prot · H30928 · 2015-11-17 00:00:00 — Frågor som rör hur AP-fondernas verksamhet kommer att organiseras ska nu efter remisstidens slut beredas inom och av Pensionsgruppen. Liksom för övriga myndigheter är utgångspunkten att AP-fondsmyndigheterna ska använda de administrativa tjänster som Statens servicecenter erbjuder när det är möjligt. Huvuddelen av Statens servicecenters verksamhet bedrivs i och . 102 (V): Jag har ställt tre frågor till statsrådet med anledning av det minskade antalet statliga jobb i mindre kommuner. Jag och statsrådet hade en interpellationsdebatt om ungefär samma ämne , och ansåg jag att det på nytt var viktigt att ta upp det till diskussion. Jag tackar statsrådet så mycket för svaret. Statsrådet kommer om den budget som förhandlats fram mellan och regeringen antas av att ge ett uppdrag till Statens servicecenter att komma med förslag på vilka myndighetsfunktioner som skulle kunna utlokaliseras från storstadsregionerna till andra delar av . Detta uppdrag är mycket viktigt, men vissa röster har sagt att det endast skulle handla om enklare arbetsuppgifter som telefontjänster eller dylikt. Därför var min första fråga i interpellationen till statsrådet huruvida också akademiska jobb kommer att omfattas av förslaget. Statsrådets svar att uppdraget bereds inom är inte särskilt uttömmande, men jag tycker ändå att det är bra att statsrådet slår fast att det är ”viktigt att de statliga myndigheternas lokalisering kan få en större spridning över landet”. Jag hade dock gärna sett att statsrådet gav ett tydligare svar och hänvisade till finansplanen, där det bland annat står att det är viktigt att det finns arbetstillfällen för tjänstemän och akademiker även utanför de större städerna. Jag kommer fortsatt noggrant att följa att så blir fallet – att akademiska jobb också blir en del av utlokaliseringarna. Vi får se när uppdraget är formulerat i . Min andra och tredje fråga handlar om myndigheter som man i olika förslag diskuterar inrättandet av. Jag vill ha svar på om inrättandet av dessa myndigheter kommer att innebära att de utlokaliseras – detta mot bakgrund av att det i förra budgetöverenskommelsen mellan och regeringen står att nya myndigheter bör utlokaliseras när de bildas. Beslutet om AP-fonderna ligger en bit fram i tiden, men jag tycker ändå att det är intressant att statsrådet gör en tydlig koppling mellan Statens servicecenters arbete och arbetet för att effektivisera AP-fondernas administration. Det ska bli intressant att följa detta. Beslutet om borde dock ligga lite mer i närtid. Det är kanske därför som svaret i princip uteblir från statsrådet. Jag kan ju i sammanhanget konstatera att statsrådet ansvar inte är för den specifika myndigheten utan mer generellt för alla myndigheter på ett mer övergripande plan. För mig vore det ändå logiskt att utlokalisera om den får ett nytt breddat uppdrag, vilket skulle innebära ungefär en dubblering av myndighetens storlek . Myndigheten bildades så sent som och är lokaliserad till . Den statliga utredningen som lämnades föreslog ingen utlokalisering eller nylokalisering över huvud taget, men sett utifrån regional kompetens vore län lämpligt för en nylokalisering av en sådan myndighet. Vi är också många som väntar på Statskontorets rapport, som statsrådet har initierat. Den ska sammanställa och beskriva de förändringar som har skett i den statliga förvaltningen med hänsyn till lokaliseringen av statliga jobb. Särskilt intressant är denna utredning för dem som jobbar på de åtta skattekontor vars flytt har ”pausats” av generaldirektör i väntan på utredningens resultat och framför allt på nya politiska direktiv för i dess roll som en stor statlig myndighet. Här hoppas i alla fall jag att civilministern kan spela en avgörande roll. För mig är logiken nämligen klar. När jag besökte skattekontoret i , som föreslås flyttas till , blev det ologiska i centraliseringen tydligt. I hyr staten lokaler som står tomma – en hel övervåning – medan en eventuell lokalisering till skulle innebära att hela skattekontoret i skulle behöva söka och flytta till nya lokaler. Min fråga till statsrådet är därför: Kommer statsrådet att agera för en ny politik som stärker statens närvaro i hela landet? 