prot · H209109 · 2015-06-04 00:00:00 — Vi är ett starkt lokalt parti på många orter, och vi ser hur politikerna kämpar för att kunna erbjuda ett bra mottagande av de här grupperna. Men i kommunsektorn råder en stor frustration. Man tycker inte riktigt att man har verktygen för att hantera det här. presenterade vi en rapport med ganska många punkter, ett tjugotal punkter, på vad som skulle kunna göras för att förbättra detta. Låt mig nämna några exempel som vi lyfter i vårt arbete. Vi skulle vilja ge kommunerna långsiktiga och stabila förutsättningar och ekonomisk kompensation så att kommunerna kan erbjuda bra förutsättningar för de människor som kommer. Vi skulle vilja öka delaktigheten vid mottagandet av flyktingar genom tidig samverkan med . Vi skulle vilja införa en första-boende-garanti vid kommunmottagagandet. Det skulle underlätta för dessa människor att få en bostad. Vi skulle vilja jobba hårdare för att få människor i arbete. Det handlar om snabbare insatser för att de ska komma in i det svenska samhället, om att kombinera utbildningsinsatser med arbetsplatspraktik, om inventering och validering av kompetenser och utbildning när de anlänt, om metodiskt arbete för att komplettera deras utbildningar, om att kombinera sfi med språkinlärning kopplat till deras yrkeskunskaper och om att stimulera att inlärning av svenska sker i arbetslivet genom praktikplatser. Kan vi genomföra dessa förslag tror vi att vi får en jämnare fördelning av flyktingmottagningen över hela landet. Det ökar förutsättningarna för att vi ska klara att ta väl hand om dessa människor, som vi vill ska vara med och utveckla . Avslutningsvis vill jag upprepa min fråga till regeringspartierna: Hur ser er handlingsplan ut för att klara arbetskraftsförsörjningen i hela ? 11 (V): Med tanke på den självgodhet som utstrålades i det moderata inlägget i talarstolen blir man lite sugen på att spräcka en del bubblor. Jag kan upplysa om att skatteintäkterna per capita ökade . Under den borgerliga regeringen har de minskat . Antalet anställda, enligt den borgerliga regeringens egna siffror, i välfärden har minskat per 1 000 invånare . Skattesänkningarna var 27 gånger större än vad man lade på kommuners och landstings välfärdssektorer. Förutom att man valde att förstöra a‑kassan och tvingade människor som var sjuka ut i otrygghet valde man att inte höja underhållsstödet utan tvingade människor till socialkontoren och ålade på så vis också kommunerna ett ansvar som egentligen staten hade. Utvecklingen inom den kommunala sektorn 2014 Så kan man också beskriva den borgerliga regeringens politik. Jag har jobbat i välfärden själv. Jag träffar mina gamla arbetskamrater. Jag tror att de skulle ha en hel del att säga i den här debatten. Jag möter arbetskamrater i förskolan som säger: Vi har så många barn nu att vi inte ens hinner sätta våra småbarn på pottan. Man hinner alltså inte potträna ett- till tvååringar för att barngrupperna är så stora. Jag möter dem som jobbar på fritis som har 90 barn i grupperna. Jag möter dem som jobbar på fritis som har 21 barn per anställd. Jag möter dem som jobbar i äldreomsorgen, där jag själv har jobbat, som springer och springer och känner att de aldrig räcker till. Det finns de som verkligen sliter och släpar, de som bär samhället på sina axlar . De uttrycks som statistik i den skrivelse som vi nu debatterar. Men jag skulle vilja säga så här: Utan dem skulle samhället över huvud taget inte fungera, och vi kvinnor skulle inte kunna försörja oss själva. De tar nämligen hand om våra barn och ger dem den bästa pedagogiska utveckling de kan ge. De ger dem den omsorg de behöver och den kunskap de behöver i förskola, på fritis och i skola. De tar hand om mormor, mamma och farfar och hjälper dem till toaletten och med att klä på sig. De ser till att maten kommer på bordet, kaffet likaså. De ordnar städning, ger omsorg och skapar trygghet. De tar hand om oss när vi blir sjuka om vi måste ligga på sjukhus. De hjälper oss med