prot · H20974 · 2015-03-18 00:00:00 — Störningar och trängsel i järnvägssystemet illustrerar man i medierna ofta med en försenad och frustrerad tågresenär i någon storstad. Det här perspektivet är inte oviktigt, men det är sällan vi hör något om konsekvenserna för godstrafiken. Godset har inget ansikte och ingen röst. Därför är det viktigt att man bygger rationella godsstråk som underlättar för våra företag att komma ut i världen. Ett naturligt godsstråk kan vara Norrbotniabanan, och till hamn. Det finns ett annat orosmoment när det gäller transporter, och det är kilometerskatt på lastbil, en skatt på avstånd. Det hörde vi inte minst i går, då vi i utskottet hade besök från och Svemin, som är en intresseorganisation för gruvbranschen. är rikt på avstånd, och en kilometerskatt kommer att slå hårt mot landsbygden, inte minst i norra , där avstånden är långa och naturtillgångarna rika och där järnvägarna aldrig kommer att nå fram till varje skogsskifte. I stället för att jaga utsläppen jagar minoritetsregeringen tyvärr näringslivet. Inte heller har regeringen möjliggjort för längre fordon på våra vägar. Det skulle ha gynnat såväl klimatet som näringslivet. kom beskedet: Vänsterregeringen och berättade stolt hur de skulle gå till väga för att begränsa fristående skolors och vårdinrättningars möjlighet att gå med vinst. har fått som han vill, och S och MP dansar gladeligen med. Trots nöjda vårdtagare, elever och anhöriga ska man nu lägga krokben för välfungerande skolor, vårdcentraler, äldreboenden och hemtjänstföretag. Jo, för att minoritetsregeringen och helt enkelt inte gillar driftsformen. I en debattartikel skriver civilminister och att vinstintresset går ut över kvalitet, likvärdighet och arbetsvillkor. säger att bara ett fåtal av företagen misskött sig. Hur går detta ihop? Det är uppenbart att ideologi gått före allt annat, men det handlar också om okunskap. Jag är övertygad om att mångfald skapar en bättre välfärd och att vinst inte är fult. I stället för att tala om driftsform bör debatten handla om kvalitet. Om företagen enbart skulle drivas av att tjäna pengar och inte leverera bra vård eller skola skulle de väl knappast bli långlivade? Nästan som regeringen och aviserade inriktningen mot ett mer socialistiskt samhälle, som sparkar undan benen för den sektor där flest kvinnor äger och driver företag, inträffade . Men det var inte nog med detta. är också RUT-företagen under lupp, och minoritetsregeringen har aviserat att det så kallade RUT-avdraget ska halveras. Innan jag går in på vilka konsekvenser det här kan leda till vill jag ge lite bakgrundsfakta. I och med att RUT-avdraget infördes i växte en helt ny bransch fram som bara fortsätter att växa. I snitt har omsättningen ökat , och omsatte branschen . är det ungefär 20 000 personer som är anställda inom hemservicebranschen, och många av dem har tidigare stått långt ifrån arbetsmarknaden. Ungefär hälften av de anställda är utlandsfödda, är och saknar gymnasieutbildning. Från början fanns RUT-företagen bara i och omkring de stora städerna, men de är nu allt vanligare i hela landet. Lokalt är det faktiskt de norrbottniska kommunerna som toppar listan över det största tillskottet av kunder 2010–2015. I till exempel ökade antalet kunder från 63 till 452. vill alltså minoritetsregeringen, även påhejad av , halvera , och inte bara det. Man avfyrar en trestegsraket, där första steget är borttagande av avdrag för läxläsning. Det andra steget är att halvera RUT-avdraget för dem som är , och sist men inte minst vill regeringen se över vilka ytterligare tjänster som kan exkluderas ur RUT-sektorn. Det här leder naturligtvis till oro bland de befintliga företagen, som inte vet om de törs utveckla verksamheten och anställa fler. Det leder också till att de som funderar på att starta företag inom branschen tvekar. Dessutom är jag orolig över vilken påverkan regeringens åtgärder kommer att få på branschen i allmänhet. I gjorde regeringen liknande ingrepp, och det ledde till att branschen