prot · H20983 · 2015-04-09 00:00:00 — Jag instämmer i den kritik som och framför allt har riktat mot sittande regering för avsaknaden av förslag. Det förslag som kom gällde det fria vårdvalet, och det lade en blöt filt på utvecklingen i primärvården som är så viktig. De som har startat egna vårdcentraler samordnar resurserna på ett effektivt sätt. Det är ju en akilleshäl i svensk hälso- och sjukvård att det är så dålig samordning på många håll av de insatser som görs för patienterna. Det är inte skattehöjningar vi behöver. Det vi behöver är att skattemedlen inom hälso- och sjukvården används på ett effektivt sätt. Politiker höjer skatter därför att någonting är galet, men de tittar inte på hur de kan göra något åt orsakerna till att pengarna inte används effektivt. Vi i står naturligtvis bakom hälso- och sjukvårdslagen och den solidariska finansieringen, så det ska jag inte fördjupa mig i under den korta tid som vi har för debatten. Jag tänker mera sikta in mig på några av de motioner som vi har väckt och som behandlar delar av det glömda – det som borde få sina behov tillgodosedda fullt ut men som inte får det . Det finns personer med sällsynta diagnoser. Kunskaperna om dessa diagnoser är bristfälliga ute i vården. Jag inser att det inte är så lätt att kunna tillräckligt mycket om alla dessa några hundra sällsynta diagnoser. Om något ute i vården är oförklarligt bör man misstänka att det kan vara fråga om en sällsynt diagnos för vilken specialister kan erbjuda vård och hjälp. har ansvar för att lämna förslag om samordning och andra insatser för att dessa patienter inte ska ramla mellan stolarna. Förslaget ska komma 2017, så vi får avvakta det. När det gäller de för tidigt födda barnen är vi fantastiskt bra på neonatalvård i . Men sedan då? Här är det verkligen tal om bristande samordning av insatser för de barn som har bestående skador efter sin för tidiga födsel. Föräldrarna får ofta en väldigt tung administration för att allt ska fungera. Sedan motionen väcktes har kommit med en vägledning. Vi får nu avvakta och se vilken effekt vägledningen har. Syftet är ju att just samordna insatserna på ett bra sätt. Vi har varit inne på att hälso- och sjukvårdens bas är primärvården. I fortsättningen ska mer och mer skötas i öppen vård, dels för att vi kan göra det med all teknik som har utvecklats, dels för att det är bättre för patienterna att inte behöva sitta på mottagningar och byta infektioner. Där har vi mycket att lära av den glesbygdsmedicin som har utvecklats i och i . I glesbygdskommuner har nöden tvingat fram denna utveckling för att man inte har kunnat sköta hälso- och sjukvården på ett bra sätt med mindre än att man har varit snabb på att ta till sig ny teknik. Vi menar att det arbetssättet ska spridas över landet till skärgårdar och så vidare. Jag tror också att det arbetssättet är fullt användbart och bra i tätort. Det är därför som vi vill att man ska satsa på ett center för glesbygdsmedicin och knyta det till universitet. Jag kan se framför mig att universiteten i , och samarbetar i om detta. Sedan har jag en speciell motion, och det var med anledning av den som jag yrkade bifall till reservation 32. Den handlar om surrogatmoderskap. Här finns det myter och också en kränkande syn på de kvinnor som ställer upp för att ge liv åt ett barn till ett par som längtar efter att bli föräldrar. Man har talat om att detta är prostitution och att det är tunnor som går omkring med dessa barn och sedan talar man också om surrogatbarn, något som jag tycker är väldigt stötande. Barn är barn. Jag har sagt här i kammaren att surrogat för mig är någonting som är sekunda. Jag är född före , och surrogatkaffe och annat var ju sekunda varor som skulle ersätta originalvaran. Jag vill egentligen byta ordet surrogatmoderskap mot värdmoderskap, men det går inte, säger språkmänniskorna. Och man får ju välja sina krig. Surrogacy används internationellt, och det har inte den negativa klang som