prot · H20982 · 2015-04-08 00:00:00 — När det gäller sprututbytesprogram har gått ut och varit väldigt tydlig med vilka vinster det kan ge för den enskilda missbrukaren men också för samhället. Det här var något som vi i Läkare mot aids började driva – det är länge sedan. Vi såg det då som en hälsofrämjande insats. Att människor som redan är inne i ett dödligt hälsohot, narkotikamissbruk, också riskerar andra hälsohot som att smittas av hiv och även hepatit har blivit alltmer aktuellt. Här borde landstingen lyssna på och dess kunskapssammanställning. När man började med den här verksamheten insåg vi att här går det inte att lägga upp någon dubbelblindstudie, som man gör när man prövar läkemedel. Det hade varit oetiskt. Man måste ta annan metodik i bruk för att visa värdet av en sådan insats, och är det tydligt visat. Då har vi det kommunala vetot. Vi i ser fram emot att regeringen aviserar att den ska lösa det problemet. Man ska inte kunna hindra landstingen från att införa sprututbytesprogram. Här har tagits upp siffror på hur många människor som dör av nya droger. Det är ytterligt allvarligt. Bara en människa som dör av en nätdrog är en för mycket. Men det talas inte så mycket om att 8 000–12 000 människor dör av rökning. Om vi hade fått tobaken på marknaden och upptäckt att 12 000 människor dör av rökning tror jag att debatten hade varit helt annorlunda, fru talman. Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaks-frågor Men har anslutit sig till WHO:s tobakskonvention med sikte på att få ned rökningen till – en utfasning. Det är det som finns i den motion som har väckt tillsammans med andra åtgärder som dold försäljning, neutrala förpackningar och så vidare. Det är glädjande att höra att regeringen är på väg att förverkliga det som står i WHO:s tobakskonvention, så vi har avstått från att reservera oss på den punkten. Därmed yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 63 (V) replik: Jag har bara två snabba frågor. Den ena är varför inte ni i , som har varit för sprututbyte så länge, drev frågan hårdare . Det är första frågan. sa i debatten att när de kom till makten var det att starta från noll. Men både och hade gjort ett gigantiskt jobb, så det har väl aldrig funnits ett sådant digert arbete att gå vidare från. Är det också din upplevelse, , att det fanns nada och var tomt på listan när ni började jobba med de här frågorna? 64 (FP) replik: När det gäller sprututbytet har jag så länge jag suttit för i drivit den frågan. Men partiet har inte varit enigt; det är bara att ärligt säga. Det har berott på visionen om det narkotikafria samhället. Man har sett sprututbytet som något som skulle trigga ett narkotikamissbruk. finns det övertygande bevisning för att det inte är på det sättet. Men det har tagit tid att få fram den kunskapen och övertyga. Först fanns det ett motstånd, ja. Det är bara att läsa i vårt husorgan om hur och jag och några andra debatterade den här frågan. Men jag är väldigt glad över att vi nu är framme tack vare mycket gedigna genomgång av de fakta som finns. Här har vi länge haft i ryggen. Den har rekommenderat detta. handlar det om att regeringen ska få fram detta med att ta bort vetot. Det var en fråga till om det här med hur man uttrycker sig – börja från ruta noll och så. Jag vill från sida säga att vi har drivit en alkoholpolitik som har varit väldigt tydlig i urminnes tider. När jag blev chef för 1979, då var socialminister, fanns det särskilda grupperingar i när det gällde alkoholen. Det fördes en diskussion om narkotikainnehav – skulle det kriminaliseras eller inte? Läkemedelsmissbruket var också väldigt tydligt på tapeten. Det här med missbruk av lugnande medel och sömnmedel var någonting som redan runt 1970 aktualiserade som ett folkhälsoproblem. Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaks-frågor (: Fru talman! Jag har faktiskt inte ett ord till att säga.) 65 (SD): Jag vill inleda med att bemöta vad ledamot tidigare ondgjorde sig över här i talarstolen: att en majoritet i socialutskottet enades om ett tillkännagivande gällande familjeklassning av narkotika. Detta är en oerhört viktig fråga. Det är ytterst viktigt att detta inte är en fråga som faller i glömska hos regeringen. Regeringen har mycket riktigt adresserat den här frågan – lite luddigt. Det lugnar mig föga, då regeringens löften har en dålig vana att landa i motsatsen till vad som från början utlovades. Det vi talar om är unga människor som avlider av bruk av preparat som vi har svårt att komma åt med lagstiftning. Jag känner därmed att frågan är alldeles för viktig för att kunna lämnas i händerna på regeringen allena. Sedan, fru talman, vill jag gå in närmare på frågan om gårdsförsäljning. Vi sverigedemokrater är för det svenska alkoholmonopolet. Alkoholmissbruk tar liv. Det förstör familjer, och det kostar samhället mycket, både ekonomiskt och framför allt i mänskligt lidande. Självklart ska vi verka för en minskad alkoholkonsumtion. Men när vi talar om gårdsförsäljning talar vi framför allt om produkter med mycket höga produktionspriser och ett svagt konkurrensläge. Jag undrar hur de som vänder sig mot gårdsförsäljning resonerar. Man kan vara för gårdsförsäljning och verka för en ökad folkhälsa och en minskad alkoholkonsumtion. Det är inget motsatsförhållande. Menar de som är emot gårdsförsäljning att man blir mer berusad av alkohol från svenska gårdar än av den alkohol som körs in i busslaster från exempelvis och ? Som jag inledde med, är vi för det svenska alkoholmonopolet. Men det är politiken som förts i den här kammaren som har urholkat det och översvämmat vårt land med billig, importerad alkohol som lätt hamnar i händerna på våra barn och unga. Vi sverigedemokrater står upp för att ska ha en livskraftig landsbygd, och då måste vi vara öppna för en mångfald av möjligheter till arbetstillfällen och att gynna besöksnäringen. Gårdsförsäljningen är en pusselbit. I den närmast föregående debatten stod en centerpartist här i talarstolen och uttryckte att de debatter som vi för här i kammaren är ett spel för galleriet med liten chans till påverkan – jag tror till och med att hon använde ordet ”minimal”. Jag hoppas och önskar verkligen att hon har fel, men jag befarar att politiken är så pass stagnerad och lutad mot EU-direktiv att hon faktiskt har rätt. Jag vill därmed påminna om att EU-medlemskapet är frivilligt. Så fort vi i den här kammaren kan enas om att EU inte gagnar oss och att det inte står för svenska intressen är vi fria att lämna. Vi är riksdag. Politiken har valt att lämna bort makten. Det är politiken som har valt att missgynna svenska alkoholproducenter i det här fallet. Valet mellan svenska lantbrukares intressen och EU:s är för mig självklart. Jag vill avsluta med att säga att biskop frihetssångs ord gäller . Vår frihet är inte till salu, inte ens för guld. Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaks-frågor 66 (KD) replik: På låter det som att de största utmaningarna vi har med alkohol och narkotikaberoende beror på att vi är medlemmar i och att EU-medlemskapet alltså skulle innebära en ökning av alkoholkonsumtionen. Min fråga är: På vad stöder sig i det antagandet? I en undersökning från CAN som kartlägger barns och ungdomars alkohol‑, narkotika- och tobaksanvändning kan jag inte utläsa några sådana siffror. Min andra fråga gäller beredskap att värna vad kallade för, tror jag, möjligheten till turism för enskilda gårdar. Är det värt att riskera alkoholmonopolet för detta? Är det värt att riskera vad vi vet är en av de effektivaste insatserna för att minska missbruk av alkohol? 67 (SD) replik: Jag beklagar om ledamoten missuppfattade vad jag sa. Jag tror att jag var ganska tydlig. Det är inte medlemskapet i EU som ökar alkohol- och narkotikaanvändandet i . Det fanns ingenting i mitt anförande som antydde det. Däremot har det bidragit till att vi har en ökad tillgång till alkohol, framför allt genom att vi har en oreglerad marknad där barn och unga lättare kommer i kontakt med och kan tillskansa sig alkohol utan att behöva gå via Systembolaget. Därmed har ni med er politik, när ni har tillåtit dessa väldigt generösa införselregler, också gjort alkoholen mer lättillgänglig för unga människor. Det borde vara en konsekvens som ni borde kunna stå för – att den politik som har förts har åsamkat samhället denna skada. Jag fick också en fråga om ökad turism till enskilda gårdar. Även där beklagar jag om ledamoten uppfattade det så. Det var inte så jag uttryckte det. Jag sa att detta är en pusselbit för att öka sysselsättningen på landsbygden och att öka attraktiviteten och besöksnäringen på landsbygden. Det är alltså en pusselbit. Jag hade verkligen önskat att Alliansen hade möjlighet att se den större bilden och att verka för en levande landsbygd med många pusselbitar. har själva medverkat till motioner om gårdsförsäljning men låtsas sedan här i kammaren som att så inte är fallet. Det är också ganska beklagligt. 