kollapsade. Det är också anmärkningsvärt att en regering som utger sig för att vara feministisk ger sig på ytterligare en bransch som domineras av kvinnor. Det räcker inte med att vilja sätta stopp för välfärdsföretagen, där de flesta av företagarna och de anställda är kvinnor. Vilken ironi, återigen! Minoritetsregeringen håller fast vid att man tänker ta bort de sänkta arbetsgivaravgifterna för unga. Många ungdomar har svårt att hitta ett jobb, och det lär knappast bli enklare om kostnaden för att anställa dem ökar kraftigt. Det är motsägelsefullt när Socialdemokraterna å ena sidan säger sig vilja underlätta för nyanlända svenskar att komma i arbete men å andra sidan genomför åtgärder som gör det svårare för dem att hitta ett riktigt jobb. Många av dem som kommer hit är unga, och de blir sannerligen inte hjälpta av att det blir dyrare för arbetsgivare att anställa dem. Enligt skulle Socialdemokraternas höjning av arbetsgivaravgifterna för unga leda till att minst 19 000 jobb försvinner. Att inte S ser att det här är fel väg att gå är obegripligt. Avslutningsvis: Minoritetsregeringen lyfter i många sammanhang fram näringslivet och företagandets betydelse för . Men ändå vill ni höja skatterna för näringslivet med 25 miljarder, och ni drar i förslag efter förslag undan mattan för landets företagare. Detta är ett problem som ingen industrikansler i världen kan råda bot på. I detta anförande instämde (C) och (FP). 8 (V): När vi nu debatterar näringsutskottets betänkande NU10 om näringspolitik tänkte jag inleda med att säga hur överens vi är. Men inser jag att det är vi inte. Man målar upp ett scenario när det gäller hur vi använder skattepengar. Det finns givetvis en skillnad i vår politik här. Det märker man ju. Det handlar om vilka vi subventionerar med skattepengar. Man blandar in allt från , arbetstillfällen som man påstår har jättestor betydelse och som subventioneras med skattemedel, till vårdsektorn, där vi inte träffar rätt med pengarna. Men oavsett parti lyfter man näringspolitiken som något viktigt för landets tillväxt och för landsbygdens förmåga till utveckling och överlevnad. För ett dynamiskt näringsliv är en välfungerande kapitalförsörjning av avgörande betydelse. Dock är kapitalförsörjningen ofta ett stort problem för småföretagare, och då särskilt vid nystart av företag. Detta märks särskilt för företag som startas på landsbygden. De statliga finansieringsinsatserna bör vara marknadskompletterande och nå företag i tidiga skeden. Även om tanken är god är det tyvärr bara att konstatera, vilket också framkommit i granskning, att dessa insatser består av flera aktörer med delvis överlappande mandat och att kapitalet inte når företag i riktigt tidiga skeden. Detta har lett fram till att regeringen har aviserat en översyn av de statliga finansieringsinsatserna, vilket jag och välkomnar. är det min och mening att den problematik som företag möter skulle kunna lösas om alla resurser samlades i ett gemensamt bolag med uppgiften att stimulera kapitalförsörjningen i riktigt tidiga skeden. Det har lyft i en kommittémotion som sätter fokus på ett viktigt problem som många företag får erfara i de tidiga faserna av företagsstart. Näringspolitiken handlar bland annat om att ge driftiga människor förutsättningar och möjligheter att starta nya företag och expandera befintliga företag. Det handlar helt enkelt om rimliga förhållanden så att de kan överleva även vid konjunktursvängningar. Hur stor betydelse turismen har för hela landet har nämnts även i andra anföranden. Branschen har vuxit och fått allt större betydelse för både land och stad. Landsbygden erbjuder särskilt goda förutsättningar för ekoturism. Detta är positivt, och vi kan med glädje se att nya nischade satsningar inom ekoturismen, till exempel att bo på lantgård, är framgångsrika och gynnar landsbygden samt att kopplingen till lokalproducerad mat ofta ingår som en del av konceptet. ser givetvis turismen som en del av tillväxtbranscherna som kan bidra till utvecklingen