prot · H20995 · 2015-05-05 00:00:00 — Det är det som blir en följd av det här sättet att resonera. Dessutom har kommit på att man kan använda gratis arbetskraft. Det finns de som har erbjudit sig, javisst. Gratis arbetskraft – vad innebär det? Vilken beroendeställning skapar de sig till kommunen, och vad innebär det? Jo, att man kan gå in på ett företag och rakt av plocka ut det man vill ha. Och vad händer om personer som inte är försäkrade går in och jobbar gratis på någon annans uppdrag och det börjar läcka information? Hedrar vi företagen något och tror att de flesta företag i det här landet är sjysta företag? Jag är övertygad om att det är så. 103 (M): Jag noterar att ministern målar upp den svenska arbetsmarknaden som en enda stor social soptipp. Jag tror att de flesta som arbetar på den svenska arbetsmarknaden inte skulle hålla med om den verklighetsbeskrivning som ministern gör. Sedan finns de självklart rötägg, och de är vi så rörande överens om att vi måste hjälpas åt att bekämpa. Men genom att måla upp denna generellt sett felaktiga bild av den svenska arbetsmarknaden låter ministern bli att svara på min fråga, det vill säga: Vilket av de fem kollektivavtalen är det som den som inte har kollektivavtal ska rätta sig efter? Hur växer jobben fram när småföretagarna går under av den administration som regeringen lägger på dem? Den vita jobbmodellen gå ut på att den som lägger anbud förbinder sig att godta att ett ombud för kommunen när som helst kommer och går igenom deras papper för att bland annat kontrollera om de betalar skatt. Det mest uppseendeväckande är att kommunerna anlitar fackliga representanter för uppgiften att genomföra dessa kontroller. De är så ivriga att få rota i arbetsgivarnas anställningslistor för att kunna rekrytera medlemmar till facket att de kan tänka sig att göra jobbet gratis. Sedan när är det kommunens eller, ännu värre, fackets uppgift och inte revisorers eller uppgift att kontrollera att skattelagstiftningen efterlevs? I vilken värld lever vi när outbildade personal förklädda till kommunanställda genomför gryningsräder i stället för myndigheter som fått denna makt delegerad till sig genom lag? Anser ministern att kravet på att man ska tvingas tillåta facklig personal att göra oanmälda kontroller av bland annat anställningslistor är ett skäligt avtalsvillkor? 104 Statsrådet (S): Låt mig inledningsvis upplysa debattörerna om att vi befinner oss i riksdag och att jag representerar , inte kommun. Vill ni debattera med kommuns upphandlingspolicy går det säkert att ordna med kommun. Det vi debatterar är vilka åtgärder den vidtar för att eliminera social dumpning i den del av ekonomin som är finansierad med offentliga medel. Det handlar om , vilket är en tredjedel av offentliga utgifter och minst en femtedel av bruttonationalprodukten. Det handlar om hur vi kan använda dessa pengar som ett verktyg för att säkerställa att vi har ordning och reda på arbetsmarknaden och att vi inte tillåter att arbetstagare utnyttjas på svensk arbetsmarknad. Det har sagts här att kollektivavtal är någonting problematiskt. Kollektivavtal är grunden i den svenska arbetsmarknadsmodellen. Det är en otroligt smart lösning som skapar möjligheter och flexibilitet för parterna att anpassa avtalen till de behov som finns i branscherna i vårt land. Vi kommer att försvara svenska kollektivavtal. Vi kommer att försvara den svenska kollektivavtalsmodellen, som står sig väl i konkurrens med andra modeller där staten har intervenerat och lagstiftat på detaljnivå. Dit vill vi inte komma. För att upprätthålla vår arbetsmarknadsmodell krävs att regeringen aktivt tar ställning för denna modell och säkerställer att vi har en lagstiftning och en offentlig konsumtion som tar hänsyn till arbetstagarnas rättigheter. Då är det en självklarhet att vi arbetar med att denna typ av krav också ska ställas i samband med offentlig upphandling. Det sas att vi ska ta tag i rötäggen. Hur ska vi ta tag i rötäggen? Om vi inte