103 Statsrådet (S): Jag tackar för både frågan och den utmärkta redogörelsen för regeringens agerande i frågan om lokalisering av de statliga myndigheterna. Det här är en otroligt viktigt fråga. Det handlar om sammanhållningen i vårt samhälle. Det handlar om legitimiteten för den svenska staten. Det handlar också om olika regioners möjligheter att utvecklas. Då är det viktigt att beakta tillgången till akademiska jobb. Regeringen gjorde direkt efter maktskiftet bedömningen att det här är ett politikområde där vi behöver utvärdera och styra passivitet. I grund och botten har vi modeller där myndigheterna har fått möjligheten att själva fatta beslut i lokaliseringsfrågor. Men vi ser ett behov av att ha en övergripande principiell styrning av lokaliseringsfrågorna i den statliga sektorn. Vi behöver också fortsätta jobba med effektivisering av statliga uppgifter, som samlas i Statens servicecenter. Precis som säger har vi två pågående arbeten. Ett är ett uppdrag till Statskontoret, där man nu noggrant tittar på frågan om hur den statliga lokaliseringen ser ut och utvärderar den. Man har också i uppdrag att föreslå övergripande vägledande principer i lokaliseringsfrågan och en mekanism för att statens myndigheter ska koordineras när de fattar beslut i lokaliseringsfrågor. Vi har, som beskrev, i budgeten angett att vi ska fortsätta att jobba med effektivisering, och då även med utlokalisering som ett verktyg för effektivisering. Det har funnits en myt att enda sättet att effektivisera statliga verksamheter är att centralisera dem till storstäderna. Så behöver det inte vara, och därför kommer Statskontoret att få i uppgift att analysera vilka myndighetsfunktioner som kan utlokaliseras och effektiviseras genom att man samordnar dessa verksamheter inom ramen för Statens servicecenter. Vi har haft en utredning som tittat på den här frågan och då gett flera exempel på myndighetsfunktioner som kan vara intressanta att titta på vad gäller samordning och utlokalisering. Det kan handla om it-stöd, e-arkiv, genomförandestöd vid myndighetsspecifika upphandlingar och kontorsstöd och tjänster inom personaladministration. Vi har redan fattat beslut om anslutning till Statens servicecenter vad gäller löneadministrativa tjänster. Nästa steg blir att jobba med e-arkiv, där det finns en stor effektiviseringspotential. Här har vi ett bra exempel på hur en statlig styrning, en styrning från regeringens sida, kan innebära att vi effektiviserar resursanvändningen inom staten som vi sprider de statliga arbetstillfällena och stärker närvaron på mindre orter. Vi kommer naturligtvis att bevaka detta och beakta den aspekten i det uppdrag som ges till Servicecentret. Det görs parallellt med Statskontorets arbete med att ta fram förslag till vägledande principer. 104 (V): fattade den danska regeringen beslut om att flytta 3 900 statliga arbetstillfällen från till 38 orter runt om i . Reformen syftar till att åstadkomma ett geografiskt mer balanserat där inte bara växer. Beslutet innebär att av de statliga arbetstillfällena i kommer att flyttas ut till regionerna. Beslutet berör 40 myndigheter, och för 20 myndigheter flyttas hela verksamheten till en annan del av . Den danska regeringen motiverar beslutet med att de statliga myndigheterna och arbetstillfällena behöver komma närmare medborgare och företag. Eftersom myndigheter finns till för att lösa uppgifter som är till gagn för medborgare och företag behöver de finnas där medborgare och företag finns. Regeringen motiverar också beslutet med att staten har ett ansvar för att genom de statliga arbetstillfällena bidra till arbetstillfällen i hela landet. Den danska regeringen räknar med en del omställningskostnader och har därför avsatt extra resurser men räknar med att det innebär effektivare organisationer och lägre fasta kostnader. har ca 400 statliga myndigheter. Landsbygden har varit förlorare när de statliga jobben totalt sett har ökat med ungefär 5 700 arbetstillfällen . I de mindre kommunerna har dessa jobb minskat med 4 000 arbetstillfällen. Arbetstillfällena har i stället framför allt koncentrerats till större städer. Det betyder att de stora kommunerna har fått ett tillskott på ungefär 10 000 statliga jobb. Att bryta trenden där staten centraliserat sig till storstäderna och göra samma sak som danskarna är, menar jag, ingen omöjlighet. Vi vet alla att våra tre storstäder kämpar med bostadsbrist och en infrastruktur för en snabbt växande befolkning. Att i det läget koncentrera statliga jobb till storstäderna förstärker enligt min mening en redan ohållbar situation. Att i stället våga vända på kuttingen och skapa nya arbetstillfällen i hela landet tror jag skulle bidra till en positiv utveckling. Genom samverkan med regionala högskolor skulle man kunna bilda kluster inom vissa kompetensområden, vilket skulle ge positiva synergieffekter. Ett sådant exempel kunde vara att utlokalisera till län och dra nytta av den regionala kompetens som finns kring Linnéuniversitetet, som den tidigare högskolan numera heter. Den stora omflyttning vi hade efter försvarsnedläggningarna 2003 har visat att det kan bli vissa inkörningsproblem; det ska man inte blunda för. Därför är det ganska smart av danskarna att i det läget avsätta särskilda resurser för omstruktureringarna. Det kostar lite grann i början, men man vinner på det i längden. Den nya regeringen har tagit en del steg i rätt riktning. Statskontorets uppdrag att mer samlat följa de 400 myndigheternas förstärkning är ett tydligt sådant. Men jag menar att det behövs en politik som märks och som gör skillnad. Därför är det för regeringen att flytta myndigheter från storstäderna till landsbygden, både för att garantera en bra service i hela landet och för att staten kan vara en betydande aktör på den lokala arbetsmarknaden och därmed bidra till utveckling i hela landet. Jag undrar därför vad statsrådet anser om den danska regeringens beslut att utlokalisera av de statliga jobben från . Är det något som du skulle kunna tänka dig att göra i ? Är det något som du inspireras av? Eller funderar du kanske rent av på att göra en tjänsteresa till och den danska regeringen? 105 Statsrådet (S): Det finns alltid skäl att analysera och bevaka den förvaltningspolitiska utvecklingen i de övriga nordiska länderna. Vi har jämförbara förvaltningar. Även om vi har olika förvaltningsmodeller är det av intresse att se hur de jobbar med styrningen och organiseringen av den offentliga sektorn. Vad jag förstår avser Statskontoret att i sitt arbete analysera det danska beslutet. Jag ser fram emot att ta del av Statskontorets rapport. Den rapporten kommer att vara ett viktigt underlag i regeringens arbete med att i större utsträckning styra över myndigheternas lokaliseringsbeslut, men vi behöver basera den politiken och den styrningen på kunskap, erfarenhet och analyser. Därför är det bra att Statskontoret fått ett uppdrag och utreder alla de relevanta frågor som finns när man ska jobba med lokaliseringspolitik. kommer vi att ge ett uppdrag till Statens servicecenter. Det uppdraget är viktigt om vi ska lyckas få bättre spridning och bättre effektivisering i de statliga verksamheterna. Det känns bra att ha två parallella spår. Det innebär att vi fokuserar på frågan ur två olika perspektiv, dels utlokalisering av myndigheter, dels utlokalisering av myndighetsfunktioner inom befintliga myndigheter. Den kunskap som tas fram kommer att användas för att utveckla en politik för lokalisering av myndigheter. Vi kommer inte att vara passiva i denna fråga. Det är av vikt för regeringen att få en bättre spridning av de statliga jobben, och vi vill basera den politiken på kunskap och analyser också av andra länders erfarenheter. 106 (V): I tidningen kunde man läsa en artikel där statens urbanisering lyftes fram. I artikeln kunde man läsa att två forskare studerat hur snabbt urbaniseringen gått för staten respektive den privata sektorn . I mindre kommuner, visade undersökningen, hade 4 ½ procent av de statliga jobben försvunnit medan av de privata jobben försvunnit . Vinnarna var enligt studien storstäderna och, framför allt, de övriga större städerna. Om vi ska få en annan utveckling än den vi sett går det inte längre att släppa generaldirektörerna fria. behöver staten samla sig bättre och hitta en organisering som inte byggs utifrån 400 generaldirektörers egna behov utan utifrån statliga ambitioner om att finnas och erbjuda bra service i hela landet. Därför vore det bra om statsrådet gjorde en tjänsteresa till och tog inspiration av den danska regeringens nya inriktning att utlokalisera myndigheter från till andra orter i landet. Vi behöver inte titta så mycket på de övriga politikområden som den danska regeringen arbetar med utan i stället fokusera på detta. Om det hände i tror jag att det skulle skapa en politik som märktes och som gjorde skillnad både genom att garantera bra service och genom att staten skulle ha en betydelsefull roll som aktör på den lokala arbetsmarknaden och därigenom bidra till utveckling i hela landet. Statsrådet och jag kommer säkerligen att återkomma till den här frågan. Det ska bli spännande att se Statskontorets rapport , och sedan får vi se hur utvecklingen blir framöver. Jag hoppas mycket på statsrådets framtida ambitioner. 107 Statsrådet (S): Jag vill tacka för denna interpellation. Det är viktigt att bevakar denna fråga. Det är viktigt att vi för ett politiskt samtal om denna fråga. Även om den statliga sektorn står för av den svenska arbetsmarknaden är statens närvaro viktig för statens legitimitet och för sammanhållningen i vårt land. Därför måste vi i större utsträckning jobba med styrning av lokaliseringsbeslut. Vi måste ta hand om helhetsperspektivet. Myndigheterna har ansvaret för att bevaka sina frågor utifrån det verksamhetsperspektiv de har enligt sina instruktioner. Regeringen har ansvar för helheten, för koordineringen av statens myndigheter och för den principiella styrningen. Vi ska inte frånsäga oss detta ansvar. Vi ska ta detta ansvar, och det kommer att kräva en övergripande styrning av de statliga myndigheterna. Jag ser fram emot att jobba med denna fråga. Jag ser fram emot en fortsatt dialog i riksdag. Detta engagemang underlättar också regeringens arbete med utveckling av förvaltningspolitiken. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2015/16:143 om orimliga kompensationer till fristående skolor 108 Utbildningsminister (MP): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till förtydliganden i lagstiftningen för att inte kommunernas långsiktiga ansvar för skolan ska innebära ekonomiska nackdelar gentemot de fristående skolorna. Det var under den förra regeringen som dagens bestämmelser om hur bidragen till fristående förskolor och skolor ska beräknas infördes. I förarbetena till lagstiftningen anges att kommunens kostnader för att hålla en beredskap för att kunna ta emot elever i grund- och gymnasieskolan inte har något samband med kostnaderna för utbildningsverksamheten. Det ansågs därför inte finnas behov av att särskilt beakta den uppgiften för kommunen när bidragen till de fristående skolorna bestäms. När en kommun bestämmer bidraget för en elev i en fristående skola ska det därför inte göras något avdrag för kostnader som kan hänföras till kommunens skyldighet att ha beredskap att ta emot elever. Det tar ofta tid innan ny lagstiftning har satt sig. Bidragssystemet i sin nuvarande utformning har tillämpats , och det börjar komma vägledande domar från de högre instanserna i förvaltningsdomstolarna. Av de exempel på domar som ger framgår att om en kommun hanterar ett uppkommet underskott genom att skriva av det innebär det att likabehandlingsprincipen åsidosatts, då de egna verksamheterna på så sätt får ett resurstillskott som inte kommer de fristående skolorna till del. Motsvarande resurser ska enligt domarna ges till de fristående skolorna. Kommuner och Landsting rekommenderar därför kommunerna att de låter de kommunala skolorna ta med sig såväl över- som underskott till nästkommande år. Den parlamentariskt sammansatta ansåg att det vore värdefullt med en översyn av bidragsbestämmelserna, bland annat då flera av kommitténs förslag behandlade resursfördelningsfrågor. Där var vi som är i regeringen överens med allianspartierna om att det finns behov av att undersöka hur bestämmelserna fungerar liksom att bedöma transparensen i hur underlaget för bidragsbesluten hanteras. Vidare gav det stora antalet överklaganden som de nya möjligheterna till överklagande av bidragsbeslut inneburit anledning till en översyn. har därför i uppdrag att se över hur bestämmelserna om beräkning av och beslut om bidrag till fristående skolor tillämpas och vid behov föreslå ändringar för att säkerställa lika villkor mellan kommunala och enskilda huvudmän. Utredningen ska enligt sina direktiv presentera sina förslag . När utredningens förslag kommer ser jag fram emot att diskutera dem, bland annat här i kammaren. Men först måste utredningsarbetet få ha sin gång. 109 (V): Jag vill tacka för svaret. Ända har vi varit med om reformer i skolan som har lett till vissa bra och vissa dåliga saker. Jag tänkte fokusera på det marknadsinslag som sakta men säkert har tagit sig in i den svenska skolan. Det har gått friskolereformen, reformen med skolpeng och de reformer som kallas för det fria skolvalet. Vad har vi kunnat se under dessa år? Jo, det vi har sett är att likvärdigheten har sjunkit. Det har kommit in giriga aktörer som har gjort enorma vinster på våra skattepengar och de resurser som var avsedda att gå till att ge elever den kunskapsnivå de har rätt till, till rimliga villkor för skolans personal etcetera. Vad har då hänt ? Jo, det vi har kunnat se efter att Alliansen styrt det här landet var att detta intensifierades. Vinsterna blev större, och skolan blev en marknad, precis som de ville. Självklart finns det också aktörer som har skött sig bra. Det finns exempel på kooperativ och andra stiftelser som bedriver en riktigt bra undervisning. Men vad har vi sett i närtid? Jo, vi har sett friskolor som har lagts ned. Friskolekoncerner som har lagts ned och gått i konkurs. , som är den största friskolekoncernen i , har deklarerat att man planerar att sälja verksamheten. Vi har också bara hört om Energigymnasiet i , som av Skolinspektionen tvingats lägga ned sin verksamhet tillfälligt för att man inte uppfyller kriterierna. Vi har ett läge där kommunerna redan har kompenserat friskolorna för att bedriva undervisning, och det man har sett är att de, tvärtemot det, har tagit ut vinster och på ett ansvarslöst sätt bedrivit en verksamhet där eleverna inte har fått den utbildning de har förtjänat. Att i det läget komma med domar där man säger att kommunerna återigen ska bestraffas menar vi i är orimligt. Kommunerna tar ett större ansvar än de fristående skolorna. Vad händer när en friskola läggs ned? Jo, när det handlar om ska man ta in eleverna i de kommunala skolorna så fort som möjligt, och det gör man. När det handlar om gymnasiet blir det till nästa läsår, men redan under innevarande läsår om det går. Det innebär att kommunerna tar ett större ansvar för utbildningen och för eleverna än de fristående aktörerna gör. Till skillnad från de fristående aktörerna bestämmer inte kommunen exakt hur många elever som kan gå i skolan, utan de har skyldighet att se till att alla elever i kommunen får den utbildning de har rätt till. Därför menar vi att det är orimligt att kommuner som går back på grund av bland annat den kompensation och skolpeng som ges till friskolor återigen ska bestraffas för att de inte kan hålla den budgetram som finns. Vad leder då detta till i slutändan? Jo, det innebär att man kommer att ha ännu svårare att ta sig ur det underskott man kanske har haft under innevarande år, för det blir ju större när man tvingas överkompensera friskolorna ytterligare. 