i landsbygden och i fjällnära orter. Men för att denna bransch ska lyckas med att bli den motor som den skulle kunna bli behövs infrastruktursatsningar. Dit räknar jag givetvis allt som dagens befolkning räknar som infrastruktur: bredband, vägar, flygförbindelser och tåg. Branschen behöver också uppvärderas. Turistnäringen behöver uppvärderas som näringsgren, och ur ett regionalpolitiskt perspektiv behöver den få en uppgradering. Staten bör i samarbete med kommuner, föreningar och företag ta ett ökat ansvar för att locka besökare till hela . Regeringen bör därför lägga fram ett förslag till samverkansprogram för turistnäringen, så att den uppnår samma status som andra branscher. Vi har pratat om industrin i utskottet, och det har även kommit fram här hur viktig den är för . Det håller med om. Basindustrin är en stomme som ett exporterande land som måste värna. Att industrin är viktig för behöver väl ingen tveka om. Att skogen är en ekonomisk och ekologisk resurs som även bidrar till klimatnytta är lika självklart. Skogsindustrin spelar fortfarande en central roll för landets ekonomiska utveckling. Men här bör man titta på vad som håller på att hända. Nästan kan man läsa om neddragningar i massaindustrin och framför allt i pappersbruken. Arbetstillfällena blir färre i skogsnäringen som alla partier pratar om de gröna näringarna. Här bör regeringen verkligen visa handlingskraft och visa stöd för skogsnäringens potential när det gäller vidareförädlingens möjligheter, inte minst med tanke på fördelarna med träbyggen i bostadsbyggandet. Jag observerade en motion som var S-märkt, en enskild motion. I den lyftes viktiga aspekter upp som skulle kunna lyfta det fantastiska material som trä faktiskt är. Här skulle det behövas en strategisk samverkan mellan en bred grupp av aktörer inom träförädlingen och aktörer som vill utveckla industriellt bostadsbyggande av flerfamiljshus. Detta skulle verkligen driva på en utveckling av de gröna näringarna i de län där skogen finns men där det tyvärr saknas arbetstillfällen . Här finns verkligen möjligheterna för glesbygden att bidra till städernas och utveckling. Tänk er ett byggmaterial som binder koldioxid när det växer och som bidrar positivt till klimatomställningen. När det gäller bostäder har råvaran vuxit till sig när avskrivningen är fullbordad. Jag skulle kunna debattera länge om träets fördelar men stannar här och hoppas, herr ålderspresident, att de ledamöter som är valda för att se till bästa verkligen sätter sig in i ämnet och stöder den reservation som skulle innebära ett litet steg i rätt riktning. Med detta sagt yrkar jag bifall till reservation 1, under beslutspunkt 1, samt reservation 10, under beslutspunkt 8. 9 (M) replik: är ett väldigt exportberoende land. Ungefär hälften av vår ekonomi är kopplad till import och export. Det vanliga för många svenska företag är att den inhemska marknaden inte räcker till för de produkter eller tjänster de erbjuder till kunder. Då går de till andra marknader i vårt närområde eller längre bort. Handelspolitiken är naturligtvis utomordentligt viktig för både de stora företag vi har och de företag vi hoppas ska kunna växa till. har vi en regering som har haft en ganska valhänt hantering av den så kallade Saudifrågan. De har kommit till en diplomatisk kris med hela , med eventuella effekter som kommer med det. I anslutning till detta sa partiordföranden för , , på Twitter: ”Fin seger med det uppsagda . stoppar vi TTIP också när vi ändå är igång.” TTIP är, ska vi säga för protokollet, diskussionen om ett frihandelsavtal mellan och . Då vill jag, herr ålderspresident, fråga om det är uppfattning att och inte ska ha något frihandelsavtal med . Vilka effekter tror i så fall att avsaknaden av ett sådant handelsavtal skulle få för svenska företag och svenska jobb? 10 (V) replik: Tack, , för frågan och dina observationer! Nej, jag tycker att det vore synd om vi inte skulle ha ett handelsavtal med något av länderna – vi kan ta och . Däremot har det stor betydelse hur handelsavtalet ser ut. Då pratar jag lite grann om investerarskyddet. Men handelsavtalet som sådant är vi inte emot. Det är klart att vi inte kan isolera oss. Vi vet att vi exporterar till många länder som är utanför . Det gäller skogsindustrin, till exempel. Jag tycker alltså att det ska vara ett handelsavtal. Men vi har, helt enkelt, synpunkter på hur innehållet ser ut. Den andra frågan var: Hur skulle det se ut utan ett handelsavtal? Jag tror att det skulle vara synd att inte ha ett handelsavtal. 