beslut. har det skapats en betydande osäkerhet runt om i landet. är en avgörande fråga för jobb och tillväxt i våra regioner. Kommuner, företag och privatpersoner känner stor oro. Sedan utredningen inleddes har bekräftat att är ett riksintresse, av avgörande betydelse för vårt transportsystem i vårt land. Det är dock inte bara det som har hänt sedan utredningen drogs igång. Regeringen har också prickats av ett enigt KU för tillsättandet av förhandlingspersonen. Dessutom har utredaren själv, , i samband med ett seminarium hos sagt: ”Jag kan inte se att staten skulle fatta ett beslut om att stänga , alltså att avbryta avtalet och betala för att kliva ur det. Det känns rätt osannolikt.” Med detta sagt av utredaren i ett tidigt skede i kombination med två tillkännagivanden om att ska vara kvar kan man fråga sig med vilken legitimitet regeringen fortsätter att utreda en avveckling av . bekräftar dessutom att är ett riksintresse. Vad hoppas man uppnå? Vill regeringen fortsätta skapa osäkerhet? Hur kan infrastrukturministern acceptera att en för hela landet avgörande transportfråga görs om till en bostadsfråga för ? Är det inte dags för infrastrukturministern att ge besked i en för avgörande transportfråga? 59 Statsrådet (S): Eftersom , som jag nämnde i mitt svar till , ingår i basutbudet och eftersom är ett utpekat riksintresse för kommunikation är det underförstått i de två meningarna att infrastrukturministern tycker att den är en viktig transportinfrastruktur i – . Jag har också vid åtskilliga tillfällen och i ett antal interpellationsdebatter här i kammaren varit mycket tydlig med att inte kommer att försvinna så länge behovet av flygresor till och från huvudstadsregionen inte kan lösas på ett annat tillfredsställande sätt. Det betyder att för regeringen står möjligheten till fungerande kommunikationer och hållbara transporter från hela landet i fokus, inte en specifik plats. Detta har jag sagt i ett otal interpellationsdebatter. Jag kan försäkra om att jag inte har ändrat mig på den punkten. Vi har också varit tydliga med att säga att inte kommer att läggas ned så länge behovet av kapacitet i flygtrafiken inom huvudstadsregionen inte kan tillgodoses på annat sätt. Och det beskedet gäller. Jag har lite svårt att förstå vad oron skulle bestå i. Om behovet kommer att kunna tillgodoses på andra sätt har jag svårt att se varför man till varje pris ska hålla fast vid . Vi talar inte om ett tidsperspektiv på 1, 2 eller kanske ens 10–. Men bortom det behöver vi ha en idé om hur marken ska användas, om det ska fortsätta vara flygtrafik eller om det finns andra, bättre sätt att lösa flygkapaciteten och andra, bättre sätt att utnyttja marken som ligger på . Här talar vi om helt olika tidsperspektiv. Det är inte riktigt hederligt att förespegla människor och företag att står inför omedelbar eller nära förestående avveckling utan att alternativ erbjuds. Så är inte fallet. Regeringen har varit oerhört tydlig med att kapaciteten, både det nuvarande kapacitetsbehovet och framtida kapacitetsbehov, ska tillgodoses i för fungerande transporter till och från hela landet. 60 (M): Kostnaden för förhandlingspersonen för att avveckla beräknas landa på 3–. Det är ganska mycket pengar, som kan läggas på andra viktiga infrastruktursatsningar eller andra områden. Är det rimligt att fortsätta utredningen som regeringen drog igång? Påverkar det statsrådet på något vis att har tagit beslut två gånger om att man inte vill ha utredningen, att man vill ha kvar ? Påverkar det statsrådets uppfattning att prickade regeringen för att utredningen tillsattes i strid med beslut? Påverkar det statsrådets uppfattning att samtliga experter, inte minst Swedavia som äger flygplatserna och , är tydliga med att behövs? Påverkar det statsrådets uppfattning att , utredaren själv, påpekar att han ser det som osannolikt att det går att stänga ? Jag blir återigen anklagad för att skapa osäkerhet. Men när utredaren kom med sitt klarläggande om att han inte ser att det går att stänga var inte sena med att kommentera att det var fullständigt oacceptabelt. Naturligtvis ska det gå att stänga , vilket är krav. Det finns alltså ett reellt hot från ett av de två regeringspartierna som uttryckligen säger att de vill stänga . Det är klart att det finns en oro hos såväl mig som hos medborgare och företag runt om i landet. Om man har , riksdag, experter och utredaren emot sig kanske det kan vara klädsamt att lägga ned avvecklingsutredningen. är en viktig fråga för företag och människor i hela . Det lugnar inte mig att ministern klarlägger att vi ska säkerställa fungerande flygförbindelser i , huvudstadsregionen. Hur stor är den regionen i så fall? Hur långt är det okej att sträcka sig när man ska placera en flygplats? Ska vi betrakta som vår nya citynära flygplats? Den osäkerhet som skapas av ett av två regeringspartier oroar inte bara mig utan hela befolkning. Det kan vara klädsamt att ge besked, när riksdag har tagit ställning mot, har varit tydligt, utredaren har varit tydlig och experter och ägaren av flygplatserna dömer ut en nedläggning av . Då är det att inte lägga ned utan att lägga ned utredningen. 