prot · H20966 · 2015-03-04 00:00:00 — Men de fortsätter att dricka alkohol. Totalkonsumtionen måste ned. Kan du övertyga mig om att märkning är ett steg på vägen, , bifaller vi motionen nästa gång. Du behöver inte gå till någon högre makt, . Du behöver bara gå till ditt eget parti och fråga varför ni inte kommer att rösta på reservation om eko i offentlig sektor. Det är ni i som bestämmer det helt själva. hade vi en debatt om FRA-lagen. föreslår att FRA-lagen ska rivas upp och göras om. Här har vi varit helt eniga, men kommer ni att rösta emot det. Det är märkligt. Precis som du var inne på, , är det lite beklämmande att det fungerar så här i riksdag, att man säger en sak men inte röstar så när man har chansen att påverka. Men det är bara vi själva som kan ändra på det i våra partier, så du måste driva det internt i ditt parti. Du har på dig. 60 (MP) replik: Jag kan nog övertyga dig, . Studierna visar tydligt att många väljer att minska sitt alkoholintag när de får information. Allt jag begär är att folk ska veta vad de gör, att de får fullständig information så att de kan förstå konsekvenserna av det de gör. Om de sedan väljer att agera utifrån det eller inte är olika. Men det har en effekt; det är bevisat. När det gäller röstningen är vi ett regeringsparti. Då kan det ibland vara mer effektivt att påverka och vi kan få igenom mer genom att ta ett samtal med regeringen när beredning pågår så att vi kan åstadkomma ett bra förslag som du, , sedan kan rösta ja till så att det blir verklighet, för en motion blir inte automatiskt verklighet här. Det kan vara en förklaring till att man som regeringsparti inte alltid röstar ja till det som man tycker låter bra. Man kan få större genomslag genom att påverka regeringen. Det kan vara en förklaring, som jag har förstått det i alla fall. 61 (M) replik: Jag har några frågor till ledamot . Det är intressant att höra dessa lovord om märkning, varningstexter och innehållsdeklarationer. Vi har en sak gemensamt i detta, och det är att man ska vara konsekvent i det man gör. Efter att ha hört det senaste replikskiftet är det lite oklart om ledamoten ingår i samma regering som resterande miljöpartister eller om han är en lite utomstående opposition. Jag har för mig att regeringen har lagt fram ett förslag om att ta bort innehållsdeklarationerna för tobaksprodukter. Jag tänker specifikt på det svenska snuset. Där hänvisar ansvarig minister till att ett borttagande av innehållsdeklarationerna för snus – det är faktiskt ett livsmedel, vilket många kanske inte vet – skulle minska användningen av tobaksprodukter, i folkhälsans namn. står ledamoten och förespråkar samma sak men för alkohol. Jag undrar vad konsekvensen är där. Ledamoten vill ha mer märkning av alkoholrelaterade produkter men inte av tobaksprodukter. Jag undrar hur han har tänkt sig detta. 62 (MP) replik: När man pratar om tobaksprodukter finns en medveten strategi. Den har funnits länge och är ingenting nytt. Företagen har utnyttjat möjligheten att säga att saker är naturliga eller smaksatta på ett bra sätt för att få dem att framstå som mindre farliga än de är. Därför tillåter man inte ekologiska cigaretter eller ”naturliga” cigaretter. Vi har ett globalt avtal på tobaksområdet där företagen har lovat att inte göra så. Det är rimligt att vi står upp för de globala avtal vi skriver på. Det gjorde inte den borgerliga regeringen, . Ni tillsatte folk från tobaksindustrin till viktiga folkhälsoinstitutioner, vilket är totalt förbjudet, ni införde inte transparens för lobbyism inom tobaksindustrin och berättade ni inte vilka dokumentkonversationer ni hade haft med tobaksindustrin, när jag frågade. Det är bra om vi är överens om att vi ska hålla de avtal vi har ingått och genomföra dem tillsammans, för regeringen kommer nämligen att göra det. När det gäller snuset var det ett misstag i lagstiftningen. Det var en sista-minuten-kompromiss, och man glömde att ändra alla relevanta artiklar. Det som då uppstod var att EU förbjöd det. Tillsammans med andra som var där har vi nu försökt förklara varför det är nödvändigt att självt får bestämma om detta. Den utredare du talar om, – det är inte regeringen – hade ingen möjlighet att ta politiska eller andra hänsyn, utan han var tvungen att göra lagens bokstav. Det var ett misstag i lagstiftningen som jag tror att vi gemensamt kan rätta till. Om ska få bestämma vad snus ska smaka ska vi också ha rätt att bestämma hur märkningen ska se ut. 63 (M) replik: När det gäller snus- och tobaksdirektivet är det inte många veckor sedan folkhälsominister gav utredaren tre tilläggsdirektiv om märkningsfrågan. Det ska vara naturliga förpackningar som inte får ha någon märkning över huvud taget, och man får heller inte ha någon innehållsdeklaration på snusförpackningen. Detta strider mot den konsekvens talar om när man vill ha en innehållsdeklaration på alkoholprodukter. Jag håller med ledamoten om att man inte ska ha en innehållsdeklaration där det står att det är naturligt smaksatt eller ekologiskt. Jag tycker att det i en innehållsdeklaration ska stå vad produktionen innehåller. Där är vi överens. Jag undrar om ledamoten tänker driva den här frågan gentemot regeringen, som han själv är lite i opposition mot. Ledamoten talar om att man ska föra samtal med regeringen, och det är lite konstigt när man anser sig vara ett av de partier som ingår i samarbetsregeringen. Återigen: Om man inte har kommit överens om vilka förslag man tänker driva politiskt innan man går in i ett samarbete är man oförberedd och det blir som det blir just . Vi vet inte var står över huvud taget. 64 (MP) replik: Låt mig komma med en chockerande, avslöjande nyhet här : Jag är inte minister, och det är inte någon av våra riksdagsledamöter heller. Därför är vi inte regeringen. Vi är ett parti som har hjälpt till att bilda en regering. Därför förhandlar jag med regeringen. Det är mina partikamrater och socialdemokratiska partikamrater som sitter där, och dem förhandlar jag med. Jag ingår inte i regeringen, men jag tillhör en riksdagsminoritet som stöder regeringen. Det är så förhållandet ser ut. Om vi går tillbaka till sakfrågan och mina löften kring den finns det en logik i att man inte ska ha några som helst möjligheter till reklam på cigarettpaket. Det rekommenderas av FN och den konvention vi har skrivit under. Många bra vetenskapliga studier visar att om man tar bort alla möjligheter att göra reklam för tobak, även på paketen, har det en direkt effekt. har jag inget exempelpaket med mig, men om man håller fram ett neutralt utprovat paket med en särskilt tråkig färg, utan varumärken, logotyper och , framför en ung människa är det en lägre andel som accepterar att testa en cigarett. Regeringen föreslår dessutom displayförbud – att man inte ska kunna exponera i butik – då detta är branschens sista möjlighet till reklam. Det är en folkhälsopolitik som är bevisat effektiv, och ska vi ha den. Jag vill inte att fri marknadskraft ska råda när det gäller cigaretter. Det är en alltför skadlig produkt. Den har dödat 100 000 svenskar . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 11.) Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2014/15:MJU5 65 (M): Vi ska prata lite om landsbygdspolitik, och vi kommer säkert in på frågor som även har varit på tapeten i det föregående betänkandet. Jag ser här inne att publikintresset är stort. Detta betänkande är ett motionsyrkande om jordbruk och landsbygdens utveckling. Vi tar bland annat upp landsbygdspolitik, jordbrukets konkurrenskraft, livsmedelsstrategi, regelförenklingar, ekologisk produktion, skyddszoner längs vattendrag och rennäringsfrågor. Vi står naturligtvis bakom vår egen reservation 6, men vi moderater yrkar inte bifall till den. Jag yrkar bifall till reservationerna 3 och 9. Man kan ibland fundera över vad landsbygd är. Man använder lite olika ord. använder vi ordet landsort, och då pratar vi egentligen om allt utanför huvudstaden. lägger vi kanske in ytterligare någon storstad. Landsbygden är vad vi normalt sett kallar områden utanför städer och liknande. Jag tycker att det är viktigt att först slå fast att det inte är fråga om att landsbygden ska stå emot staden, utan här gäller det att skapa bra förutsättningar för landsbygden. Det är allom bekant att det är en tuff kamp. Vi har urbaniseringen, och den innebär inte alltid att man bara flyttar till och . Även i mindre kommuner ser vi hur flyttlassen går till kommunens tätort. Det blir allt färre som bor på landsbygden eller glesbygden, om vi använder ytterligare ett ord för att skapa begreppsförvirring. Det betyder att det är betydligt längre till tätort. Detta måste vi naturligtvis försöka vända på olika sätt. Från moderat sida tror vi inte att vi ska gå den väg som rödgröna partier ofta förespråkar, det vill säga bidrag. Här gäller det att vi skapar mycket bra jordmån för att människor ska kunna bedriva företagande och att man på så sätt kan skapa jobb på landsbygden. Om vi tittar på det landsbygdsprogram som har gällt ser vi tre övergripande mål: att förbättra konkurrenskraften, att förbättra miljön och landskapet och att stärka livskvaliteten på landsbygden och diversifieringen av landsbygdens ekonomi. Det kanske är lite svårt att rakt av säga att man har lyckats fullt ut på den punkten. Det är klart att här måste politiken utvecklas. Vi moderater är inget undantag. Som alla säkert känner till är vi inne i ett utvecklingsarbete. Väljarna gav oss bakläxa, och vi tittar speciellt på landsbygdspolitiken. Det ska bli spännande att se vad vi kan komma fram till när vi har vår dialog med väljare, och speciellt boende ute på landsbygden. Jag tror inte att det finns en generallösning. Det som fungerar i eller kanske inte fungerar i någon annan kommun söderut i . Jag tror att det finns olika saker man ska fundera över, men det finns en gemensam nämnare: Om man kan ta vara på människors drivkraft på landsbygden tror jag att det är det bästa sättet att se till att skapa sysselsättning och jobb, vilket gör att människor kan bo kvar. Jag är inte så säker på att det är någon i den här kammaren som skulle komma på idén att bygga ett ishotell. Jag är inte ens säker på att det var så många som från början trodde att det där skulle vara en god idé. Men det fanns en entreprenör någonstans som hade en idé och som såg till att det blev riktigt lyckat. Det finns många sådana exempel. Jag återkommer till detta att vi måste skapa jordmånen och se till att de som har dessa frön kan få dem sådda i marken så att vi kan gå vidare. I regeringsförklaringen finns många vackra ord om att det ska vara en modern och aktiv näringspolitik vad gäller landsbygden. Men om man tittar i praktisk handling blir man rent ut sagt rädd: kilometerskatt, höjda arbetsgivaravgifter för unga och handelsgödselskatt, bara för att ta några exempel. Jag tror att kilometerskatten är ett av de största hoten mot landsbygden som jag över huvud taget känner till. I praktiken kommer det att innebära att vi flyttar våra företag och de produkter som ska till exportmarknader där det bor människor och att vi då rör oss i riktning mot . Vi fördyrar transporter, vilket kommer att leda till att de i praktiken blir längre. Det är klart att det finns fullt av företagare som funderar på om de ska genomföra en viss investering på ort och ställe där de finns, kanske i inland, eller om de ska investera närmare marknaden. Detta kan bli förskräckligt dyrt med den nya skattelagstiftning som är på gång. Det man kan glädja sig åt är att det är en komplicerad skatt och att den inte kommer att se dagens ljus . Det kommer också att komma ett val emellan. Man kan lägga till vad det är den ska användas till, nämligen till att bygga järnvägar från och söderut så att passagerare kan åka snabbare mellan och . Det ska de som bor norr om , främst, vara med och betala. Detta är ett riktigt hot mot landsbygden, och jag hoppas att det är någonting som aldrig blir verklighet. Jordbrukets konkurrenskraft är en viktig del, som vi har nämnt tidigare här. Det är viktigt att vi en gång för alla gör klart att jordbruket är ett företagande. Det finns ett intressant fenomen . Mjölkbönderna har, som vi alla känner till, ett akut problem, och så fort det blir problem springer man till politiken. Det bevisar lite grann att vi inte har gjort det vi ska från politikens sida. Även här ska jordmånen verkligen vara bra, och man ska ha förutsättningar om man är en duktig företagare. Det finns jättemånga duktiga bönder, och de ska kunna klara ett dåligt år om de sparar i ladorna när det är goda år. vet vi att regeringen inte tycker att tomma lador ens ska fyllas på, men den svenska bonden har någonting som heter sunt bondförnuft och vet att det är viktigt att se till att fylla på ladorna eftersom det kommer sämre tider. Jag hoppas att vi kan komma överens med regeringen om en livsmedelsstrategi där startskottet går . Jag är ganska säker på att lösningen inte är att lyssna på Socialdemokraternas regeringspartner , för då kommer vi snart inte att ha någon livsmedelsproduktion i det här landet. Då blir det bara dyrare, och vi kommer att få lov att importera ännu mer livsmedel. Tvärtom ska vi se till att vi har ett svenskt jordbruk som ser till att man kan börja exportera i betydligt större utsträckning. Här ser vi att svensk livsmedelsindustri, som är betydligt mer än bara svenskt jordbruk, har en ökande export och att vi är framgångsrika. Jag tror att detta bara är början. Som vi resonerade om i går under interpellationsdebatten med landsbygdsministern ser marknaden fantastiskt ljus ut. Vi ska förmodligen producera lika mycket mat som vi har gjort under 8 . De marknadsutsikterna ser fantastiskt bra ut. Då ska vi ha ett svenskt konventionellt jordbruk i botten som är konkurrenskraftigt. Sedan kan vi ha ett ekojordbruk, men dessa ekoprodukter ska marknaden se till att betala. Det är ingenting som vi politiker ska vara med och stödja, för det är inte ens klimatsmart. Det ska vi naturligtvis inte ställa till med. Det finns otroligt mycket att säga om just landsbygdspolitiken och förutsättningarna för att utveckla landsbygden. Vi som vill bo på landsbygden ska kunna göra det också fortsättningsvis. Det handlar om många små frågor – alltifrån att byskolan ska vara kvar till den lokala idrottsföreningen och mycket annat. är lika viktig som mycket annat, för om den försvinner får man sitta och köra sina barn till träningar – hockeyträning eller fotbollsträning eller vad det nu är. Det finns mycket vi ska fundera över. Men det får vi nog återkomma till i en senare debatt, förhoppningsvis då vi moderater har en helt uppdaterad politik som kommer att se till att landsbygden går en ljus tillvaro till mötes. 66 (SD): Jag företräder i debatten om betänkande 5 om landsbygdspolitik. Jag inleder med att yrka bifall till vår reservation nr 4 om livsmedelsstrategi, nr 7 om regelförenkling och nr 13 om gödselspridning. Vi står givetvis bakom samtliga reservationer från men väljer för tids vinnande att yrka bifall endast till dessa. tror på en stark och levande landsbygd. Det finns en otrolig potential på landsbygden för jobbskapande och tillväxt. Vad som behövs är en politik för att skapa de rätta förutsättningarna. har föreslagit Landsbygdslyftet, som skulle kunna skapa 25 000 nya jobb på landsbygd där 1,4 miljoner svenskar bor och verkar. Jord- och skogsbruk utgör fundamentala pelare i den svenska ekonomin och bidrar till en levande och livskraftig landsbygd. De gröna näringarna – jord, skog, trädgård och landsbygdens miljö – sysselsätter var tionde av alla sysselsatta i . Omsatt i pengar bidrar jord- och skogsbruket med , av bnp. Landsbygden och alla dess företag har stora möjligheter att växa och utvecklas. Det svenska lantbruket lever i en hård, konkurrensutsatt internationell marknad. Utöver högre krav på djurskydd och miljö har de svenska bönderna även en konkurrensnackdel genom ett högre skattetryck i form av en koldioxidskatt på diesel för jord- och skogsbruksmaskiner. vill därför höja återbetalningen och anpassa dieselskatten till europeisk nivå. Vi motsätter oss dessutom ytterligare landsbygdsfientliga skattehöjningar eller ingrepp som riskerar att straffa ut det svenska jord- eller skogsbruket och som riskerar att hota den svenska landsbygden och de företagare som verkar där. behöver anta en långsiktig livsmedelsstrategi. har kanske världens mest ambitiösa djurskydd. Men det är också viktigt att det finns rimliga förutsättningar för att kunna upprätthålla djurskyddet utan att vår livsmedelsproduktion slås ut. Vår produktion av kött, mjölk och proteingrödor bör kunna öka. Konkurrens är bra, även inom livsmedelssektorn. Men vi bör eftersträva sunda konkurrensvillkor. Vi anser att behöver sätta upp mål för självförsörjning av livsmedel som vi behöver undanröja politiskt satta mål som kan stå i konflikt med en livskraftig livsmedelsproduktion i . Den byråkrati som omger måste minskas. Och den tillsyn som svenska myndigheter utför ska vara transparent, rättssäker och fri från onödigt betungande byråkrati. Reglerna ska också kunna anpassas efter lokala förutsättningar. En begränsande faktor för landsbygdens utveckling är infrastrukturen som är grundläggande för att man ska kunna driva företag på landsbygden. Vi vill därför öka anslagen till underhåll och modernisering av väg- och järnvägsnätet. Dessutom vill vi att bredband, som vi anser vara en viktig förutsättning för att ska kunna fortsätta utvecklas, jämställs med den traditionella infrastrukturen. Förutom ökade satsningar på väg, järnväg och bredband krävs ett bättre företagsklimat. Landsbygden erbjuder fantastiska möjligheter för en växande turistnäring och företagande i stort. Ett stort problem är de komplicerade regelverken som vi anser måste förenklas genom lokal samordning mellan myndigheterna. Vi vill också avskaffa småföretagens löneavgifter och reducera sjuklöneansvaret för de små och medelstora företagen, allt detta för att göra det lättare att anställa och driva företag i . Politiken måste enligt oss skapa de förutsättningar som behövs för att företag ska kunna växa på egen hand även på landsbygden. Öppna svenska landskap kan inte lagstiftas fram. De finns bara där om det är lönsamt att hålla nötkreatur. Faktum är att ingen civilisation genom historien har överlevt långsiktigt med mindre än att den haft sin egen livsmedelsförsörjning tryggad. Skälen till detta är uppenbara, inte minst i en säkerhetspolitiskt orolig värld och med tanke på att vi globalt sett måste producera mer livsmedel . Grunden för ett livskraftigt och konkurrenskraftigt jordbruk är trots allt att bönder tillåts konkurrera på likvärdiga villkor, eftersom de verkar på en tuff internationell marknad. Då duger det inte att ha bland högsta dieselskatter eller de hårdaste djurskydds- och miljöreglerna utan att bönderna får någon ersättning för det, genom konsumenten eller staten. Många politiker kanske inte förstår att mjölkbönderna är hårt konkurrensutsatta på EU:s inre marknad. Självklart ska vi vara stolta över att vi har ett ambitiöst regelsystem. Men vad händer när regelsystemet driver bönderna i konkurs och vi måste importera livsmedel från andra länder som har mindre långtgående djur- och miljöskyddsregler? Det är nämligen precis vad som pågår. Produktionen av svensk mjölk och svenskt kött minskar medan importen ökar. Våra svenska bönder och vår livsmedelsindustri konkurreras ut till förmån för just den sortens djurhållning som vi inte vill ha i . Och vad har vi i vunnit då? För oss är det tydligt att det behövs kraftiga och verkningsfulla åtgärder för den svenska mjölkproduktionen. mjölkbönder står inför en akut ekonomisk kris. har priset på mjölk för till exempel Arlas mjölkleverantörer fallit med , och EU:s exportstopp av mejeriprodukter till har förvärrat situationen. Grundproblemet är inte prissvängningarna utan att produktionskostnaderna är för höga. Det beror inte på att mjölkbönder skulle vara ineffektiva företagare eller helt