11 (M) replik: Jag tror att gränsen på Twitter ligger vid 140 tecken, vilket gör att man inte får med hela partiprogrammet där. Men uttalande ”stoppar vi TTIP också när vi ändå är igång.” väcker en hel del frågor hos mig som läsare. Jag kommer tillbaka till att är ett väldigt exportberoende land. Det är viktigt för , , SKF och hundratals, kanske tusentals, andra svenska företag att de kan exportera produkter och tjänster till andra länder. Vi kan se att den amerikanska kontinenten, , är otroligt viktig för många svenska företag. Många av oss har en förhoppning om att vi ska kunna få ett viktigt handelsavtal på plats. Det kan påverka inte bara tullnivåer. Även standarder på produkter kan ändras, vilket kan underlätta för företag. säger : Jo, men vi kanske är lite mer positiva till att ett avtal ska finnas. säger tydligt: ska vi stoppa det här avtalet. Är uppfattningen då att man ska ha ett handelsavtal med ? Eller är uppfattningen från att man inte ska ha ett handelsavtal? Jag förstår att man kan ha synpunkter i detalj. Men uttalande, åtminstone på Twitter, lät i alla fall som att den principiella uppfattningen från är: Man ska inte ha ett handelsavtal mellan och . Det väcker en hel del oro. 12 (V) replik: Som jag sa är handelsavtalet inte bra som det ser ut nu när det ligger på bordet. Det finns nämligen incitament som gör att stater är överordnade beslut som tas på nivåer där politiken bestämmer. Det är vi emot. Som det ser ut är det alltså inte bra, men vi är som sagt positiva till handelsavtal. Vi vet att vi kommer att ha handel med många länder, inte bara utan säkert även många andra länder. Som handelsavtalet ser ut finns det dåliga saker i det som vi är emot, men vi förstår att handelsavtal alltid kommer att finnas. Vi hoppas att vi får ett annorlunda handelsavtal som TTIP. 13 (C) replik: utger sig för att vara ett feministiskt parti. Därför känns det väldigt märkligt att ni tillsammans med Socialdemokraterna och ger er på både RUT-branschen och välfärdsföretagarna. Det är branscher som domineras av kvinnor när det gäller både företagandet och de anställda. Min fråga till är om det är feministiskt och företagsvänligt att kapa mindre företag som ägs av kvinnor och har många kvinnor anställda vid fotknölarna. 14 (V) replik: Jag tackar för frågan. Kvinnorna får starta vilka företag de vill. De får utföra tjänster åt vem de vill, oavsett om det är någon med låg inkomst eller någon med hög inkomst. Men när vi sätter in statliga skattepengar som skulle kunna användas på ett bättre sätt för vår välfärd och till våra gemensamma resurser, som vi vill ha i mycket annat, tycker vi att vi träffar fel med pengarna. Jag är inte emot att någon startar ett företag, men när det handlar om att de mest välbärgade kan köpa tjänsterna – oavsett om det är en kvinna eller en man som har företaget – tycker vi att skattepengarna inte träffar rätt. När du blandar in att vi skulle vara emot kvinnligt företagande tycker jag att du hamnar fel, . Det handlar inte om det, utan vi tycker att skattepengarna används på fel sätt. 15 (C) replik: Jag tackar för svaret. har visat att till exempel RUT-avdraget i slutändan innebär ett plus för statskassan. Det kostar alltså ingenting för landet att ha RUT-tjänsterna, för det har gett så många nya jobb – för många nysvenskar, för ungdomar och för många människor som har stått långt ifrån arbetsmarknaden. Min fråga är varför det är okej för byggföretag och lokalvård att göra vinster på skattebetalarnas pengar men inte okej för företag i kvinnodominerade branscher, som till exempel välfärdsföretag vars brukare – dem det berör – är nöjda. Det är för mig helt obegripligt. Är inte det viktigaste att kvaliteten är god och att brukarna är nöjda? Varför jagar man vinster i kvinnodominerade branscher men inte i mansdominerade branscher? Vem av er har till exempel sagt att det är fult för byggföretag som går in och jobbar åt kommunen att tjäna pengar, ? 