prot · H209116 · 2015-06-15 00:00:00 — Först är det diplomati, handel och samverkan i olika sammanhang, inte minst i EU, och naturligtvis FN. Vi har utvecklingsbistånd och vill jobba med problemlösning i fråga om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsväsen som fungerar. Vi har som en kraft i det sammanhanget, och vi har . Men i grunden är det så att vi bygger säkerhet också genom ekonomisk styrka, att vi har ett robust och säkert samhälle här hemma. hade vi ingen säkerhetspolitisk debatt, men 2015 har vi det, innan vi tar ett inriktningsbeslut kring försvarsfrågorna. Det är bra och välkommet. Försvarsberedningen, som är en del av vårt underlag, lämnade sitt betänkande Vägval i en globaliserad värld. Den pekade just på globaliseringen. Den pekade på religiösa, etniska och nationalistiska åsikter som skulle komma att stärkas, liksom sociala motsättningar, grundade på en ojämlik fördelning av resurser, som skulle kunna skapa osäkerhet. Den pratade om livsmedel, klimatet och migrationen, om resurskonkurrensen, om behovet av att öka livsmedelsförsörjningen , om energi som skulle behöva öka över lite . Den talade om flöden, handelsflöden och hot mot vår säkerhet till följd av detta. Men, herr talman, nämndes inte Isil med ett ord i betänkandet. Då syntes inte den utveckling som vi har följt i och . Då skrev man också om vår kontinent: ”som upplever den säkraste och fredligaste situationen på vår kontinent någonsin …” Så lät bedömningen . I den försvarsberedning som föregick beslut och som lämnade sitt betänkande före syntes inget av agerande i eller . När inriktningsbeslutet togs 2009 hade en komplettering gjorts. Säkerhetspolitisk inriktning – försvar för perioden –2020 Vi fick till vår säkerhetspolitiska analys en komplettering i Försvarsberedningens slutbetänkande till följd av vad som hände i , en ny analys post 2013, då vi hade den fredligaste situationen på vår kontinent . Vi levde då med bilden av perestrojka, bilden som förändrade mångas uppfattning att öst är öst och väst är väst och aldrig mötas de två. Vi såg med glädje hur föll 1989. Vi välkomnade med öppna armar nya medlemmar i vår gemensamma värdegrund i för att stärka mänskliga rättigheter, för att stärka demokrati och för att stärka rättsstaten och på det sättet bygga gemensam säkerhet i vårt , såsom vi lärt efter att vi borde göra. Det fanns hopp om en ny gemenskap som sträckte sig från till . Det fanns hopp om öppenhet och säkerhet på en alltmer gemensam värdegrund. Det låg naturligtvis alltjämt bakom perspektiven från Försvarsberedningen och bilden av vår fredliga kontinent. Under Putins ledning har dock visat att man har en annan vilja, att man är beredd att bryta överenskommelser. Den olagliga annekteringen av var det många som aldrig hade kunnat förutse och hoppades aldrig skulle hända. Men den hände. Vi såg hur , en del av det som vi jobbade med för att bygga säkerhet och öppenhet, glömdes bort eller medvetet negligerades. Vi hörde , och faktiskt också Medvedev , föreslå en ny säkerhetsordning eftersom man inte gillade vad man såg. försöker under återta en del av sin historiska världsbild, med intressesfär och geopolitik. Den tyska militära doktrinen är bara ytterligare ett tecken på detta. Där talar man om karaktärsdrag för nuvarande militära konflikter, samordnad användning av militärt våld och politiska, ekonomiska och informationsmässiga eller andra åtgärder av icke-militär karaktär, genom ett brett användande av en befolknings kapacitet till protester av specialoperationstrupp. Jo, så kan man fortsätta. Det har vi sett. Man försöker splittra EU och splittra Nato. Man utnyttjar inte bara militära medel utan långt mycket mer icke-militära medel. Vi ser kärnvapenupprustning och hörde så sent som , från , hur detta förstärks. Vi har sett militariseras på nytt. Vi hoppades att det inte skulle ske. Östra grannskapet prövar oss, igen. har visat att det inte bara handlar om retorik, vilket det ibland låter som i den här debatten. De är verkligen