61 Statsrådet (S): Interpellationen gällde alltså om infrastrukturministern anser att är en viktig del av transportinfrastrukturen i . Ja, det anser infrastrukturministern att är. Flygplatsen är en del av basutbudet av flygplatser i och är därmed utpekad som en av de flygplatser som har nationellt intresse. Den är också utpekad som riksintresse vad gäller kommunikationer. Regeringen har inte ändrat på det och har inte heller för avsikt att ändra på det. Regeringen har också varit tydlig med att vi ska tillgodose kapacitetsbehovet av flyg från och till – jag tror att det är ganska väl utrett vad som utgör huvudstadsregionen; jag tror att det är väldigt få som räknar in i , men det är möjligt att det finns någon som gör det – utifrån både dagens och morgondagens behov. Om det inte går att tillgodose det kapacitetsbehovet utan kommer att vara kvar. Om det går att tillgodose det med andra lösningar är regeringen beredd att titta på det då. Det finns inget nära förestående hot om att lägga ned . Det finns inget förslag om att minska flygkapaciteten mellan och andra delar av . Att påstå någonting annat är att sprida obefogad oro. är under de förutsättningar som råder viktig för fungerande flygtransporter till och från . kan det komma att ändras, och då kan det vara rimligt att fatta ett annat beslut. Men är ett riksintresse och en del av basutbudet av flygplatser. 62 (M): Att det inte finns ett hot mot är tyvärr felaktigt. Jag önskar att så vore fallet, men jag skulle kalla det ett hot att ett av två regeringspartier gång efter annan kräver att ska läggas ned 2022. Om inte det är i närtid vet jag inte vad som är närtid. Transportsystemet kräver långsiktig planering, och man kan konstatera att i det sammanhanget ligger 2022 väldigt nära. Statsrådet säger i sitt svar att ingår som en del av det nationella basutbudet av flygplatser. Hur detta utformas avgörs av regeringen, säger hon. Jag vet inte om man ska tolka det som att regeringens uppfattning helt enkelt är att åsikt i frågan är ovidkommande. Det skulle ju förklara varför regeringen totalt ignorerat två tillkännagivanden om att ska vara kvar. Jag hoppas att regeringen om den går vidare med tankarna på att avveckla – att se över en avveckling ingår ju i uppdraget till – faktiskt tillfrågar riksdag och tillmäter riksdags uppfattning i frågan vikt när regeringen fattar beslut. Det kan ju knappast vara främmande för statsrådet eller regeringen att de har en riksdagsmajoritet emot sig . Det finns alltså en riksdagsmajoritet som vill behålla . Man kan tycka – jag kan tycka – att det är onödigt att lägga på att utreda en fråga när riksdag redan har sagt sitt och när man har experter och KU emot sig. Jag kan tycka att det är dags att ge klara besked till befolkning – inte bara att är viktig utan att får vara kvar. Den nedläggning 2022 som kräver gör att faktiskt är att betrakta som hotad i närtid. 63 Statsrådet (S): blir kvar så länge kapaciteten inte kan tillgodoses på annat sätt. Det vill säga att så länge behovet av att flyga mellan och alla regioner i inte kan tillgodoses på något annat sätt än att är kvar är kvar. Jag hoppas att detta besked är tillräckligt tydligt. Det har lämnats i den här kammaren vid åtskilliga tillfällen, men jag lämnar det gärna en gång till. är kvar och en viktig del av flyginfrastrukturen i . Det är möjligt att man kan lösa det kapacitetsbehovet på annat sätt, och då kan det vara möjligt och rimligt att se över möjligheten att använda marken som finns på till annat. Men så länge kapaciteten inte kan tillgodoses på annat sätt är kvar. Överläggningen var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2014/15:663 om behovet av lagstiftning då antalet drönare ökar i det svenska luftrummet 64 Statsrådet (S): har frågat mig vad jag avser att initiera för arbete för att säkerställa att tekniken kring drönare tas till vara på ett bra sätt som säkerheten inom svensk och internationell luftfart värnas. Låt mig inledningsvis meddela att ett sådant arbete redan pågår inom , inom EU och globalt. Men för att börja med de regelverk vi har är luftfartslagen tillämplig på alla slags luftfartyg, även obemannade sådana. Dessutom har Transportstyrelsen utfärdat särskilda föreskrifter om bland annat konstruktion och verksamhet med obemannade luftfartyg under . Regelverket togs fram , och nämns ofta i internationella sammanhang som en föregångare vad gäller reglering av drönare. Obemannade luftfartyg över regleras på EU-nivå och kräver tillstånd från den europeiska luftfartsmyndigheten . Inte minst på grund av den tekniska utvecklingen publicerade ett meddelande om civil användning av fjärrstyrda luftfartygssystem. Meddelandet diskuterades på det transportministerråd jag närvarade på , och det konstaterades att det finns ett behov av EU-harmonisering. har därefter meddelat att den i kommande luftfartspaket avser att presentera förslag till EU-reglering av drönare i slutet av detta år. Som förslag diskuteras en indelning utifrån risknivå i tre kategorier. Regeringen följer noga detta arbete. Transportstyrelsen deltar både i en europeisk expertgrupp kallad Jarus och i den internationella civila luftfartsorganisationens panel för obemannade luftfartyg, där regelverk på europeisk och global nivå diskuteras. På ägde det senast rum ett möte där berörda departement samt myndigheter som Transportstyrelsen, Datainspektionen och närvarade för att diskutera regleringen av drönare och kommande EU-förslag.