ställer krav på villkor enligt svenska kollektivavtal, hur ska vi komma åt problemet med taxichaufförer som upplever detta ? Det är ingen teoretisk diskussion, utan det är en verklighet som påverkar arbetstagare . Hur ska vi ta tag i denna problematik om vi inte tar fram en lagstiftning i enlighet med som ställer krav på villkor enligt svenska kollektivavtal? Ingenstans i det utredningsuppdrag som regeringen har fattat beslut om sägs det att vi ska ha ett regelverk som tvingar parter att teckna kollektivavtal. Tvärtom har vi varit tydliga med att vi väljer en annan väg: att krav ska ställas på villkor enligt kollektivavtal. De tekniska frågeställningar som blir aktuella i samband med offentliga upphandlingar ska utredas noga av en särskild utredare som utsågs av regeringen . Då kommer vi också ha svar på vilka kollektivavtal som ska gälla för en särskild bransch. Vi kommer att noga utreda de frågor som finns rättsligt. Men när det gäller principen att vi ska stå upp för svenska kollektivavtal, att vi ska verka för att ställa sociala krav i samband med offentlig upphandling och att vi ska ha nolltolerans mot social dumpning och villkor som strider mot svenska kollektivavtal när det gäller offentlig upphandling är regeringen mycket tydlig i sitt ställningstagande. Denna debatt är jag beredd att ta i riksdag om det behövs. 105 (M): Det är sant att statsrådet inte är i utan sitter i regeringen. Det borde dock oroa ministern att kommuner påtar sig myndighetsuppdrag. Som sa har vi ett skatteverk och andra sätt att hantera saker och ting lagvägen. används också om man skriver in att man inte ska dumpa eller ha svarta jobb. Det är begrepp som går långt över gränser. länder har inte svenska kollektivavtal, utan de har andra sätt att lösa sina egna diskussioner. Här används ett begrepp som utelåser. Det vet ministern mycket väl, för det är därför det måste göras en utredning. Det kommer inte att vara möjligt, utan utredningen är till för att uppnå andra mål. Företag här hemma måste kunna gå ut och verka på andra områden som andra kan komma hit. Det är det som bygger exportlandet och skapar möjligheter. När det gäller missbruket av taxi går det att lösa genom att ställa upphandling med funktion. Det beror på hur man ställer frågorna i en upphandling och vad man vill uppnå. Tar man lägsta pris för något får man resultat därefter. Det säger sig självt att om man upphandlar på en nivå där man inte ens täcker lönen för blir det problem. Men det behövs inget kollektivavtal för att lösa det, för det kan man lösa i nästa upphandling. Man säger att det inte går längre, river upp upphandlingen och gör nya avtal. är för att hitta möjligheter, förenkla och skapa smarta lösningar. Vi tror och tänker att det finns många sjysta företag i detta land, och de har andra lösningar som liknar kollektivavtal. Men om man inte kallar det så kan inte alla vara med. 106 Statsrådet (S): Man kan ställa krav, sägs det i debatten, och då löser sig problemet. Men problemet är att våra landsting och kommuner inte ställer krav i tillräckligt stor utsträckning. Därför har vi denna verklighet. I avsaknad av en nationell lagstiftning uppkommer massor med rättsliga frågeställningar som också leder till överprövningar, vilket skapar en osäkerhet i samband med offentliga affärer. Regeringen gör ett tydligt och nödvändigt vägval. Vi ska i nationell lagstiftning reglera hur upphandlande myndigheter och enheter ska hantera frågor som handlar om arbetsrätt och arbetstagares rättigheter. Vi ska jobba med funktionsupphandlingar. Vi ska jobba med innovationsvänliga upphandlingar. Vi ska jobba med att dela upp upphandlingarna så att vi inte missgynnar små och medelstora företag. Det är en hygienfaktor att vi har ordning och reda på den offentliga arbetsmarknaden, den del av arbetsmarknaden som är offentligt finansierad. Om vi inte gör detta kommer vi att få en utveckling där våra skattepengar fortsätter att användas till social dumpning. Då kommer vi till ett läge