beredda att handla. Litar våra grannar på vår solidaritet? kunde vi se en opinionsbild om Nato och viljan att agera utifrån den säkerhetsgaranti som finns. läser också den. läser också den. De ser naturligtvis att bilden ser mycket splittrad ut. Det bidrar inte till vår gemensamma säkerhet. Det är därför viktigt att vi är tydliga med att vi är solidariska, med , med och med EU. är inte neutralt. Vi är en del av EU och en del av en politisk allians. Vi är solidariska. Säkerhetspolitisk inriktning – försvar för perioden –2020 Sedan slut har ändrats. Nya EU-medlemsstater har kommit till, och vi har sett nya Natomedlemmar runt omkring oss. Det påverkar oss alla. Vi har också sett – och det är en insikt att ta med – att ingen torde angripa eller en EU-stat, ensamt. Det kommer att vara ett angrepp på alla. Det måste vi förhålla oss till. Det är viktigt att vi hittar gemensamma lösningar, baserade på vår värdegrund. Det är naturligtvis ingen tvekan om den transatlantiska länkens betydelse för vår säkerhet. Sedan försvarsbeslutet har vi också sett en utredning från , vilken har varit uppe i debatten tidigare. Den pekar på luckor i vår säkerhetspolitik där ytterligare analys krävs. har därför önskat en utredning om för- och nackdelar med ett Natomedlemskap. För oss är det viktigt att den nya analys som ska göras, i den rapport som vi väntar på, också tar fasta på detta. sak brukar ibland vara vår. Även här måste vi se till att vi kan klara av att göra det som gör. Jag vill avslutningsvis understryka att vi måste bygga säkerhet på bredden, inte bara stirra oss blinda på det som händer här och så att det tar all vår uppmärksamhet. Vi får inte tappa bort vårt arbete för en hållbar värld, där människor får möjlighet att leva ett liv som de drömmer om – i en värld med frihet, fred och försoning. Bara så kommer vi att gemensamt bygga en säkrare värld där vi inte behöver se krig och konflikter, vare sig på vår kontinent eller i andra delar av världen. Det är något som vi alla jobbar för. I detta anförande instämde (C). 36 (KD): debatterar vi inriktningspropositionen. Debatten är uppdelad i två olika debatter, och den här första debatten handlar om det säkerhetspolitiska läget. Om vi blickar ut över världen ser vi mörka moln torna upp sig. Vi ser det i , där vi ser agera på ett förfärligt sätt. Vi ser hemvändande jihadister som kommer till . Det medför också stora säkerhetsrisker. Vi ser även hur det säkerhetspolitiska läget blir tuffare i vårt eget närområde. Flera samverkande faktorer förstärker den bilden. Den stora osäkerheten leder till att vi måste vara beredda att kunna justera försvars- och säkerhetspolitiken i takt med att omvärlden förändras. Det är just vad Nato gör . , Pentagon, planerar att permanent ställa upp stridsvagnar, stridsfordon för infanterienheter och andra tunga vapen i flera av de baltiska staterna och länderna i östra , rapporterade . Upprustningen ska räcka till upp till 5 000 amerikanska soldater och ska avskräcka från ytterligare möjliga aggressioner i området . , ett av de länder som vapnen är tänkta att försvara, är mycket positivt inställt till en starkare amerikansk närvaro. konstaterar att åtgärden kan ses som ännu ett tecken på det försämrade säkerhetspolitiska läget i , dessutom i vår del av . Säkerhetspolitisk inriktning – försvar för perioden –2020 Det ryska väpnade angreppet mot visar att tröskel för att använda militärt våld har sänkts och att de inte respekterar självständiga staters gränser. Trots omfattande sanktioner samt fallande priser på rubel och olja fortsätter den ryska försvarsreformen med oförminskad styrka. kommer de att ha spenderat på nytt materiel och på att omsätta gammalt materiel. ska vara förnyat . I militärdoktrinen och den inofficiella retoriken framhålls de ryska kärnvapnen som ett viktigt instrument som man säger sig vara beredd att använda vid mindre kriser. Kärnvapen är en integrerad del av den ryska militära doktrinen och används där man finner det lämpligt. I den uppmärksammade