surrogat har i . Jag vill gärna läsa upp det som i sin partimotion om hbtq-frågor skriver: Vi anser att om det kan skapas nya former för barn att komma till världen under former som är trygga för både barnet och surrogatmamman ska det välkomnas. De forskningsstudier som gjorts pekar på att detta är möjligt. I svensk lagstiftning bör det till exempel finnas tydliga regler om att både föräldrarnas och surrogatmammans situation ska utredas. Utredningen bör klart visa att surrogatmamman inte tar på sig uppdraget av ekonomiska skäl. Det är också viktigt med rådgivning och stöd under hela processen. Det är också viktigt att barns rätt till sina föräldrar och föräldrars skyldigheter för planerade barn tydliggörs. Det är vad vi säger i den här frågan som ju utreds. Som jag har förstått det har utredningstiden förlängts, och det tycker jag är bra. Den här utredningen behöver all den tid som behövs för att ta in kunskap från andra delar av världen där det finns en lång erfarenhet av surrogatmoderskap. Beträffande sänkning av åldersgränsen för juridiskt kön finns det nu en utredning överlämnad som bereds i . Jag hoppas att den beredningen inte tar . Det finns andra utredningar som är i princip färdiga, till exempel den om insemination av ensamstående. Lagförslaget är klart, men det har gått efter riksdagsbeslutet om att ensamstående kvinnor ska ha möjlighet till assisterad befruktning. Vi skrev då att det skulle ske skyndsamt att ta fram lagförslaget. Här är alliansregeringen medskyldig, men eftersom lagförslaget nu är klart kan man förvänta sig att regeringen också lägger fram det på bord. Det finns en majoritet i för det förslaget. 95 (V) replik: Jag begärde replik bara för att kunna yrka bifall till mina motioner. Jag är ledsen, , men det var enda sättet. Jag yrkar bifall till reservation 2 och reservation 18. Det var detta jag ville säga. (: Jag blir nästan lite besviken över att inte skattefrågan kom upp.) 96 (S): Hälso- och sjukvårdsfrågorna är ett område som väcker stort engagemang. Det märks inte minst här. De 220 motionerna, som inledde med att tala om, handlar om allt från enskilda diagnosers behandling till hur system, strukturer och kontroll ska förbättras och utvecklas. Med hjärtat kan jag känna att många motioner är behjärtansvärda, men man kan som ni vet inte prioritera att göra allt som man vill alla gånger. Som ny i socialutskottet har jag roat mig lite med att läsa ur tidigare debatter på hälso- och sjukvårdsområdet. Jag tycker att det finns en hel del som känns glädjande, till exempel att vi alla brinner för att utveckla kvaliteten, förbättra och skapa större nytta för våra medborgare, även om vi i vissa delar vill ta lite olika vägar mot målen. Jag tänkte i mitt anförande ta upp några delar där jag hoppas att vi ska komma framåt för att göra en bra hälso- och sjukvård ännu bättre till gagn för våra medborgare. Hälsan i är för många av oss mycket god. Tyvärr visar det sig dock att skillnaderna i hälsa har ökat , det vill säga att hälsoklyftan växer. Hälsa påverkas självklart av många olika faktorer som inte är direkt kopplade till sjukvården. Jag är dock övertygad om att om vi ska uppnå det mål som regeringen satt upp för jämlik hälsa, som bland annat diskuterade, måste vi ha en hälso- och sjukvård av hög kvalitet, med hög grad av jämlikhet och hög tillgänglighet, liksom att man arbetar hälsofrämjande. I regeringsförklaringen satte man upp ett mycket högt mål om att de påverkbara hälsoklyftorna ska slutas på en generation. Det är inte okej att dessa klyftor ökar i , att skillnad i förväntad livslängd avgörs av utbildningsnivå, att kvinnor får vård som inte är anpassad för dem eller att föräldrars socioekonomiska status ska kunna påverka ett barns framtida hälsa och livskvalitet. Det är ett ambitiöst mål. Att klara det på en generation kommer att kräva insatser inom många politikområden, för varken hälso- och sjukvården eller det traditionella folkhälsoarbetet kommer att klara