hygien, omläggning, medicin, omtanke, lyft, vård och vad det nu kan vara. Vi är beroende av dem, och de ger oss av sin kunskap, sin erfarenhet, sin omsorg och sitt hjärta. Tyvärr visar inte deras arbetsvillkor och löner den uppskattning de borde ha. De har helt enkelt inte betalt utifrån det värde de levererar och det ansvar de tar. Jag kan ge ett exempel från senaste numret av , en utmärkt tidning som jag rekommenderar alla att läsa. skriver om det arbete hon utför som undersköterska i akutvården och vad det ansvaret innebär. Hon konstaterar att hon i yrket har en lön på . Hon anser inte att det är rimligt – det borde inte någon göra. Men tyvärr är det så det ser ut. Då ska vi också påminna oss om att den förra regeringen lade ned ungefär 100 miljarder på att pressa ned lönerna på arbetsmarknaden. gick ut och skällde på kommunpolitiker för att de hade för höga ingångslöner i välfärdsyrkena. och gick ut öppet och tävlade om att kräva lägre ingångslöner för undersköterskor. Jag tycker faktiskt att det rent ut sagt är skamligt, av flera anledningar. Ansvar borde spegla lön. Kvinnors arbete ska inte undervärderas. När det gäller arbeten som är centrala för vår gemensamma utveckling och som vi alla är beroende av är det inte arbetsvillkor som återspeglar det. Det är skamligt också för att de som går ut och kräver lägre löner inom välfärdssektorerna själva tjänar enorma belopp i jämförelse. Ta till exempel ! Hon krävde lägre löner för en undersköterska. En undersköterska skulle behöva på sig för att komma upp i månadsinkomst. En annan anledning till att det är skamligt är att jag skulle tro att ingen av dem som kräver lägre löner i de här sektorerna har jobbat där. Egentligen är det så skamligt att man inte finner ord för det. Utvecklingen inom den kommunala sektorn 2014 Det är inte heller rimligt att av de anställda i äldreomsorgen är deltidsanställda. I den skrivelse vi nu debatterar kan vi se att visstidsanställningarna har ökat medan de tillsvidareanställda har ökat . Det är inte rimligt att av de anställda i vård och omsorg är visstidsanställda inom kommunerna, och det är än mindre rimligt att av de anställda i de privata välfärdsbolagen i samma sektorer är visstidsanställda. av de timanställda saknar utbildning för det jobb de utför. Av de tillsvidareanställda är det som saknar utbildning. Det behövs helt enkelt en annan politisk inriktning. Det behövs en politik som innebär ökade resurser till välfärden för fler anställda och för bättre arbetsvillkor och kvalitet. Det krävs en lagstadgad rätt till heltidstjänster och att lagen ändras så att allmän visstid avskaffas. Det behövs en politik som ser till att de skattepengar vi alla är med och betalar går till de välfärdsverksamheter de är avsedda för och inte ned i riskkapitalisters privata fickor. Det behövs kommunpolitiker som tar sitt ansvar som arbetsgivare och som börjar avveckla de delade turerna, som avskaffar allmän visstid i lokala kollektivavtal, som inför rätt till heltid och som satsar på kompetensutveckling. Det går att förändra. I den budget som ligger på bord och som vi ska fatta beslut om kommer statsbidrag att öronmärkas för fler anställda i äldreomsorgen. Det är mycket välbehövligt, för det finns reformer som är mer centrala för kvinnors livsvillkor än andra. Den stora satsningen på 2 miljarder mer till fler anställda i äldreomsorgen, vilket motsvarar lönerna för ca 5 000 undersköterskor, är en sådan satsning för att öka kvaliteten. Det ger de anställda mer tid för de äldre, vilka oftast är kvinnor. Det är framför allt kvinnor som är beroende av hur väl utbyggd äldreomsorgen är. Det är vi som går ned i arbetstid – eller slutar jobba helt – för att ta hand om våra anhöriga när välfärden inte räcker till. Därför är det också helt avgörande för kvinnors rätt till en egen försörjning att äldreomsorgen fungerar, vilket också så påpassligt tog upp här i talarstolen. Det är också kvinnor som är i majoritet bland dem som jobbar i äldreomsorgen. De sliter och