ryska så kallade dokumentärfilmen om Krims annektering, som sändes i för sedan, berättade att han var beredd att säkra ockupationen av med kärnvapen. Den ryska militära doktrinen föreskriver att kärnvapen kan användas i försvar även mot konventionella vapen. Men här ser vi alltså att man är beredd att hota med kärnvapen även för att uppnå offensiva mål. Då ska vi ha i åtanke att , bland annat under den ryska påsken 2013, genomförde något som skulle vara ett simulerat kärnvapenanfall mot . Och övningen Zapad 2009 avslutades med simulerade kärnvapenangrepp mot både och . Den ryska ledningen tar steg för steg konkreta beslut och ställningstaganden som gör landet tydligt auktoritärt. Det civila samhället och yttrandefriheten angrips. Dessutom stryps de medborgerliga fri- och rättigheterna mer och mer. Inrikespolitiskt använder sig den ryska ledningen av den militära makten och de aktioner man genomför för att stärka sin egen ställning. präglas av ökad militär aktivitet där incidenter och kränkningar hör till vardagen. I en ny rapport från konstateras att mer än 70 militära incidenter där har utmanat sina grannar har inträffat sedan invasion av . Det är en mycket oroande bild. Totalt listas 72 händelser i rapporten. Bland annat är det nio fall där ryska flygplan har orsakat incidenter strax utanför den svenska kusten. En av de allvarligaste händelserna inträffade . Ett ryskt signalspaningsplan var då nära att kollidera med ett SAS-plan strax söder om . De 132 passagerarna ombord var på väg från till . SAS-planet passerade från det ryska planet, som hade transpondern avslagen. När transponderns signaler – som den civila ledningen kan ta emot – är avstängda kan bara försvarets radiooperatör upptäcka flygplanet. En varning från försvaret till den civila flygtrafikledningen gjorde att en kollision kunde undvikas . inträffade ungefär samma incident. En av de allvarligaste händelserna inträffade när två avancerade ryska attackplan kränkte svenskt luftrum. Trycket är särskilt hårt mot de baltiska staterna, av vilka och har stora ryska minoriteter. Säkerhetspolitisk inriktning – försvar för perioden –2020 Det har tidigare här i debatten talats om påverkansoperationer. Jag vill påminna om ett mycket konkret exempel på en sådan. De ryska påverkansoperationerna mot våra baltiska grannar innebär att ställer krav på att utlämna sådana litauiska medborgare till som vägrade att inställa sig till sovjetisk värnpliktstjänstgöring innan bröt samman 1991. Detta krav framfördes 1995, 2005 och även 2014. Det här är ett tydligt exempel på hur vill påverka. Precis som har sagts här tidigare är detta någonting som även utsätts för. några ord om Nato. Vi har ett djupt och utvecklat partnerskap med Nato, vilket är en viktig pusselbit i hur vi bygger vår säkerhet och vårt försvar. I likhet med propositionen kan vi konstatera att ingår i en säkerhetspolitisk gemenskap. Vi är inte ett neutralt land. Vi samarbetar med EU och FN, och vi har ett utvecklat samarbete med , med och med Nato. Detta är något som vi behöver utveckla ännu mer. Vi välkomnar den rapport som regeringen avser att ta fram och som ska analysera de olika samarbetena med andra länder respektive medlemskapen i organisationer. Detta underlag ska läggas till den värdefulla utredning som har gjorts av för regeringens räkning. För oss är det viktigt att vi för vidare diskussioner om hur vi tillsammans med andra aktörer kan bygga vår säkerhet. Det är en viktig rapport som ska arbetas fram, och vi ser framför allt fram emot analysen av för- och nackdelar med ett svenskt medlemskap i . Det var just det som särskilt poängterade behöver göras. Som det är nu är det få som förstår den svenska hållningen. Därför måste den utredas noggrant. Med dessa ord vill jag yrka bifall till utskottets förslag. 37 Försvarsminister (S): Det har varit intressant att lyssna på och ta del av de många inlägg som har gjorts ur många aspekter på svensk säkerhetspolitik och framtiden. Det har handlat om olika utgångspunkter och värderingar. Jag är också glad över att det nu finns en fempartiöverenskommelse som vittnar om stabilitet i riksdag. Det är en väldigt bra signal till svenska folket, Försvarsmakten och våra partner som vi samarbetar med samt till omvärlden. Det ger ett intryck av och är också en korrekt bild av att det finns en stabilitet och en stark kärna i . Det är väldigt bra och viktigt . Säkerhetspolitiken syftar till att ytterst garantera landets självständighet. Det handlar om hävdande av suveränitet och territoriell integritet. Det är en förutsättning för säkerheten. Till detta har vi fler säkerhetspolitiska instrument: handel, diplomati, bistånd och också totalförsvaret. En grundläggande tes i den försvarspolitiska inriktningspropositionen är att hot mot freden avvärjs bäst tillsammans med andra länder. En annan sak som är väldigt viktig är att det inte går att se militära konflikter i vårt närområde som skulle påverka endast ett land. Man tänker sig här – och det har vi också varit överens om i Försvarsberedningens arbete – att det handlar om en större palett och ett bredare perspektiv. Vi får inte heller glömma att globaliseringen tillsammans med de ekologiska och ekonomiska utmaningarna kan utgöra incitament för samarbete men också kan utgöra incitament för ökad konkurrens och att det uppstår en lång rad problem som vi måste hantera. Säkerhetspolitisk inriktning – försvar för perioden –2020 I vårt närområde är det – som har framgått av debatten här – som står i centrum med sina ökade militära ambitioner och med sin mer konfrontativa hållning. Detta visar att stater är säkerhetspolitiska aktörer. bestämde man sig för en plan, 2008–2012, för att reformera sina militära styrkor. Den planen är i princip fullföljd. Sedan finns det en ny plan, 2013–2020, där man fortsätter moderniseringen av materiel och övningsverksamhet. Vi kan successivt se en ökad militär förmåga och hur man fullföljer sina ambitioner. Når man inte ända fram handlar det ändå om en rejäl ökning av militär förmåga och kapacitet. Men precis som också har nämnts här tidigare är det anmärkningsvärt att man är beredd att använda militär kraft för att förändra den säkerhetspolitiska situationen. Det gäller annekteringen av , som är ett tydligt brott mot internationell lag och folkrätt, någonting som är helt oacceptabelt. Det gör att vi inte kan ha ett läge med business as usual. Det är väldigt viktigt att klara ut detta. Egentligen kan man fundera över den debatt som förs med olika förklaringsmodeller till agerande. Jag är för egen del inte beredd att acceptera den typen av resonemang. Det är som har annekterat, det är som har brutit mot folkrätten, det är som i det här fallet utgör problemet. Den klarsynen måste man ha. Man får inte blanda ihop korten på ett sådant sätt att man inte ser vad som är kärnan i en problematik. Oavsett hur man upplever ett annat land har man inte rätt att bryta mot vare sig eller det som föreskrivs i internationell folkrätt. Upphör det systemet att gälla gäller till slut ingenting. Då kan många länder här på jorden börja fundera på hur det ser ut i deras grannskap och vidta åtgärder för att lösa olika typer av problem. Man kan använda sig av resonemanget att eftersom det har hänt på ett ställe kan man själv också göra det. Det här måste vi vara väldigt klara över. har rätt att välja vilka olika internationella organisationer som man vill ha medlemskap i utan att någon har rätt att över huvud taget lägga sig i det. Det är väldigt viktigt att man har också den biten klar för sig. Aggressionen mot är oacceptabel, liksom involveringen i och underhållandet av konflikten där. Det innebär att vi har en väldigt aggressiv situation i ett grannland till våra grannländer. Det är naturligtvis ett historiskt nytt skede av allvarligt slag. Detta leder till att bland annat upplever en oerhörd press. Det har resulterat i att har tagit det nödvändiga steget att också positionera mer av trupp och materiel i området, vilket är ett sätt att försöka att över huvud taget balansera situationen. Det vi måste inse, i den tid vi lever i, är att saker och ting har förändrats. Därför är det viktigt med enighet i , en enighet som ser till att upprätthålla en balans i de här sammanhangen. Splittringstendenser i Europeiska unionen måste bekämpas med kraft. Det är regeringens ståndpunkt, och det klargör vi vid de möten som vi deltar i. Det har jag gjort vid varje försvarsministermöte som jag deltagit i. Det är alltså viktigt att nu hålla ihop och se den rådande situationen som ny, se den på ett klart sätt. Håller vi inte ihop kommer vi inte att klara balansakten. Att hålla ihop är därför ett sätt att bidra till säkerheten. Det är ett sätt att bidra till fred. Det är i det perspektivet vi ska se den säkerhetspolitiska linje vi har valt. Vi har valt den . Det började i och med att vi gick med i Partnerskap för fred, men i den allmänna debatten har frågan exponerats mer beroende på det som hänt på och i . Säkerhetspolitisk inriktning – försvar för perioden –2020 Vi har en ökad militär övnings- och underrättelseverksamhet i , där vi ser risken för incidenter, där vi ser ett utmanande uppträdande och där vi ser rysk underrättelsetjänsts agerande och påverkansoperationer. Framför allt hör vi uttalanden av typen: Kom ihåg att vi har kärnvapen! Det är en fullständigt orimlig retorik att någon tar sig rätten att hålla på och påminna världen om att de har kärnvapen. Vad är egentligen syftet med sådant? Ja, det kan var och en fundera på. Nog har läget förändrats. Den strategi som vi valt baseras på en process som pågått i Försvarsberedningen och i andra sammanhang. Det är därför intressant att kunna summera att vi numera är rätt så överens om grundanalysen. Så har det inte varit . Många hade tidigare svårt att inse att det skett en förändring i och levde på någon sorts förhoppning om att det skulle rätta till sig. Man hade olika typer av teoribildningar om att vi inte såg det som vi i själva verket såg. Det kanske vi också ska påminna om i sammanhanget. har vi en gemensam bas, och då är uppgörelsen om försvaret viktig. Det var fem partier som kom överens om att utöver de 7 miljarder som har aviserats lägga till ytterligare 10,2 miljarder. Här finns alltså ett ekonomiskt tillskott som innebär ett tydligt trendbrott. Vi markerar att vi ska upprätta permanent militär närvaro på . Det ska sättas in i ett totalsammanhang där vi ser dess positionering i förhållande till de baltiska länderna. Jag vill påminna om att det i uppgörelsen står att vi ska förlägga en hel del av övning med luftvärn till just . Det faktum att vi nu bryter trenden vad gäller försvarsutgifterna är mycket viktigt. Det är ett oerhört viktigt steg. Det är en bekräftelse på att vi försöker ta ansvar för den nya situationen. Att deklarera att vi även är beredda att titta på scenarier bortom fredstida förhållanden med är oerhört väsentligt. Det är ett stort steg att ta för två alliansfria länder, men det är just det vi gör. Jag hade ett bra möte med den finske försvarsministern där vi var överens om att alla de saker vi kommit överens om med den tidigare finska regeringen ska fullföljas. Det råder således ingen tveksamhet om det trots att haft ett regimskifte. Vi har Nordefco. Det omfattar ett 150-tal olika samarbetsprojekt på en lång rad områden. Cross Border Training på är kanske det mest kända. Där övar svenskt, finskt och norskt flygvapen tillsammans ungefär . Vi har partnerskapet med Nato, som innehåller övningsverksamhet, deltagande i NRF, deltagande i EOP. Dessutom har vi . Enligt uppgörelsen kommer vi att fullfölja det och under nästkommande vår återkomma till med en proposition för ett slutgiltigt beslut. Vi ska samarbeta om krishantering och krisberedskapsplanering. Låt mig säga något ytterligare om övningsverksamheten. Den är viktig utifrån perspektivet att den höjer vår militära kapacitet och vår militära förmåga på ett sätt som vi inte annars kan göra. Att öva tillsammans med andra innebär att vi får tillgång till