detta alldeles själva. Därför har vi beslutat att tillsätta en kommission för jämlik hälsa . Detta arbete kommer att vara avgörande för om vi ska hitta strategier för att på allvar minska skillnaderna i hälsa. Jag hoppas att det kommer att finnas en bred samsyn i utskottet om vikten av detta. Detta är ett problemområde som de flesta av oss ser det som angeläget att komma vidare med. För mig är jämlikhet ett väldigt centralt begrepp när det gäller hälso- och sjukvård. Vad menar man då med det? Menar vi att allt måste vara likadant? Nej, det måste det inte, snarare tvärtom. Det handlar om att alla ska ha samma förutsättningar för ett gott liv, hälsa och vid behov sjukvård oavsett bakgrund, kön, bostadsort, yrke, ekonomi och alla andra faktorer som skiljer oss åt. Jag är övertygad om att hälso- och sjukvården har en avgörande betydelse om vi ska kunna uppnå denna målsättning. Vårdcentraler, familjeläkarmottagningar och hälsocentraler ska vara grunden i hälso- och sjukvårdssystemet. Här finns möjligheten att arbeta hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande, men också att arbeta aktivt med kroniska sjukdomar för att man trots sjukdom ska kunna bibehålla en så god hälsa och en hög livskvalitet . En utmaning som jag ser som mycket angelägen är att göra patienterna mer delaktiga i sin vård. På det här området har vi mycket kvar att utveckla. kunde vi ta del av en internationell studie av hur patienter i olika länder upplevde kontakterna med vården. Vi tycker ju ofta att vi i är bäst, men av den här studien framgick att patienterna i i lägre grad än patienter i andra länder bedömde att vårdinsatserna var koordinerade och samordnade. Det handlade inte minst om samarbetet mellan specialistvård och primärvård. Man saknade också information som gjorde det möjligt att själv ta beslut om sin vård och hälsa. Det är viktigt att patienter har förutsättningar för att själva kunna följa och hantera sin sjukdom, och det här är en utmaning som svensk hälso- och sjukvård måste tackla. Den psykiska ohälsan är bekymmersam. Den ökar i nästan alla åldersgrupper. Den största ökningen tycks finnas bland unga och i synnerhet unga kvinnor. Även statistik över sjukhusinläggningar och dödlighet talar för en försämring av ungas psykiska hälsa. Vi vet också att många av dessa patienter söker sig till primärvården och att man ibland har svårt att möta deras behov av psykologisk behandling. Visionen för primärvården om en helhetssyn på patienten behöver genomsyra hela hälso- och sjukvårdssystemet. kommer regeringen att se över inriktningen för den statliga psykiatrisatsningen. Insatserna kan, något förenklat, delas in i tre olika områden: förebyggande insatser, tidiga insatser och de insatser som görs av den specialiserade psykiatrin. Alla dessa tre delar måste fungera om vi ska kunna bekämpa den psykiska ohälsan. Om vi inte har ett tillräckligt bara förebyggande arbete och tillräckligt bra tidiga insatser blir det väldigt svårt att få resurserna inom den specialiserade psykiatrin att räcka till. De som kan hjälpas tidigt måste hjälpas . Det är viktigt för att förebygga onödigt lidande och i förlängningen kanske mer omfattande psykiska besvär och sjukskrivningar. Därför kommer det förebyggande arbetet och de tidiga insatserna att vara i fokus vid denna översyn. De personer som lider av psykisk ohälsa är sällan de som står på barrikaderna, demonstrerar och skriker efter mer resurser. Därför är det ett stort ansvar för oss som politiker att se den här gruppen, hjälpa till att identifiera problem som finns och komma med konstruktiva lösningar och förbättringsåtgärder. En annan stor utmaning vi har är patienter med kroniska sjukdomar. WHO förutspår att antalet personer med kroniska sjukdomar kommer att öka markant . I förväntas närmare halva befolkningen ha minst en kronisk sjukdom, och av vårdens kostnader kan knytas till detta. Det finns mycket som talar för att denna utveckling går att bryta. Många sjukdomar kan förebyggas och behandlas. Som exempel anger WHO att av alla hjärt- och kärlsjukdomar samt av all cancer kan förebyggas med hälsosammare levnadsvanor. För den som redan fått en kronisk sjukdom kan komplikationer minskas och hälsan förbättras med hjälp av kunskap och förebyggande insatser. Här är det viktigt att patienten möts utifrån sina individuella behov. beslutade om en särskild satsning på kroniska sjukdomar där tre utvecklingsområden lyftes fram. Det handlar om prevention och tidig upptäckt, patientcentrerad vård och kunskapsbaserad vård. Det arbetet måste vi fortsätta att utveckla. Kvaliteten i hälso- och sjukvården är angelägen för oss alla. Därför vill jag säga några ord om var jag anser att kvaliteten uppstår. Någon har redan varit inne på detta i tidigare anföranden här. Det är ju i mötet mellan patient och personal som det bestäms om man upplever en god kvalitet eller inte – att personalen har rätt och tillräcklig kompetens och förmåga att möta patienten på dennes villkor och utifrån hans eller hennes förutsättningar. Personalen måste också ha möjlighet att utföra sitt arbete på bästa tänkbara sätt utifrån kompetens, erfarenhet och eget omdöme. Alla organisatoriska förutsättningar och stödstrukturer måste ha som mål att underlätta för personalen att utföra sitt arbete. Likaså behövs förutsättningar för att arbeta med förbättringsarbete. Mycket av detta klarar inte vi politiker av att göra, utan det behöver ske ute i personalgrupperna och bland dem som har kompetensen där. I den budget som regeringen presenterade fanns en professionsmiljard. Den var avsedd att främja initiativ som minskar personalens administrativa börda och att skapa bättre förutsättningar för personalen att ägna mer tid åt patienterna för att utveckla vården. Att vi har tillräckligt med kompetent personal är en nödvändighet. Vi behöver se till att kompetens används på rätt sätt samt bredda rekryteringsbaser och låta fler jobba mer. Slutligen, herr talman, skulle jag vilja sammanfatta något av det som den rödgröna regeringen har prioriterat när det gäller hälso- och sjukvården. Det gäller den jämlika hälsan; där har man tillsatt en kommission. Det gäller cancervården, den nationella överenskommelsen 2015–2018 om kortare väntetider och minskade regionala skillnader och att det även fortsättningsvis ska finnas uppgörelser mellan staten och SKL, möjligen med mindre men tydligare styrning. Vi har också talat om professionsmiljarden. Vad gäller kompetensförsörjningen anser vi att det behövs en nationell delegation som jobbar med den frågan. Vidare behöver vi analysera om det är möjligt att använda professionernas resurser på ett mer ändamålsenligt sätt, och vi har även med vinstutredningen. Det satsas också på förlossningsvård, kvinnors hälsa och gratis medicin till barn. Det var några områden som jag ville lyfta fram. Med det vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 97 (C) replik: När sjukvårdsministern liksom socialutskottets vice ordförande var nytillträdda och fick frågan vad de ville åtgärda i den svenska sjukvården pekade båda på att det stora problemet var att det fanns privata företag i den här sektorn och att de dessutom gick med vinst. Därför gläder det mig att i sitt anförande pekar på en lång rad andra spännande utmaningar som svensk hälso- och sjukvård har. Jag ser fram emot att regeringen börjar leverera också på de punkterna. Tyvärr har det ännu inte skett. Det sjukvårdsministern är helt fokuserad på är, som han sagt, att vinster i välfärden ska bort. Jag tänker inte ta upp att det fria vårdvalet ska avskaffas. Det är rent provocerande att ministern, trots att kammaren beslutat att vi inte vill ha några fler förslag om att avskaffa det fria vårdvalet, ändå återkommer med det i form av en utredning. I stället tänkte jag ta upp ministerns senaste utspel, nämligen att det nu ska förberedas en lag, den gamla stopplagen , som förbjuder landsting att lägga ut