släpar och stressar allt vad de kan för att räcka till, men de har ändå svårt att hinna med. kan de äntligen få fler arbetskamrater och mindre stress. Arbetsmiljön förbättras, och det kan i sin tur innebära att fler söker sig till yrket, vilket ju är nödvändigt för att klara framtidens utmaningar, där inte minst andelen ökar kraftigt. Det behövs ca 200 000 fler anställda för att klara den utmaningen. Den satsningen är helt enkelt välinvesterade pengar. höjs också anslagen till förlossningsvården. Förskolan och fritis får pengar till att minska gruppstorlekarna. Det behövs verkligen. Vi kan se i skrivelsen att under den borgerliga regeringen har gruppstorlekarna ökat. Det är inte rimligt att man har 21,8 barn per årsarbetare på fritis. Även pengar för att minska klasstorlekarna i de yngre årskurserna finns med i budgeten. Utvecklingen inom den kommunala sektorn 2014 Landstingen kommer att få kompensation för att barn ska få gratis medicin och gratis glasögon. Det är inte rimligt att föräldrar tvingas välja mellan att betala astmamedicin eller elräkningen. har fått igenom dessa reformer, som ger barn gratis medicin och rätt till glasögon. Det är också en signal om vilket samhälle vi vill ha, för det ska inte vara tjockleken på föräldrarnas plånbok som avgör vilka förutsättningar våra barn får. Så byggs välfärden ut och omfattar fler områden, vilket i sig ger en bättre samhällsutveckling. I skrivelsen kan vi också se att gruppen ensamstående föräldrar som uppbär försörjningsstöd är stor. av dem tvingas gå till socialen. Men kommer underhållsstödet äntligen att höjas med , och det är verkligen behövligt. Underhållsstödet har höjts med , och kunde borgarna ha valt att göra den prioriteringen. Men så viktig är väl inte de ensamstående föräldrarnas ekonomi. Om man frågar folk vad de faktiskt tycker brukar de säga att vård, skola och omsorg är viktigast. Även jämställdhet brukar komma högt upp. När man går igenom forskning kan man se att jämlika samhällen mår bättre och utvecklas bättre och att samhällen med utbyggda välfärdssystem också har fler som står till arbetsmarknadens förfogande och vill bidra. vet vi att det finns stora revor i välfärden, att de anställda i välfärden är mer sjukskrivna än andra yrkeskategorier och att stressen och arbetsbelastningen är hög. Vi vet också att det är effektivare att pressa ned arbetslösheten med offentliga investeringar än med skattesänkningar. Allt detta talar för att det behövs mer resurser till välfärden, att de offentliga investeringarna behöver öka och likaså skatteintäkterna och att de med högre inkomster och kapital måste bidra mer än . Vi har inte råd att låta skattepengar avsedda för välfärden gå till aktieutdelningar i privata bolag. Pengarna behövs till bättre kvalitet och arbetsvillkor i välfärden. Det känns lite märkligt att behöva säga det, men mormors omsorg är långt mycket viktigare än riskkapitalbolagens vinster. Det är något jag tycker att borgerliga ledamöter och sverigedemokrater borde ta till sig. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 7 Förändrade villkor för affärsverkscheferna betänkande 2014/15:FiU31 Förändrade villkor för affärsverkscheferna (prop. 2014/15:78) Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 15.) § 8 Mot en ny europeisk grannskapspolitik Mot en ny europeisk grannskapspolitik Mot en ny europeisk grannskapspolitik ((2015) 6 final) 12 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation vad beträffar detta utlåtande. anser att EU ska eftersträva goda relationer och utvecklade handelsförbindelser med grannskapsländer. värnar vi varje lands suveränitet och territoriella integritet och anser att utformningen av EU:s politik gentemot grannskapet måste ha en bred förankring bland befolkningar och civilsamhällen både inom EU:s medlemsstater och i länderna i grannskapet. Vi anser att villkoren som EU ställer upp för att ingå ett associeringsavtal måste skärpas. Redan innan ett avtal ingås bör ett tredjeland uppvisa