mycket kunskap som vi inte kan skaffa oss på annat sätt. Sedan är övningarna som genomförs viktiga och stabiliserande även ur ett försvars- och säkerhetspolitiskt perspektiv. De visar att det finns en militär förmåga i vårt närområde och att det är flera länder som i samband med olika typer av övningar kan samverka. Det i sig har i det här läget en stabiliserande effekt. Jag tycker att det är viktigt att deltar i övningsverksamheten och att vi också utvecklar den. Säkerhetspolitisk inriktning – försvar för perioden –2020 EU är naturligtvis en mycket viktig plattform, FN likaså. Den transatlantiska länken till är oerhört avgörande. Om den inte fungerar innebär det ett avbräck för länder. är det land som har möjlighet och militär kraft att på ett mer uthålligt och långsiktigt sätt än andra klara av den här typen av situationer. Oavsett hur man värderar det tror jag att det bara är att inse att det är ett grundläggande faktaförhållande. Därför är en viktig partner för och därmed också för . Jag var på resa och träffade flera representanter för den amerikanska administrationen. Vi planerade då att tillsammans titta på hur vi kan utveckla den svensk-amerikanska relationen. Jag tror att det strategiskt sett är viktigt. Det handlar om både materielfrågor och övningsverksamhet. som organisation är oerhört väsentlig, vilket är viktigt att markera i sammanhanget. Låt mig också säga något om Isil. Det är en mycket oroande sak. Vi har beslutat att vi på inbjudan av ska delta med utbildare i norra . Vi kommer att skicka 35 soldater som ska ingå i koalitionen med 60 länder. Det är ett jätteviktigt beslut, för det som sker i spåren av Isils framfart, med den brutalitet och den skövlingsstrategi de har, är fullständigt oacceptabelt. Det är en utmaning som en civiliserad mänsklighet helt enkelt tillsammans måste ta tag i. Det går inte på annat vis. Vid sidan av den humanitära hjälp som vi tidigare beslutat att ställa upp med vill vi gå vidare med att också delta i den militära delen med utbildare. Jag ser det som en oerhört viktig insats som vi tillsammans med andra kan vara med och göra. Den är viktig också med tanke på säkerheten i vår del av . När det gäller de som deltar i Isils aktiviteter, de som har en förankring i men deltar i strider på Isils sida, förbereder regeringen förslag om hur det ska hanteras. Där kommer regeringen att återkomma. Den verksamheten bör kriminaliseras. Det är viktigt att vi nu även tittar på de svenska säkerhetspolitiska samarbetena. Sedan Bertelmans utredning genomfördes har ett nytt moment tillförts som är mycket tydligt. Det är planeringen av hur vi hanterar kriser bortom fredstida förhållanden med . Det är ett helt nytt perspektiv som lyfts upp till ytan och något som vi fört till. Det är inte analyserat över huvud taget i något utredningssammanhang. Utredningen har på det sättet en helt ny dimension att ta ställning till. Precis som påpekats i debatten går utvecklingen väldigt fort. Det är kort omloppstid på uppfattningar och händelser. Det innebär att den utredning som ska göras har att i vissa delar ta hänsyn till andra scenarier än de som var aktuella när Bertelmans utredning gjordes. Förhållandet till exempelvis har skärpts en del. När det gäller den uppgörelse vi gjorde, som innebär att vi ska titta på olika typer av samarbeten och medlemskap och värdera dem utifrån plus- och minuseffekter, vill jag markera att det i den ingick att vi inte ska värdera alliansfriheten. Det var vi överens om. Säkerhetspolitisk inriktning – försvar för perioden –2020 Jag tycker att det är ett rimligt förhållningssätt, för vi ska inte i den tid vi nu lever i, med den väldiga förändringsprocessen omkring oss, ge signaler om att vi är på väg att förändra vår säkerhetspolitiska grund. Däremot ska vi utifrån vår säkerhetspoliska grund utveckla och fortsätta med alla de samarbeten vi har, detta i kombination med att vi ökar vår egen militära förmåga. Det är ett sätt att agera där jag känner att det ligger stabilitet i botten.