68 (KD) replik: Tyvärr fick jag inget som helst svar på min fråga: Är beredda att riskera det vi vet är ett av våra absolut effektivaste verktyg för att minska alkoholkonsumtionen? Det är ju detta vi har att välja på. Det är nog ingen som tycker att det är ett problem om en enskild gård får möjlighet att sälja sitt eget vin på gården, men när vi vet hur förutsättningarna skulle kunna riskera vårt alkoholmonopol har vi sagt att vi inte är beredda att göra det valet. I stället använder vi andra metoder för att man ska få tillgång till dessa spännande produkter som många vill ta del av, till exempel kan de säljas på ett närliggande systembolag med hemleverans. Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaks-frågor Detta ger möjligheter också för den näringsgrenen utan att vi riskerar vår folkhälsa. Men är helt uppenbart beredda att för att öka besöksnäringen vid några enskilda gårdar sätta hela vårt alkoholpolitiska verktyg i pant. Det förvånar mig, och jag skulle vilja ha ett svar på den frågan. Låt mig komma tillbaka till konsumtionen bland ungdomar. Med öppna gränser kan inte bara det vi vill ha flöda över gränserna utan också sådant som vi gärna skulle vilja ha mindre av, till exempel smugglade cigaretter eller alkohol som man använder själv. Men om man påstår att EU-inträdet har lett till en ökning undrar jag vad det finns för stöd för det. Enligt CAN:s rapport har bruket hos ungdomar, som ju lyfter fram, minskat och är på lägre nivåer än , och då var vi inte medlemmar i . Hur kan EU-medlemskapet ha lett till en ökning när siffrorna visar att bruket är minskande? 69 (SD) replik: Ledamoten frågar mig hur vi har resonerat. Hur resonerade när man stod bakom en motion om gårdsförsäljning av alkohol men inte stöder detta i kammaren? Det är ganska intressant. Det blir ganska motsägelsefullt när ledamoten talar om att EU har lett till att det kommer in mer alkohol i landet och att det ökar tillgängligheten för unga, men hon vill inte ha mer svensk alkohol på grund av EU. EU ger oss alltså mer alkohol men mindre svensk alkohol, vilket blir den rimliga slutsatsen av det hela. Jag vill än en gång understryka vikten av att vi i riksdag brukar EU som ett verktyg för att frånsäga oss vårt eget ansvar. Vi skyller på EU när vi inte står upp för våra svenska bönders intressen. Jag tycker att det är ganska horribelt. En enkel lösning hade varit att lämna EU. Vi beslutar bäst för våra svenska bönder på egen hand. Vi kan bestämma själva var vi ska sälja alkohol och inte. Då behöver vi inte riskera att det kommer några som vill betala väldigt dyrt och som ska tala om för vad vi ska göra. Vi är i riksdag. Jag önskar verkligen att riksdagsledamot tog hänsyn till det och tog ansvar för vårt land. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.) § 8 Associationsrätt m.m. betänkande 2014/15:CU8 70 (KD): Att våga satsa på en idé och att förverkliga en dröm är vad företagande handlar om för väldigt många. Fler företag betyder fler jobb, starkare ekonomi och bättre välfärd. Det är viktigt att människor med idéer vågar satsa på att starta eget. Alliansen har tagit flera steg för att det ska bli enklare att starta och driva företag. Viktiga steg för ett bättre företagsklimat togs under våra , och fler företag startas . Men vi ligger fortfarande långt efter andra europeiska länder. Ja, det har tagits steg i rätt riktning, men fortfarande återstår flera. anser att de små och medelstora företagen, som ofta är familjeföretag, ska stå i centrum för utformningen av näringspolitiken. Det som dock är ett problem, som jag såg redan när jag arbetade som jurist , är att många startar fel företag. Vad menar jag när jag säger fel företag? Jo, jag menar bolagsformen. Man startar ett enskilt företag. Det är en väldigt bra bolagsform, som ofta till exempel är perfekt att ha vid sidan av sitt vanliga arbete medan man förverkligar sin dröm. Man startar inte ett aktiebolag, för man vill inte låsa in ett kapital som man ska använda för att förverkliga sina drömmar. vill man ändra till ett aktiebolag. Då blir det ofta en krånglig och komplicerad historia. sänktes kravet på lägsta tillåtna aktiekapital i privata aktiebolag från till . Hos har i genomsnitt 2 594 nya aktiebolag registrerats sedan