resultat när det gäller exempelvis korruptions- och brottsbekämpning, rättsstat, gränskontroller, säkerhet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna. Detta är en förutsättning för att ett fördjupat samarbete mellan EU och ett tredjeland i grannskapet ska vara långsiktigt hållbart. sas det från regeringens sida att dessa associeringsavtal inte är ett första steg till medlemskap. Förvisso var det redan då uppenbart att detta bara var rökridåer och att ett fullt medlemskap för de tre östliga partnerskapsländer som i första hand diskuteras i det här sammanhanget alltid varit på dagordningen. har detta nu ändrats, och det talas numera öppet om att dessa tre länder – , och – måste knytas närmare EU. Dessa länder är dock långt ifrån att uppfylla kraven för medlemskap. Förvisso verkar detta inte vara ett problem över huvud taget, då flera av de nuvarande medlemsstaterna frekvent bryter mot sina egna anslutningsfördrag utan att straffas för det på något sätt. Precis som och medlemskap har ökat kostnaden för de svenska skattebetalarna kommer även nya medlemsstater från det östliga partnerskapet och att göra detsamma. Dessa medlemsstaters oförmåga att ta hand om sina egna problem och i stället överföra dessa på till exempel det svenska samhället är känd för de flesta vid det här laget. Å andra sidan är inte bara de nya EU-länderna som har problem som bör lösas innan fler duperas in. Att till exempel , som en av EU:s tidigaste medlemmar, ligger på samma nivå som och i korruptionsindex visar att det finns mycket att göra även i de gamla medlemsstaterna innan nya kan accepteras. Stödpaket till länderna inom det östliga och det sydliga partnerskapet bör inte vara något som det fattas beslut om på EU-nivå, utan det borde vara något som respektive medlemsstat fattar beslut om själv. Anledningen till detta är den prekära situation som många medlemsstater befinner sig i ekonomiskt. Mot en ny europeisk grannskapspolitik Unionen för och EU bör inte fördjupa sitt samarbete ytterligare, och ska utträda ur det samarbetet. EU verkar likt det gamla ha ett behov av att växa sig större och större. Genom olika typer av avtal och nya medlemsländer knyter man nya folk och landområden till unionen, utan att respektive folk får säga sitt. Det kan vara så att EU måste växa för att existera, för så fort man slutar med det kommer de interna problemen att komma upp till ytan i ännu större skala än de redan gör . I denna expansion ligger även fröet till EU:s undergång som organisation. När det inte finns nya medlemsstater att använda som låglöneländer kommer industrierna att flytta långt bort från EU om den rådande ordningen får fortsätta. Likt , som slets sönder av interna maktkamper, korruption, nepotism, kulturella olikheter och havererad ekonomi, kommer också EU att förpassas till historien om den nuvarande utvecklingen får fortsätta. Till skillnad från , som lämnade ett kulturellt arv som skådats i mänsklighetens historia, kommer nog EU:s arv att lämna följande fråga: Hur kunde några få förstöra så mycket? 13 HANS (V): utlåtande berör EU:s grannskapspolitik, det vill säga unionens relationer till länderna både öster och söder om . utgångspunkt när det gäller EU:s relationer, precis som när det gäller relationer till omvärlden, är att de måste styras av arbetet för mänskliga rättigheter, frihet och demokrati – inte av snäva egenintressen. Utgångspunkten måste vara att försvara varje lands och varje folks rätt att självständigt göra sina politiska vägval. I det östra grannskapet ser vi hur ett flertal länder är satta under starkt tryck från ett som försöker begränsa ett flertal länders nationella självbestämmande. För oss är det viktigt att EU:s svar på agerande inte kan vara att bemöta det på samma sätt, att bemöta propaganda med propaganda eller påtryckningar med andra former av påtryckningar. Vårt svar måste vara att värna det fria ordet och den fria debatten, att värna det civila samhället, varje lands suveränitet och varje folks