akutsjukhus, eller delar av akutsjukhus, på entreprenad. Det kommer att slå stenhårt mot exempelvis , som jag beskrev tidigare, eller mot dialysavdelningen på . Jag vill därför fråga : Varför ska det vara förbjudet i ett läge när man har hög kvalitet, kan visa på nöjd personal och dessutom nöjda patienter? Varför ska det då förbjudas? Vad har partikamraterna i gjort för fel när de valt att lägga ut på entreprenad eller på där de valt att lägga ut dialysavdelningen på entreprenad till ett privat företag? Dessutom vill jag gärna höra åsikt om det senaste och mest absurda från hennes eget läns landsting. Där väljer hennes partivänner , sannolikt helt i strid med svensk lag, att begränsa privata företags möjligheter att vid en upphandling redovisa vinst. 98 (S) replik: Tack för frågorna, ! När det gäller vårdval tänker jag att jag hemma har möjlighet att välja vårdcentralen Ankaret eller jag kan välja eller om jag gillar doktor kan jag åka till och välja den vårdcentralen. Det tycker jag är bra. Ingen av dessa vårdcentraler är privat driven, men jag har ändå mitt fria vårdval. Jag tycker att ni förvillar begreppen lite grann, för valet av vårdcentral har ingenting att göra med driftsform. Jag har inget emot att privata vårdföretag driver en verksamhet så länge de inte gör det på bekostnad av kvalitet, till exempel genom att ha lägre bemanning. Ni förvillar begreppen kring vårdval och privat företagande. Man kan ha möjlighet att välja även inom den offentligt drivna sjukvården. Sedan finns det platser där det bara finns privata alternativ, men också där har man ett val. Man väljer mellan olika vårdcentraler som är privatdrivna. Valfriheten har jag verkligen ingenting emot. När det gäller att sälja ut våra universitetssjukhus tror jag helt enkelt inte att det är en bra lösning. Jag tror att det finns en strategisk vinst i att vi har dem kvar i offentlig ägo. Under den senaste mandatperioden visade det sig att det inte alltid var särskilt lyckosamt att sälja ut offentlig verksamhet. Jag vet inte om tycker att alla utförsäljningar varit helt lyckade. Jag tycker inte det. 99 (C) replik: Det är intressant att lyssna på , för hon gör ett avsteg från den princip som gäller från regeringens sida. Det hon nu sa var att om man inte gör avkall på kvalitet, nöjd personal, nöjda patienter då har hon inga problem med att vården drivs av ett privat företag som också ger vinst. Problemet är att på andra sidan vattnet, i , sitter en regering med en sjukvårdsminister som har sagt att det är just det som är problemet. När det gäller akutsjukhus, alltså inte bara universitetssjukhus, ska det inte vara tillåtet att lägga ut dem på entreprenad. Därför återkommer jag till min fråga: Har partivänner i tänkt fel när de valt att lägga ut på entreprenad, det vill säga det man kallar ”sålt ut”. De har fått ett av bästa småsjukhus, dessutom till en penning som är lägre än om hade drivit det. Min andra fråga gäller partikamrater i . Det handlar inte om att strunta i kvalitet, det handlar inte om att misshushålla med personal eftersom de privata vårdgivarna ofta har lättare att få personal, och det handlar heller inte om att patienterna uttryckt missnöje. Det handlar bara om att gå in och begränsa de privata vårdföretagens möjlighet att gå med vinst. För partikamrater där uppe tycks det vara ett större problem att de privata vårdgivarna, som levererar god kvalitet, nöjd personal och nöjda patienter, har svarta siffror än att de landstingsdrivna enheterna har röda siffror. Därför kvarstår mina frågor: Vad har de tänkt fel i när de lagt ut på entreprenad? Varför vill regering förbjuda det? 100 (S) replik: Jag får erkänna att när det gäller vad exakt som är beslutat i har jag inte hunnit sätta mig in i detaljerna, men rent principiellt vill jag säga så här: Jag tror att politikerna i både och är tillräckligt kompetenta för att fatta beslut om den vård som ska bedrivas i deras respektive landsting. Jag tror inte att de har behov av att vi i talar om för dem exakt hur vården ska bedrivas. Jag känner mig fullständigt trygg med att mina partikamrater i har fattat ett riktigt beslut. När det gäller figurerna på andra sidan vattnet, i , som talar om, har det gått han frågade statsminister om vinster och företagarnas möjligheter. Jag anser att fick ett mycket tydligt svar av statsministern, och det överensstämmer väl med det jag anförde i talarstolen. De som skrämmer upp välfärdsföretagarna är väl borgarna och , inte jag och Socialdemokraterna. 101 (FP) replik: Jag hörde tala mycket om jämlik vård. I vår lagstiftning sägs att vården ska ges på lika villkor, men hur ser det ut i verkligheten? Den fråga jag vill ta upp gäller direktiven till kommissionen. Jag har inte sett några direktiv. Ingår åldersdiskriminering som en fråga att belysa? Trots att vi enligt hälso- och sjukvårdslagen inte ska ta hänsyn till ålder utan till behov, och trots att vi har en lag mot åldersdiskriminering där det tydligt utsägs att åldersdiskriminering inte ska förekomma i hälso- och sjukvården, finns den ändå där. Låt oss ta mammografi som exempel. Där är det en övre åldersgräns . Man skyddar sig med att forskningen är evidensbaserad och så vidare. Men vi vet att bröstcancer inte har någon åldersgräns. Det blir vanligare och vanligare med åldern. Det andra vi vet är att det är lättare att läsa av resultatet av årsrika kvinnors mammografi eftersom deras bröst är tunnare. Det är ett exempel där man ligger kvar trots att detta skulle gagna årsrika kvinnors hälsa och även deras familjers väl och ve, eftersom det är kvinnor som betyder mycket för sina familjer. Det finns fler exempel. Bland annat tyckte att pensionerade män med prostatacancer inte var värda de nya cancerläkemedlen. Kommer ålderdiskrimineringsfrågan att tas upp i denna folkhälsokommission? 102 (S) replik: Låt mig inleda med att säga att jag uppskattar engagemang för de äldre i samhället på alla punkter där hon ger uttryck för det. Jag kan tyvärr inte svara på om begreppet åldersdiskriminering ingår, men jag skulle absolut inte ha något emot att det gör det. har helt rätt i det hon anför. Vi ska lika lite diskriminera någon på grund av ålder som på någon annan grund. Detta borde man definitivt titta på, för det är bra och rätt tänkt. 103 (FP) replik: Det är viktigt att vi uppmärksammar vården på hur den ser på årsrika människor. En del är nog omedvetet. På en akutmottagning fick årsrika personer vänta än yngre personer på att få sina frakturer åtgärdade. En del doktorer sa att de inte hade en aning om att det var så. Andra sa att det gick fortare att hjälpa de yngre och att de måste tömma mottagningen så fort som möjligt när det var trångt. Det är inte acceptabelt. Jag kan ge många fler exempel, men låt mig ställa en helt annan fråga. När kommer propositionen om assisterad befruktning för ensamstående kvinnor? Det är vi tog beslut i kammaren om att det skulle bli lag på det. 104 (S) replik: Jag tackar för frågorna. Jag har själv tillbringat inom äldrevården och har upplevt en del av det beskriver. Det är ytterst angeläget att vi jobbar vidare för att denna typ av diskriminering inte ska få förekomma. Jag hoppas att lagen om assisterad befruktning ska komma så fort som möjligt. Det är tråkigt att det har dröjt så . Hade det gått lite fortare hade den kanske kunnat komma . Men jag hoppas som sagt att den kommer . 105 (KD) replik: Som jag sa i mitt anförande är vår prioritering kvalitet och tillgänglighet i vården och en jämställd vård. Driftsformen är enbart ett medel för detta. Med anledning av hur Socialdemokraterna har hanterat denna fråga sedan de tog över makten vill jag ställa ett antal frågor till . Om patienterna inte får välja den vårdgivare de uppfattar ger dem god vård och inte heller får välja bort den vårdgivare som de uppfattar inte tar dem på allvar, inte ger dem rätt bemötande eller inte håller hög kvalitet på vården, på vilket sätt gör det vården bättre?