där olika kommuner, landsting och statliga myndigheter väljer olika vägar för att säkerställa att man jobbar med den sociala dimensionen. Då får vi inte en enhetlig rättstillämpning, och det kommer inte att gynna leverantörerna. Jag tror inte att denna debatt handlar om tekniska lösningar. Den handlar om huruvida vi ska värna svenska kollektivavtal eller inte. Det är en ideologisk fråga, och vi vet att svenska folket starkt och tydligt har tagit ställning för vår arbetsmarknadsmodell. Den som vill ta denna fajt får gärna göra det, men regeringen har valt väg för länge sedan. Överläggningen var härmed avslutad. § 24 Svar på interpellation 2014/15:481 om förbättrade matematikkunskaper 107 Utbildningsminister (MP): har frågat mig vilka andra konkreta åtgärder än utökad undervisningstid jag vill vidta för att lyfta och förbättra elevernas matematikkunskaper. Jag delar oro över de sjunkande kunskapsresultat i bland annat matematik som syns i såväl nationella som internationella jämförelser. Resultaten i bland annat ställer krav på oss att reagera och agera. Svenska elevers resultat har sjunkit i de nationella och internationella kunskapsmätningarna. Skolan har många mätpunkter, inte minst i de nationella proven i årskurs 3. statistik visar att av de eleverna i årskurs 3 som deltog i alla delprov i matematik klarade att nå upp till kravnivåerna. Regeringen ser allvarligt på detta. En god läsförmåga är avgörande för att varje elev ska kunna utvecklas och nå kunskapsmålen. Men internationella undersökningar visar att svenska elevers läskunnighet har försämrats . Var femte 15-åring når inte upp till en grundläggande nivå i läsning, en nivå som är nödvändig för att kunna tillgodogöra sig även annan kunskap, visar PISA-studie. God läsförmåga kan också vara avgörande för resultaten i matematik. Enligt en djupgranskning som utfört av de sjunkande kunskapsresultaten i matematik kan eller mer förklaras av elevers bristande läsförståelse. Det är grundläggande för alla barns och elevers kunskapsutveckling att de får stöd och stimulans från första början, i förskoleklassen om så behövs. Tidiga insatser är ofta avgörande för att elever ska lyckas med sina studier. Därför vill regeringen införa en läsa-skriva-räkna-garanti som säkerställer att insatser sätts in så fort en lärare upptäcker ett behov, redan från förskoleklass. Regeringen avser också att införa ett obligatoriskt bedömningsstöd i läs- och skrivutveckling samt i matematik i årskurs 1 och ett kunskapskrav i läsförståelse i årskurs 1 i , sameskolan och specialskolan. Det enskilt viktigaste för elevernas resultat i matematik är att de möter skickliga och engagerade lärare som har tid att undervisa. Regeringen avser att genom en nationell samling för läraryrket bidra till en positiv utveckling av läraryrkets status och attraktivitet. Detta vill vi uppnå genom att vidta åtgärder för att höja lärarnas löner och också göra satsningar på kompetensutveckling för lärare. Utökningen av karriärtjänster ligger fast i regeringens budget. Vi bygger ut statsbidraget för karriärsteg i skolan till ca 1,5 miljarder . Det motsvarar ca 17 000 förstelärare, alltså ungefär en lärare per arbetslag. I regeringens lågstadielöfte ingår åtgärder som syftar till att öka antalet anställda så att lärare i lågstadiet kan ägna mer tid åt varje elev och klasserna bli mindre, vilket är en särskilt betydelsefull insats för just matematikundervisningen. Det ingår också åtgärder för att öka tillgången till lärare med specialpedagogisk kompetens med huvudsakligt fokus på lågstadiet. I vår budgetproposition fanns också en särskild satsning på nationella skolutvecklingsprogram med systematiska och långsiktiga insatser för att utveckla och förbättra skolor. Några motsvarande förslag återfanns inte i de borgerliga partiernas budgetförslag. Det goda pedagogiska ledarskapet är viktigt för all matematikundervisning och därmed för elevernas måluppfyllelse i matematik. Därför genomförs kompetensutvecklingsinsatser för förskolechefer och rektorer. Regeringen bereder just nu rektorsutredningen. De åtgärder som regeringen avser att vidta visar att vi vill stärka kvaliteten i undervisningen och höja kunskapsnivån i skolan. 108 (M): Jag tackar utbildningsministern för svaret. Matematik är ett otroligt viktigt ämne i skolan, inte av den anledningen att var tionde elev tyvärr inte klarar matematiken i , vilket är den vanligaste anledningen till att de inte kan gå vidare till gymnasiet, utan anledningen är att matematik i grunden är ett språk för att kunna förstå matematiken men även andra ämnen . Den sittande regeringen har tidigare inte visat det största intresset när det gäller att stärka matematikkunskaperna bland de svenska eleverna. Initiativ från alliansregeringen och från Alliansen i opposition för att stärka fokuset på matematik och stärka matematikkunskaperna har tagits emot med en kall hand, trots att vi vet att vi haft sjunkande resultat. Enligt IFAU har kunskaperna sjunkit ända . har varit utbildningsminister , och ändå lyser åtgärderna med sin frånvaro. Bedömningsstöd, läsa-skriva-garanti och tidiga insatser är absolut viktiga inslag för att stärka elevernas kunskap överlag och också matematikkunskaperna. Det gäller även läsförståelse, som vi har varit inne på. Man bör inte minst nämna Läslyftet – den stora kompetensutvecklande insats som Alliansregeringen införde och som lägger grunden för att göra allt detta möjligt och få stödet på plats. Men det räcker inte för att möta de utmaningar som finns när det gäller matematiken. var i – i går. Man hade en gemensam presentation med utbildningsministern där man gick igenom hur läget egentligen ser ut i den svenska skolan. Man berörde även matematiken. Kritiken mot det svenska skolsystemet och dess otydlighet kring vem som egentligen är ansvarig lyste med sin närvaro. Däremot var inte allt nattsvart. hade ett par punkter där man tyckte att har tagit steg i rätt riktning . Man nämnde bland annat de tydliga karriärreformer som alliansregeringen sjösatte och som den nuvarande regeringen nu tyvärr väljer att dra ned på. konstaterar att utmaningar är tre: Vi har en dålig attityd när det gäller utbildning, vi har alldeles för lågt utbildade lärare som inte alls får den fortbildning och de karriärvägar de behöver och vi har alldeles för lite undervisningstid i jämförelse med andra länder. Därför genomförde alliansregeringen reformer för att stärka kompetensen för lärare och utöka matematikundervisningen. Utökningen av matematikundervisningen med i lågstadiet följdes upp med på högstadiet, som regeringen nu aviserar att man tänker ta bort. Man vill inte längre se den, trots att vi vet att matematikkunskaperna brister och att vi har för få timmar. pekar tydligt ut att lärarna är av avgörande vikt för att nå goda resultat. Inte minst måste man se till att de bästa lärarna får chans att göra karriär inom de områden där de behövs allra mest. Ändå väljer regeringen att dra ned just på karriärreformen i utsatta områden. De 22 000 förstelärare det skulle bli enligt Alliansens budget har utbildningsminister reviderat ned till 17 000. Det är ingenting annat än en minskad ambitionsnivå. Det som pekar ut som de viktigaste sakerna, nämligen undervisningstiden och lärarna, väljer regeringen att slå dövörat till för och backa ifrån. I bästa fall gömmer man förslag på framtida förbättringar i utredningar. 109 Utbildningsminister (MP): Jag delar analys och beskrivning av vikten av matematiken och dess roll i skolan. beskriver matematiken som ett språk. Matematiken innebär också en möjlighet för elever att få grundläggande kunskaper och förstå abstrakta sammanhang. Detta är viktigt inte minst när man ska dechiffrera en politisk debatt som denna eller kunna förstå andra av skolans ämnen. På det sättet blir matematiken, på samma sätt som läsförståelsen, en grundkunskap som man behöver ha med sig för skolans andra ämnen. Jag pekade därför i mitt svar på en lång rad åtgärder som vi vidtar och som kan stärka matematiken i skolan. Vi gör satsningar på läsförståelse, som tidigare undersökningar visar är intimt sammankopplad med matematiken, vi har läsa-skriva-räkna-garantin för de tidiga åren, som handlar om tidig uppföljning av matematiken så att alla får med sig grunderna i räkning, och vi gör satsningar på lärare. Jag instämmer i beskrivning av vikten av karriärtjänster. Jag tycker därför att det är bra att vi fortsätter utbyggnaden till det vi var överens om, nämligen ungefär en karriärlärare per lärarlag. Jag tycker dock att det behöver kompletteras med andra insatser. Som ni vet gör vi i vår budget en insats på ungefär 3 miljarder på årsbasis, vilket ska kunna ge betydligt många fler lärare en möjlighet till utveckling och löneutveckling i sitt yrke. Jag tror dessutom att det behövs en större insats. Vi hade i vår budget ett förslag på upp till 125 miljoner för löneutveckling i de skolor som har de tuffaste förutsättningarna. Därutöver pekar vi på att vi behöver fler anställda under de tidiga åren. Vi behöver stärka specialpedagogiken och antalet speciallärare. Detta är viktigt inte minst i de ämnen som en del elever har riktigt svårt för, och dit räknas matematiken. Vi behöver nationella skolutvecklingsprogram och bygga vidare på den styrka som finns i Mattelyftet och Läslyftet, och vi behöver stärka ledarskapet. Alla de frågorna lyfte jag upp i mitt interpellationssvar. Därutöver behöver vi se över den svenska timplanen. Den ger inte tillräckligt starka garantier för att alla elever ska få de timmar och lektioner de behöver. Det är anledningen till att vi har fått in underlag, som beställdes av en tidigare regering. Det är också anledningen till att den sittande regeringen och de borgerliga partierna har kommit överens om att vi ska fortsätta att föra samtal om timplanen. De samtalen ska inledas , så att vi kan få på plats en ny timplan, förhoppningsvis brett politiskt förankrad, så att vi inte hamnar i en situation där skolorna upplever att de ständigt får nya, skiftande, politiska direktiv, ständigt får nya regler i timplanen och ständigt får nya timmar som förs till eller tas bort. Därför hoppas vi kunna lägga fram en sådan timplan i bred förankring så att den kan börja gälla i skolan 2017. Jag hör och ser att de borgerliga partierna vill öka antalet timmar i matematik med 100. Vi kommer att börja föra samtal, och de inleds utifrån det underlag som har lämnat in, som hade det önskemålet från den tidigare regeringen. Jag vill bara betona – det har förts fram från flera som har kommenterat underlag – att det inte är självklart att resultaten i matematik blir bättre om samma lärare ska minska sin förberedelsetid för lektionerna , det vill säga om samma lärare ska undervisa samma elever mer och får mindre tid för att skapa kvalitet i undervisningssituationen. Då får vi ett problem. Det problemet måste vi, om vi vill öka antalet mattetimmar, lyckas hantera. Vi har en brist på mattelärare. Ökar vi antalet timmar är risken stor att det på många skolor är samma mattelärare som ska göra fler timmar, med risken att kvaliteten på timmarna blir sämre. Jag konstaterar att resultaten i de finska PISA-proven är betydligt bättre i matematik för 15-åringar där som har mindre matematik än de svenska eleverna. 110 (M): Jag vill inledningsvis beklaga och tycker att det är otroligt olyckligt att utbildningsministern ställer generellt höjda lärarlöner – där det ytterst är kommunerna som har ansvar för att se till att man är konkurrenskraftig – mot utbyggda karriärtjänster, framför allt i områdena som är utsatta studiesocialt och som mest av allt behöver de professionella lärarna. Att måla upp bilden av att en karriärreform där man ser till att de bästa lärare vi har får bra betalt för att gå dit där de behövs mest står i konflikt med höjda lärarlöner för alla deras kollegor, det tror jag inte är en framkomlig väg utan något som snarare riskerar att spä på den typ av problem som vi har haft i den svenska skolan, där vi inte har skapat tillräckligt stora karriärmöjligheter för lärare. Den enda möjligheten att göra karriär har varit att sluta undervisa och i stället börja arbeta administrativt på en skola. Att måla upp den bilden tycker jag inte är rimligt. Politik handlar om att prioritera med de resurser som man har – absolut – men politik är också mycket mer än fina ord. Sedan interpellationen skrevs har regeringen släppt sin vårändringsbudget, där det är tydligt att man drar ned på ambitionsnivån i skolan. Insatser som är finansierade och planerade försvinner. Examenspremier för bland annat de speciallärare och mattelärare som du konstaterar att det är brist på och som vi behöver locka fler att utbilda sig till tar ni bort. Hur ska vi kunna få fler lärare som är möjliga att anställa, när ni väljer att dra ned kraftigt, när ni väljer att kraftigt minska incitamenten för duktiga lärare att gå till de skolor där de behövs mest men också för duktiga elever att välja att studera inom de områden där det är brist? Det är helt enkelt så, fru talman, att utbildningsministerns ord inte riktigt stämmer med den politik man faktiskt bedriver. Extra stöd i de tidiga åldrarna är självfallet oerhört viktigt, framför allt för att höja dem som har det allra svårast. Det är tidigt som vi ser att problem grundläggs för många elever. Men pratar man med målas det också upp en klar och tydlig bild av att det inte bara är där det brister i . Enligt är det framför allt inom de 15 mest toppresterande procenten som vi tappar allra mest. Här hjälper det inte med mer extrastöd . Här handlar det om att vi behöver utöka undervisningstiden och så att säga slå en väg en framåt för att få mer undervisning och bättre undervisning. Utbildningsministern återkommer gång på gång till att han gärna vill ha en översyn av timplanen med Alliansen från regeringens sida, och han insinuerar gång på gång att han nog vill ha mer matematikundervisning, men lägger han in några brasklappar om att det kanske inte är riktigt nödvändigt när han ska prioritera i budgeten. Regeringen skriver själv i sin egen budget att detta är en prioriterad fråga som man avser att återkomma till 2016. Men stryker man den finansiering som gör det möjligt att utöka matematikundervisningen. Om det är en prioriterad fråga, om vi är överens om att vi behöver mer matematikundervisning, varför envisas i så fall regeringen med att dra undan mattan för att göra det möjligt? Om det behövs fler matematik- och speciallärare, varför drar regeringen undan examenspremien? Om alla dessa insatser behövs, framför allt förstelärare i utsatta områden, varför drar regeringen undan just de insatser som utbildningsministern står och talar sig varm för? 111 Utbildningsminister (MP): I den vårändringsbudget som vi har lagt fram finns det dock ungefär 1 miljard mer för utbildningsinsatser totalt sett. Vi satsar mer jämfört med den liggande budgeten på utbildningsinsatser . Däremot prioriterar vi om något. Jag kan gå igenom de saker som tog upp. hade ett vallöfte som också återfanns i Alliansens budget om att man skulle införa ytterligare 5 000 karriärtjänster. Det motsvarar av lärarkåren. Vi menar att vi i stället behöver komplettera karriärtjänstreformen. Den är bra, framför allt när den används på rätt sätt av huvudmännen ute på skolorna, men den behöver kompletteras med fler olika karriärvägar, fler steg, fler möjligheter för fler lärare att utvecklas i yrket. Därför lägger vi 3 miljarder. De fanns inte med i Alliansens budget. Men talar man sig varm för att detta finns med i budgetarna för de olika partierna som kommer in : 3 miljarder för att ge parterna möjlighet att mer generellt höja lärarlönerna. Det är 3 miljarder för olika insatser för att fler lärare ska utbildas i yrket som ska jämföras med de 160 miljoner för en ytterligare utbyggnad av karriärtjänstreformen eller någonstans mellan 400 och 500 miljoner, som Alliansens vallöfte var på. Då är 3 miljarder trots allt sex gånger mer.