rätt till självbestämmande. I varje folks rätt till självbestämmande ligger också rätten att välja, om man så önskar, att gå med i Europeiska unionen. Därför är det självklart för , även om vi är ett EU-kritiskt parti, att värna medlemskapsperspektivet med länderna i det östra grannskapet. Vi måste också se att situationen gällande mänskliga rättigheter är allvarlig i det östra grannskapet men också att situationen skiljer sig tydligt mellan de olika länderna. Här måste vi, både och EU, vara tydliga och konsekventa oavsett om det handlar om attacker mot prideparader i , inskränkningar i det civila samhällets frihet i , lagar som begränsar yttrandefrihet och fri forskning i eller om det handlar om diktaturerna i och . I de delar som berör det östliga partnerskapet står i stort sett bakom utskottets utlåtande. Men vi har en rad frågor vi vill lyfta fram med anledning av det södra grannskapet, där vi ser tydliga behov av att driver på för att i grunden förändra EU:s grannskapspolitik. Mot en ny europeisk grannskapspolitik Den arabiska våren synliggjorde hur män och kvinnor i och delade våra drömmar om ett liv i frihet och ett liv där man får sina grundläggande mänskliga rättigheter respekterade. Det synliggjorde hur män och kvinnor i både och var beredda att med stort mod stå upp för sina mänskliga rättigheter. Men den arabiska våren synliggjorde också EU:s dubbelmoral i relationen till flera av regionens auktoritära regimer. Det politiska samarbetet med diktaturerna i , och var omfattande fram till den arabiska våren. I vissa fall fortsatte det till och med när människorna gick ut på gatorna och demonstrerade. I arbetet med att stänga EU:s gränser för flyktingar och asylsökande var flera av regionens auktoritära regimer nära lierade. Och när det kommer till frågor om handel och vapenexport var man beredd att blunda för brott mot och kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Efter den arabiska våren sa sig EU vilja göra ett omtag av den förda politiken, och frågor om mänskliga rättigheter stod högt upp på den politiska dagordningen. Tyvärr har vi inte sett någon verklig förändring av politiken i det södra grannskapet. När nya auktoritära regim dömer hundratals oppositionella till döden i massrättegångar är protesterna få och lågmälda. I förbindelserna med regionen prioriteras fortfarande handel och goda politiska relationer till regimerna framför en konsekvent kamp för de mänskliga rättigheterna. Och fortfarande ser man inga problem med att samarbeta med djupt auktoritära regimer och att sätta in militära medel för att försöka förhindra att människor uttrycker en av sina grundläggande mänskliga rättigheter, nämligen rätten att få söka asyl. Exemplen är många på hur den högstämda retoriken och den praktiska dagliga politiken skiljer sig åt. Jag skulle vilja lyfta upp två konkreta exempel. Trots mycket omfattande och pågående folkrättsbrott har EU ett mycket vittgående samarbete med inom en rad områden. EU ingick ett associeringsavtal med 1995. En central del av avtalet är omfattande handelslättnader för staten . Avtalet är tydligt villkorat med respekt för mänskliga rättigheter, demokratiska principer och folkrätten. Det är samma typ av villkor som finns i en lång rad andra associeringsavtal. Det finns flera exempel på att EU har valt att frysa eller till och med upphäva associeringsavtal på grund av brott mot de mänskliga rättigheterna. tycker att vi ska ha en måttstock när det gäller mänskliga rättigheter och folkrätt. Därför tycker vi att det är självklart att bör agera för att det nuvarande associeringsavtalet med fryses till dess respekterar folkrätten och häver ockupationen av , och östra . är stora delar av den tidigare spanska kolonin ockuperad av . Ockupationen har av den i fördömts och bedömts vara rättsvidrig. FN har tydligt sagt i resolution efter resolution att det västsahariska folket självt måste få avgöra sin framtid i en folkomröstning. Men varje försök att få till stånd en folkomröstning