110 (M): Tack till interpellanten för interpellationen och till statsrådet för svaret! Detta är en fråga där det finns en del utrymme för förtydliganden, och det vore kanske på sin plats i svensk politik att man fokuserade på det som är de verkliga problemen. I ett läge där vi strukturellt har haft sjunkande skolresultat och dessutom akut behöver fler skolplatser, fler kompetenta lärare och fler duktiga skolor som kan ta emot många nyanlända elever behöver vi fokusera just på hur man stärker skolorna i – inte hur man så enkelt och effektivt som möjligt med sin politiska ideologi ska göra det svårt för skolor att finnas och göra det enkelt för kommunalråd att stänga dem när de tycker att det är obekvämt att behöva schemalägga för flera skolor. Valfriheten har funnits i svenskt skolsystem . Valfriheten kom inte in i det svenska skolsystemet för att det stod en lång rad företag och knackade på dörren för att få driva skolor i . Valfriheten kom in i det svenska systemet för att svenska elever och svenska föräldrar tröttnade på att kommunpolitiker skulle sätta gränserna för vilken skola man fick gå i och vilka skolor som skulle få finnas och inte. Man krävde likabehandling. Man krävde att ens egen åsikt som förälder och individ skulle vara lika mycket värd som ett kommunalråds åsikt. Man ville ha möjlighet att få göra det lilla, enkla valet att själv bestämma vilken skola ens barn skulle gå i. Man tyckte att det var rimligt att ens barn skulle få gå i samma skola som dess storasyskon, fastän man hade flyttat. Man tyckte att det var rimligt att ens barn skulle få gå med grannarnas barn, fastän de bodde på fel sida om en politisk linje som ett kommunalråd en gång hade dragit och sagt att barn på den ena sidan ska gå i en viss skola och barn på den andra sidan i en annan. Valfriheten har kommit till svensk skola för att föräldrarna har krävt det, inte för att det har varit uppror i kammaren för den sakens skull. Det ska man ha klart för sig. Det är inte av ideologiska skäl vi har valfrihet i den svenska skolan. Det har vi för att den behövs och för att den förutsätts av svenska föräldrar. Om man av ideologiska skäl vill förbjuda valfriheten tycker jag att man får argumentera för det. Men då får man göra det ärligt och hederligt. Det som argumenterar för är nämligen att det inte ska vara lika behandling för kommunala skolor och andra skolor. Vissa skolor i en kommun ska kunna favoriseras av kommunledningen och få extra anslag som inte någon annan skola ska kunna få. Konsekvensen av den politiken blir såklart att det återigen är kommunalråden som avgör vilka skolor som ska få finnas och vilka elever som ska få gå i dem i stället för att föräldrarna får behålla den makten. Konsekvensen av politik i den här frågan blir i förlängningen precis det som också önskar, nämligen ett avskaffande av valfriheten i skolan. Föräldrar ska inte få välja vilken skola deras barn ska gå i. Vuxna ungdomar ska inte själva få välja vilken skola de ska gå i. När man klär det i den typen av ekonomiska argument som försöker göra i kammaren döljer man de facto sin agenda, och man står inte för det man faktiskt driver. Konsekvensen av de förslag ni lägger fram blir att friskolorna försvinner och att valfriheten försvinner. Konsekvensen av de förslag ni lägger fram är att skolor inte ska behandlas lika. De ska tvärtom segregeras ekonomiskt utifrån preferensen hos det kommunalråd som finns i kommunen. Det är inte en väg ska gå. Det är inte en väg svenska föräldrar vill ha. Det är inte en väg som svenska folket vill se som politik. Jag är glad och tacksam över att det tydligen inte heller verkar vara en väg som den svenska socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen vill gå. 111 Utbildningsminister (MP): Jag tror att ett problem i den svenska skoldebatten är att oavsett hur unga vi som är med i skoldebatten än var vid decennieskiftet tycks det som att debatten handlar väldigt mycket om de reformer som genomfördes då.