enkelt dåliga bönder. Tvärtom har de tvingats till extraordinära åtgärder för att överleva. Många mjölkbönder arbetar i praktiken oavlönat och håller liv i sin verksamhet genom att skuldsätta sig eller avverka skog och så vidare. Den dåliga lönsamheten har raderat mjölkgårdarnas verkliga marknadsvärde, varför försäljning av verksamheten sällan är något alternativ. Svensk mjölkproduktion kan inte heller sägas vara något särintresse. När mjölkbönderna får lägga ned sin verksamhet bidrar det till att både arbetstillfällen och landsbygdsservice läggs ned. Ett livskraftigt jordbruk är också en förutsättning för ett varierande kulturlandskap och mycket av vår biologiska mångfald. För oss är det självklart att just den svenska mjölkproduktionen behöver kraftiga och verkningsfulla åtgärder, knappast mer tandlösa utredningar och politiskt tillsatta kriskommissioner. Krisen är akut. Mjölkbönderna behöver också en landsbygdspolitik, och den behövs . Jag vill också nämna de förslag från Vattenmyndigheterna som just nu går runt i landet enligt det så kallade åtgärdsprogrammet. Risken är att en stor mängd tas ur produktion. Enligt förslagen skulle sammanlagt produktiv jordbruksmark kunna förvandlas till våtmark, och ytterligare skulle kunna bli föremål för skärpta restriktioner. Enligt myndigheternas egna beräkningar kommer detta att medföra investeringskostnader . Därtill kommer underhåll och kontrollkostnader på 1,2 till 1,3 miljarder . För bara Lidans avrinningsområde i till exempel skulle det röra sig om en kostnad på . Och betänk att de som betalar kostnaden är de som äger fastigheterna, lantbrukarna eller de som har sin verksamhet där. ifrågasätter det rimliga i att lantbrukare ska bära dessa kostnader. Som referens kan nämnas att lantbrukets samlade nettoresultat enligt är lite drygt 5,5 miljarder . För en enskild lantbrukare kan förslagen innebära utgifter på flera miljoner. Det är marginaler som i många fall helt enkelt inte finns. är medvetna om syftet med dessa åtgärder, och vi skriver under på målsättningen att minska läckaget av näringsämnen från jordbruket till sjöar och vattendrag. Det har vi inga problem med. Däremot motsätter vi oss att skarpa åtgärder lägger en orimlig ekonomisk börda på bönder. Enligt får åtgärder inte orsaka icke-proportionerliga kostnader, vilket betyder att en kostnad inte får vara större än miljönyttan. Men om förslagets åtgärdsprogram skulle genomföras fullt ut skulle det få långtgående konsekvenser för svensk livsmedelsproduktion med en självförsörjningsgrad på , vilket är lägst i hela EU. För oss är landsbygden på riktigt. En sorglig utveckling i svensk politik är att det politiska etablissemanget, från höger till vänster, verkar ha bestämt sig för att vända landsbygden ryggen. Det tycker vi sverigedemokrater är oacceptabelt. Vårt engagemang för landsbygden är mer än vackra ord. Vi omsätter det nämligen i praktisk politik. vill föra en kraftfull landsbygdspolitik eftersom landsbygden är på riktigt för oss. I detta anförande instämde och (båda SD). 67 (C): Vi debatterar nu ett betänkande som berör många av de frågor som ligger mig kanske allra närmast hjärtat, nämligen betänkandet om landsbygdspolitiken. Jag har själv vuxit upp på den svenska landsbygden och sett betydelsen av de gröna näringarna och verksamheterna och vad de ger i form av jobb och sysselsättning. Att vi i riksdag tar dessa frågor på allvar är helt avgörande för ifall vi exempelvis ska ha en svensk livsmedelsproduktion också och ifall vi vill se till att hela kan leva. Detta betänkande tar, trots namnet, inte upp alla de dimensioner och områden som jag lägger in när man talar om landsbygdspolitik. Men icke desto mindre lyfter det upp några viktiga frågor som jag vill uppehålla mig vid i detta anförande. Att vi ska ha ett konkurrenskraftigt jordbruk är en självklarhet för mig. Jag menar inte bara att vi ska ha en svensk produktion av mat. Vi ser dessutom andra positiva effekter som det svenska jordbruket bidrar med.