har stoppats av ockupationsmakten . Trots det förhandlar EU just nu med om ett deep and comprehensive free trade agreement. När avtalet är på plats kommer det att bli det mest omfattande handelsavtal som EU har med något land runt . EU har redan undertecknat avtal om handel med jordbruksprodukter och fiske med . Mot en ny europeisk grannskapspolitik anser att måste driva på i EU för att varje diskussion och förhandling om handelslättnader och fördjupat samarbete med villkoras med att respekterar folkrätten och genomför en folkomröstning i i enlighet med FN:s beslut. Låt mig sammanfatta. anser att det i ljuset av den arabiska våren fortfarande finns mycket stora behov av att i grunden reformera EU:s grannskapspolitik med och för att öka fokus på folkrätt, demokrati, jämställdhet och mänskliga rättigheter. Därför vill jag yrka bifall till reservation 2. 14 (SD) replik: När man lyssnar på kan man luras att tro på de utfästelser som han kommer med när det gäller att skulle vara ett EU-kritiskt parti. uppehöll sig vid påståendet att skulle vara ett EU-kritiskt parti under en stor del av sitt anförande. Tillåt mig ställa mig frågande till det påståendet. Vi har sett att inte alls har några problem med att alltmer makt flyttas över från parlamenten och de enskilda folken i unionen till och – till icke folkvalda byråkrater och pampar. Här har vi sällan hört opponera sig mot detta, till exempel när vi i varje fredagsmorgon, , lämnar över alltmer makt från till . Vi kan se i utlåtandet att varken eller har några problem med att de östliga partnerskapsländerna i förlängningen blir medlemsstater. Vad innebär det för den svenska välfärden, som och vanligtvis slår sig för bröstet för? Det kommer att innebära att medlemsavgift, som redan är skyhög, kommer att bli ännu högre. är största nettogivare i unionen. Om vi tillåter att de tillkommande medlemsstaterna, innan de kan uppfylla kriterierna, ingår som medlemsstater i unionen kommer det att innebära att vi kommer att skyffla i väg ännu mer skattemiljarder till unionen, till en icke-demokratisk koloss – som och hans parti inte har några problem med. Hur EU-kritiskt är parti? Hur definierar i det här sammanhanget? 15 HANS (V) replik: får ursäkta, men jag tar lätt på kritiken mot EU-politik från sida. och syn på EU har i grunden helt olika utgångspunkter. syn på EU grundar sig i en dunkel nationalism. Vår EU-kritik grundar sig snarare i vårt engagemang för solidaritet, för folkligt inflytande och för en stark svensk välfärd. Vi har aldrig varit ett parti som har kritiserat EU-samarbetet för att vi är emot samarbete. Det är snarare så att vi har kritiserat EU-samarbetet för att vi ser att det stänger för många dörrar i det internationella samarbetet. Vi vill ha ett som är en internationell aktör, både i och utanför . Mot en ny europeisk grannskapspolitik Det är lite talande, det som säger. talar gärna om folkligt inflytande och folkets självbestämmande. Men när det gäller människor som bor i , eller vill man att de människorna aldrig ska ha det självbestämmandet. Man tycker att det är sverigedemokrater i riksdag som ska avgöra vilka som ska eller inte ska kunna bli medlemmar i . För mig är det självklart att försvara varje folks rätt att göra sina egna val. På samma sätt som vi i genomförde en folkomröstning om EU tycker att jag att det är helt rimligt att befolkningen i , eller , den dag de länderna uppfyller kraven på demokrati och mänskliga rättigheter, på riktigt ska kunna utöva sitt nationella självbestämmande. Varför vill förvägra dessa folk denna möjlighet? är ett parti som har omsorgen om den svenska välfärden i centrum. Det är därför vi till skillnad från kämpar mot den girighet som har brett ut sig inom svensk välfärd – för att vi ska få mer resurser till äldreomsorg, skola och sjukvård. Jag har mycket svårt att se på vilket sätt vi räddar svensk välfärd genom att stänga dörren till , till , till . Det är inte så vi bygger en starkare välfärd i . 16 (SD) replik: