prot · H20961 · 2015-02-17 00:00:00 — Man ville till exempel att läromedelsbranschen och skulle ha ett mycket tätare samarbete och att skulle återta mer av kontroll, som man har haft och som finns i andra länder. Det handlade om att man skulle kunna granska delar och innehåll i läromedel för att se hur de uppfyller läroplanens och kursplanernas skrivningar. Man ville också att Skolinspektionen skulle få ett särskilt uppdrag att vid inspektioner på skolor granska vilka läromedel som används. Jag är tveksam – det uttryckte jag också på det mötet – till den typen av uppdrag till statliga myndigheter, för jag vill hålla rågången tydlig. Det är läromedelsbranschen själv som har ansvar för vilket material den för in, och vi ställer krav på skolorna och granskar skolorna. Men det framfördes krav på det här mötet från aktörer från läromedelsbranschen på en tydligare statlig roll i de här frågorna. 73 (KD): Tack, utbildningsministern, för de klargörandena! Jag tror så här: Ett statsråd går ut och uttalar sig i en fråga. I det här fallet handlar det om att de läromedel som en väldigt stor andel av landets högstadieelever använder sig av inte uppfyller kraven. Då är det klart att de som producerar läromedlen tar till sig av detta. På något sätt använder man sig av den makt, formell eller informell, som man har i egenskap av statsråd. Jag är absolut en anhängare av att vi som är politiker vid sidan av själva lagstiftningsverktyget också använder oss av opinionsbildningen som ett sätt att påverka, inte minst värderingsmässigt. Som ledande politiker har vi ett ansvar att också vara ledare i samhället. Men finns det tillfällen då vi måste vara varsamma med vilka signaler vi sänder ut. Författandet av historieböcker är definitivt ett sådant, oavsett om grunden enbart är den undersökning som publicerades i eller om det finns fler saker bakom. Men, fru talman, jag vill lyfta ett annat perspektiv vad gäller detta. Det gäller att utbildningsministern i och med att han lägger sig i frågan på det här sättet, och på en rätt detaljerad nivå, indirekt lägger sig i lärarkårens arbete. Enligt min mening ska inte utbildningsministern lägga sig i detaljerna kring hur lärarna lägger upp sin undervisning. Låt oss säga att en lärare gör bedömningen att den lärobok han eller hon har till sitt förfogande för undervisningen inte är heltäckande med utgångspunkt, naturligtvis, i läroplanens övergripande mål och riktlinjer. Vi måste kunna räkna med att en skicklig lärare då på ett lämpligt sätt kan komplettera läromedlet med annat undervisningsmaterial, kanske en separat artikel eller en film eller kanske ett utdrag från en annan bok som bedöms täcka in ett visst område på ett bättre sätt. En duktig lärare kan till och med göra en poäng av den skeva könsfördelningen i historieböckerna: Precis så här skevt har det varit genom historien. Men att utbildningsministern på egen hand ska gå in och i detalj lösa varje problem som finns i skolan tycker jag inte är vare sig realistiskt eller önskvärt. Visst ska vi riksdagspolitiker och regeringspolitiker sätta ramarna för skolan, men sedan måste vi ge en betydande frihet och, förstås, ett lika betydande ansvar till just lärarkåren, skolledarna och huvudmännen att utforma den dagliga skolverksamheten. Jag menar att utbildningsministerns engagemang i denna fråga är fel, och jag har svårt att se att det skulle leda till att jämställdheten i skolan eller i samhället blir bättre. Dessutom måste jag säga att det sannolikt är kontraproduktivt vad gäller att öka kvaliteten och kunskapsresultaten i skolan på det generella planet. Det vore intressant att höra hur utbildningsministern ser på detta. 74 Utbildningsminister (MP): Interpellanten och jag delar inte uppfattningen om vad det var för möte jag bjöd in till och vilka effekterna av ett sådant möte kan vara. Jag lägger mig inte i hur man lägger upp sin undervisning så länge man gör det utifrån de kursplaner, den läroplan och den skollag vi har. Och det är Skolinspektionens sak att granska det. Jag tror heller inte på särskilda uppdrag till Skolinspektionen att just granska läromedel, som nämnts. Om vi däremot har ett återkommande problem som försvårar lärarnas situation och lärarnas möjlighet att göra sitt arbete, till exempel genom att läromedel har ett skevt urval eller har brister i jämställdheten, ett av de centrala värden som återkommer i skollag, läroplan och kursplan, bör vi se hur det problemet är på väg att lösas. Det här är inte en ny fråga som uppmärksammas. Vi har fått rapporter och 2010, och ger en mediegranskning en indikation på att situationen inte är löst utan att problemet kvarstår. Att man då frågar branschen vad de gör och vad de tycker att staten bör göra för att komma till rätta med situationen tycker jag är rimligt och en del av mitt uppdrag. Däremot delar jag uppfattningen att jag inte ska gå in och detaljstyra hur lärare sedan gör. Jag litar till och vet att väldigt många lärare väljer att kompensera för eventuella brister i läromedlen just genom att lägga upp undervisningen på andra sätt och problematisera eller använda olika delar och olika typer av läromedel i sin undervisning. kommer heller inte att se mig komma med åsikter om hur mycket lärarna ska stå vid katedern eller inte, när man ska börja använda läsplattor i skolan eller, för att ta ett aktuellt exempel från diskussioner i utbildningsutskottet, hur man bäst lägger upp en skolavslutning. I väldigt många frågor ser jag det som självklart att man måste lita till lärare, rektorer och skolans medarbetare när det gäller att kunna göra en lokal och bra bedömning utifrån den lagstiftning vi har. Samma sak gäller detta, men när vi ser ett återkommande problem med läromedlen måste vi ju fråga dem som är ansvariga, i det här fallet läromedelsbranschen, hur vi ska göra för att underlätta lärarnas vardag så att de kan fokusera på sitt uppdrag. Det finns också anledning att notera en annan sak. I den granskning som genomförde tittade man specifikt på historieböcker, och det har såklart sitt eget intresse. Just historieämnet är ett särskilt ämne, och historieskrivning har sina särskilda svårigheter. Men i tidigare bredare och av statliga myndigheter genomförda undersökningar har man tittat på läromedel i stort och då upptäckt samma jämställdhetsbrister i andra ämnen, inte bara i de samhällsorienterande ämnena. Man har också upptäckt den tydliga koppling som finns mellan hur läromedlen är utformade och vilka möjligheter som finns för alla elever att nå kunskapskraven. En sak som togs upp av läromedelsförfattarna på mötet var till exempel hur man har sett att när matteböcker är utformade med problem och beskrivningar som mer verkar hämta sin näring ur vad man kan anta vara killars eller pojkars vardag sammanfaller det också med att fler tjejer tappar intresset för matteämnet. Hur läromedlet byggs upp påverkar alltså vilka möjligheter som finns för alla elever att nå kunskapskraven, och det var utifrån detta vi diskuterade på just det här mötet, där vi träffade läromedelsbranschen i stort, inte specifikt utifrån historieämnet, även om det så klart är en del av de granskningar som varit. Avslutningsvis tror jag, och det är regeringens övertygelse, att jämställdhet i lärsituationerna är avgörande för alla elevers möjlighet att nå kunskapskraven. Läromedlen är bara en liten del av det som man behöver arbeta med i skolsituationen, men det är en viktig del. Det handlar också om hur man lägger upp arbetet, hur man ser till att det finns både killar och tjejer, män och kvinnor som arbetar på skolan och hur man möter unga med en pedagogik som passar för att bryta ned stereotyper om könen. Det var flera andra delar som inte är specifikt kopplade till läromedel. 75 (KD): Jag var inte med på själva mötet, så när det gäller hur diskussionen gick där litar jag naturligtvis på det som utbildningsministern framför här . Det jag kan konstatera är dock, och det står jag verkligen fast vid, att utbildningsministern sänder en viss signal när han i samband med att en sådan här väldigt grund undersökning eller granskning presenteras i en dagstidning går ut så hårt och i ett så högt tonläge påtalar att nu blir det ett möte. Det kanske inte handlar om att kalla till ett möte, men han bjuder i alla fall in till ett möte för att diskutera hur vi gör den här situationen bättre. Hur ska vi få läroböckerna att i högre utsträckning uppfylla de krav som finns med i skollag och läroplaner? Jag tycker också att det är en rätt väsentlig skillnad på att diskutera hur man kan formulera problem i en mattebok för att fler elever ska känna sig delaktiga och sedda i undervisningen och att diskutera i termer av vilket kön det är på de personer som nämns i en historiebok. Det är väldigt stor skillnad. Det utbildningsministern ger uttryck för när han påtalar att andelen namngivna kvinnor i historieböckerna är väldigt låg är indirekt att vi behöver öka den andelen och på något sätt – fel uttryck möjligtvis – kvotera in kvinnor från världshistorien i historieböckerna. Avslutningsvis kan jag konstatera att världen inte är jämställd och inte rättvis. Jag och utbildningsministern har definitivt olika medel för att minska på dessa ojämlikheter, det är jag fullt medveten om. Men vi varken kan eller ska ändra på det som har varit, och det är väl i alla fall en insikt som vi borde dela. 76 Utbildningsminister (MP): Så som jag hör beskriva signalen uppfattar jag att den har gått fram. Om det är så att läromedel inte underlättar för att skapa jämställda lärsituationer har vi ett problem, och då är det bra att läromedelsbranschen är intresserad av att arbeta med det problemet och granska sin produktion också utifrån jämställdhetsaspekter. Jag delar analysen att det finns särskilda skäl till varför staten ska hålla armlängds avstånd till historieskrivningen. Men det finns en anledning till att vi skriver en kursplan i historia. Vi anser att för historieämnet i skolan finns det vissa delar som är viktiga att alla får med sig. I årskurs 7–9 ska man till exempel få med sig hur vi i hade en rösträttskamp, hur vi lyckades få rösträtt för män och kvinnor och om hur uppfattningar om kön har förändrats och hur det ofta har byggt på folkliga rörelser och folklig mobilisering. Detta är en del av det som vi kräver av lärarna att de ska kunna lära ut, och det är klart att det underlättar om det då också finns med i historieböckerna. Då är det såklart en indikation på att det problem som har konstaterats i kvalitativa studier av läromedel som en helhet kvarstår, nämligen att andelen kvinnor i historieböckerna är så låg. Som jag sa i mitt interpellationssvar är det tydligt att vi har levt i en värld och ett där män haft mer makt än kvinnor – det brukar kallas för en patriarkal ordning – och det patriarkatet har bestått. Men historien och historieundervisningen ska inte enbart utgå från de mäktigas historia utan ska just problematisera maktordningar och visa på hur maktrelationer har sett ut. Alltså har också kvinnor en plats i historien. Det har trots allt levt ungefär lika många kvinnor som män även i den svenska historien. Med andra ord: Även om vi har haft en patriarkal historia ska inte en patriarkal historieskrivning reproduceras i historieämnet. Om detta var vi också överens med läromedelsbranschen. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Anmälan om interpellationer Följande interpellationer hade framställts: 2014/15:290 Sociala avgifter för personer av (M) till finansminister (S) 2014/15:291 Situationen i flygbranschen av (V) till statsrådet (S) 2014/15:292 Regelförenklingsarbetet för de gröna näringarna av (C) till statsrådet (S) 2014/15:293 och framtiden av (KD) till arbetsmarknadsminister (S) 2014/15:294 Migrationsregler som underlättar för företagande och investeringar i av (M) till justitie- och migrationsminister (S) 2014/15:295 Regeringens behandling av tillkännagivanden av (M) till statsminister (S) 2014/15:296 Bekämpningen av stickmyggan av (KD) till klimat- och miljöminister (MP) 2014/15:297 Ryska påtryckningar mot av (FP) till utrikesminister (S) 2014/15:298 Längre och tyngre lastbilar för att underlätta för handel och företag av (M) till statsrådet (S) § 12 Anmälan om frågor för skriftliga svar Följande frågor för skriftliga svar hade framställts: 2014/15:222 Småskalig vattenkraft av (M) till klimat- och miljöminister (MP) 2014/15:223 Valutaköp av (S) till statsrådet (MP) 2014/15:224 Familjeklassning av narkotika av (S) till statsrådet (S) 2014/15:225 Enskildas inflytande över val av hjälpmedel av (FP) till statsrådet (S) 2014/15:226 Moms vid second hand-försäljning av (S) till finansminister (S) 2014/15:227 Ersättning till nämndemän av (S) till justitie- och migrationsminister (S) 2014/15:228 Kränkningar av svenskt luftrum av (M) till utrikesminister (S) § 13 Kammaren åtskildes . av talmannen från sammanträdets början till och med § 8 anf. 56 (delvis) och av tredje vice talmannen därefter till sammanträdets slut. § 1 Återrapportering från Europeiska rådets möte 1 Statsminister (S) 2 (S) 3 Statsminister (S) 4 (S) 5 Statsminister (S) 6 (M) 7 Statsminister (S) 8 (M) 9 Statsminister (S) 10 (MP) 11 Statsminister (S) 12 (MP) 13 Statsminister (S) 14 (C) 15 Statsminister (S) 16 (C) 17 Statsminister (S) 18 (V) 19 Statsminister (S) 20 (V) 21 Statsminister (S) 22 (FP) 23 Statsminister (S) 24 (FP) 25 Statsminister (S) 26 (KD) 27 Statsminister (S) 28 (KD) 29 Statsminister (S) 30 (SD) 31 Statsminister (S) 32 (SD) 33 Statsminister (S) 34 (M) 35 Statsminister (S) 36 (M) 37 Statsminister (S) 38 (M) 39 Statsminister (S) 40 (M) 41 Statsminister (S) 42 (M) 43 Statsminister (S) 44 (M) 45 Statsminister (S) 46 (M) 47 Statsminister (S) 48 (M) 49 Statsminister (S) § 2 Anmälan om ersättare § 3 Anmälan om kompletteringsval § 4 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer § 5 Anmälan om faktapromemoria § 6 Ärenden för hänvisning till utskott § 7 Ärenden för bordläggning § 8 Svar på interpellation 2014/15:259 om höga andrahandshyror 50 Statsrådet (MP) 51 NOOSHI DADGOSTAR (V) 52 (M) 53 Statsrådet (MP) 54 NOOSHI DADGOSTAR (V) 55 (M) 56 (C) 57 (M) 58 Statsrådet (MP) 59 NOOSHI DADGOSTAR (V) 60 (C) 61 (M) 62 Statsrådet (MP) § 9 Svar på interpellation 2014/15:249 om statsbidrag till barn- och ungdomsorganisationer 63 Kultur- och demokratiminister (MP) 64 (V) 65 Kultur- och demokratiminister (MP) 66 (V) 67 Kultur- och demokratiminister (MP) 68 (V) 69 Kultur- och demokratiminister (MP) § 10 Svar på interpellation 2014/15:244 om utbildningsministerns möte med utbildningsföretagen 70 Utbildningsminister (MP) 71 (KD) replik 72 Utbildningsminister (MP) 73 (KD) 74 Utbildningsminister (MP) 75 (KD) 76 Utbildningsminister (MP) § 11 Anmälan om interpellationer § 12 Anmälan om frågor för skriftliga svar § 13 Kammaren åtskildes . Tryck: , 2015