16 (V) replik: Först och främst tycker jag att det är synd om inte kan se att det är en skillnad mellan att sätta in vinsterna hos en som bygger och att sätta in dem hos en som sköter åldringar eller har en skola med skattefinansierade pengar. Vi vill att pengarna ska hamna där vi säger, det vill säga för att vårda gamla eller utbilda unga. Om du inte ser skillnad på de två branscherna tycker jag att det är synd, . Det finns nämligen en väsentlig skillnad i att företaget gör vinst när vi sätter ut ett bygge på anbud. När vi sätter in pengar för att vårda gamla tycker vi att pengarna ska hamna där. Jag tycker att det är synd om du inte ser skillnaden. 17 (FP): Herr ålderspresident och ärade ledamöter! Det här handlar om företagen och företagandets framtid i . De beslut vi fattar i kammaren påverkar människor av kött och blod i vårt land, från företagaren som tack vare Alliansens regelförenklingar har kunnat expandera sitt företag till den anställde som fått ny framtidstro genom en anställning på just det företaget. Vi står nu inför ett skifte där vänstermajoriteten i gör sitt bästa för att stoppa den här utvecklingen, vilket är just vad vårt land inte behöver. Som man sår får man skörda. Alliansregeringen gav en näringsrik jordmån. I den grodde framtidstro och tillväxt skapad i ett näringsklimat med mindre krångel, sänkta arbetsgivaravgifter för ungdomar och sänkta skatter på jobb. Det spirande livet omhuldades av företagsfrämjande insatser som ökade stödet just till dem som arbetade för att främja entreprenörskapet. Med osäkerhetsregeringens politik riskerar vi nu en annan typ av utsäde – salt och draksådd där plogen dragit fram. Jag tänker inte stillasittande se på när och alliansregeringens reformer dras tillbaka. Som jobbskapande företagare vet jag hur mycket reformerna har betytt för mig själv och för mina gelikar. Jag är ett resultat av den politik som fördes fram, och jag kommer att stå upp för att försvara den. och våra kolleger i Alliansen är tydliga i våra gemensamma motioner. Vi vill förkorta tiden det tar att starta företag, och vi vill inte att man ska stänga den dörr vi har initierat som En dörr in. Vi har även aviserat mindre byråkrati, kortare handläggningstider och mycket mer. Mot oss står osäkerhetsregeringens handfallenhet och plakatpolitik, som stjälper i stället för hjälper företagen. På plakatpolitikens skyltar har vi kunnat läsa om industrikansler, innovationskatapulter och innovationsråd – som man har ropat efter stoppultimatum gällande vitala infrastrukturer och energipolitiken innan man över huvud taget har gjort konsekvensanalyser. Det må vara stora ord som är riktade mot stora företag, men man glömmer de små företag som påverkas av dessa ord. Jag, och Alliansen tänker inte glömma de små företagen. Vi vet att grunden för vår tillväxt står att finna i de små företagen och att alla stora företag var små. Vi vet också att den här näringsfientliga politiken märks tydligast i just dessa små företag. Jag säger det igen: Alla företag har en gång varit små. Det är således där våra företagsfrämjande insatser bör sättas in. Genom att främja entreprenörskap i skolan, högskolan och och genom Ung Företagsamhet och Drivhuset planterar vi livgivande drömmar som blommar ut i jobbskapande företag. Det spirar från till och från till . Givetvis ska vi göra allt för att stötta arbetet så mycket vi bara kan, från UF-läraren som är en hjälte till varje UF-företag som är en inspirationskälla för sina gelikar. Med vår motion ger vi entreprenörer möjligheten att drömma lite, lite större. Jag vill ta tillfället i akt att vid sidan av Drivhuset och Ung Företagsamhet lyfta fram IFS goda arbete. har IFS arbetat för att främja invandrares företagande, och har 20 000 nya företag kommit till just genom denna stiftelse. hotas den dock av budgetnedskärningar på på grund av en dålig hantering av , vilket vi tillsammans får återkomma till i kommande regleringsbrev. Det är intellektuella resurser som finns hos våra nysvenskar och som omgående behöver understödjas i entreprenörskap och transnationell handel. Det är bråttom. har sedan dagar arbetat under parollen fri ekonomi och socialt ansvar. Tillsammans med våra allianskolleger har vi tagit ansvar just för en näringsrik näringslivspolitik för landets företagare. Det kommer vi att fortsätta göra. Osäkerhetsregeringen kan fortsätta sin politik, som endast lett till ökade kostnader för de jobbskapande företagarna – eller så skulle man kunna lämna över till oss i Alliansen att sköta näringslivspolitiken. För oss är det nämligen ingen läpparnas bekännelse. Vi brinner för en näringslivspolitik värdig namnet, skapad av företagare som jag själv och till nytta för landets alla företag. Jag yrkar bifall till reservationerna 2, 5 och 8. I detta anförande instämde (M) och (C). 18 (KD): Jag kan inte låta bli att säga att är det min talman. Det känns bra. är sig inte riktigt likt. Det hände många saker med alliansregeringen vid makten som ändrade människors synsätt och deras sätt att tänka och vara. Det är så politiken ska fungera när det är som mest positivt. Vi får människor att blomma upp, komma till sin rätt och hitta möjligheter att starta och driva företag och att göra ett jobb som de har längtat efter att få göra. För min del handlar det jättemycket om etableringsfriheten i välfärden. Hur många kvinnor är det inte som jobbat som biträden, sjuksköterskor och undersköterskor och vetat bättre hur jobbet ska göras men inte haft möjlighet i en stelbent organisation att göra något åt det? Tänk att då få möjligheten att starta ett företag som man får driva efter eget huvud. Att sedan se att människor mår bättre måste vara något av den största tillfredsställelse man kan få som företagare. Därför är det anmärkningsvärt att regeringen och inte vill fortsätta på den inslagna vägen och se att det faktiskt fungerar. Jag är också förvånad över att man hänger upp sig på vilken associationsform ett företag har. Ska inte alla former få finnas och driva företag i omsorgssektorn? Det finns tre branschorganisationer för vårdföretag. Det är Vårdföretagarna, . Dessa organisationers gemensamma syfte är att erbjuda vård och omsorg på olika fronter för den enskildes bästa. Av ungefär 11 000 företag inom denna nisch är 10 500 riktigt små företag som drivs av engagerade människor som inte i första hand tänker att de ska tjäna pengar på det offentliga. De flesta av företagen drivs med offentliga medel på uppdrag av det offentliga. Dessa företagare drivs av en önskan att göra ett bra jobb för dem de jobbar med. Denna bransch sysselsätter nästan lika många som besöksnäringen. 160 000 personer har sitt jobb i dessa företag. Det är något vi måste värna. Som en av mina kolleger nämnde tidigare kan vi tala massor om behovet av innovationsråd, industrikansler och vad det nu kan heta. Men det är bara kosmetiska råd för hur man ska komma framåt. Vad ska ett innovationsråd uppfinna om man har tänkt sig att ta bort fungerande branscher? Vad är det för ytterligare innovationer som ska komma och inom vilka branscher? Hur ska man komma framåt när man inte tänker låta fungerande branscher fortsätta? Antalet företag kommer ju att minska som en effekt av de åtgärder som regeringen föreslår. Jag är helt förstummad över och inställning till . och jag har tidigare diskuterat inställningen att det bara är rika människor som kan köpa dessa tjänster. Min mamma är . Hon har sagt till mig att jag måste jobba för att RUT-avdraget ska finnas kvar. Man kan lugnt säga att hon i övrigt inte är särskilt politiskt engagerad.