förändringen. Det är en ökning . Kravet på ett eget bundet kapital i aktiebolag motiveras bland annat med att det skulle utgöra ett borgenärsskydd. Det är ett motiv som kan ifrågasättas på flera grunder, men främst är det så att en borgenär, oavsett aktiekapitalets storlek, ställer krav på de säkerheter som efter en marknadsmässig bedömning är nödvändiga. Jag tror inte heller att ett aktiekapital är ett hinder som stoppar oseriösa företag. Vill man starta ett oseriöst företag gör man det ändå. Det enda som detta riskerar att medföra är inlåsningseffekter när ett företag ska expandera och bolagsmännen tvingas välja en bolagsform som egentligen inte är optimal, just för att de inte kan uppbringa tillräckligt med aktiekapital vid startögonblicket. Det blir, som sagt, kostsamt för seriösa småföretag den dagen de vill ändra bolagsform. behöver fler entreprenörer. Därför yrkar jag bifall till reservation 1. 71 (M): Jag skulle vilja börja med att i likhet med yrka bifall till reservation 1. Det är en viktig reservation. Det vi diskuterar handlar ytterst om förutsättningarna för att driva företag i . Det handlar om frågan: Hur ska vi kunna sänka trösklarna för människor som har idéer och som vill förverkliga dem? krävs det ett startkapital på för att man ska kunna starta ett aktiebolag. För att förstå den här frågan i sitt sammanhang kan det vara bra med en liten historisk tillbakablick till förra gången då vi sänkte kravet på aktiekapital, . Vad tyckte det nuvarande regeringsunderlaget då? Då hade man ett särskilt yttrande där man skrev att man nog egentligen var emot sänkningen. Men på grund av den internationella konkurrenssituationen och en utblick nöjde man sig med ett särskilt yttrande i stället för en reservation. Man ville inte att skulle stå ut, i och med att många länder runt omkring oss inte hade ett lika högt ställt krav på insatt kapital för att starta en bolagsform med ett begränsat personligt ansvar. Men vad var då motivet för detta särskilda yttrande? Jo, det var remisssvaret från LO. LO var emot en sänkning av kravet på aktiekapital i aktiebolag. Varför var LO emot detta? Det kan man fråga sig. Jo, om man läser mellan raderna ser man att LO var emot detta därför att de inte ville sänka trösklarna för att människor ska kunna gå från en anställningsform till att förverkliga en affärsidé. Det var motivet. Det ska vara svårt att starta bolag i . Det var motivet i LO:s remissvar. Och man får förstå det särskilda yttrande som Socialdemokraterna hade i ljuset av den stora summa pengar som LO ger till det socialdemokratiska partiet. Det gör ont att bita den hand som föder en, men det är beklagligt att Socialdemokraterna inte vågade göra det då och inte vågar göra det . Det hämmar nämligen svensk konkurrenskraft. Det hämmar svensk innovationskraft, och det hämmar svenskt entreprenörskap. Just för att inte bita den hand som föder en valde Socialdemokraterna att lyfta ut uppdraget att utreda förutsättningarna för att sänka aktiekapitalet ur den utredning som Alliansen tillsatte så sent som . Det uppdraget ströks helt. Frågan till socialdemokrater med stödpartier här är: Varför vill ni upprätthålla trösklarna för dem med minst ekonomiska resurser när det gäller att starta bolag? Varför vill ni beröva dem den rätten? Företagande ser inte alls ut som det gjorde för kanske 20 eller . En lång rad av de företag som startas bygger enbart på humankapital, det vill säga kunskap man har i sitt huvud. Kravet på startkapital blir mer och mer obsolet, och det fungerar som en hämsko för dem som vill starta och driva företag. Man skräms ofta med retorik: Ett sänkt aktiekapitalkrav skulle äventyra borgenärsskydd. Det skulle äventyra anställdas trygghet och så vidare. Men låt oss då göra en utblick. Hur ser det ut runt om i ? , , , , och , stora välmående ekonomier, har bolagsformer motsvarande aktiebolag, med ett begränsat personligt ansvar, där det inte krävs något startkapital. I vissa fall är det ett symboliskt startkapital på , eller . Varför vill Socialdemokraterna inte gå denna utveckling till mötes? Man skrev ju under galgen i det särskilda yttrande man hade förra gången vi behandlade frågan: Det är ändå viktigt att följer med i den internationella utvecklingen. Och vi kommer i ljuset av detta att utvärdera den här sänkningen. Låt oss då konstatera vad som har hänt i vår omvärld . Det som har hänt är att fler och fler länder har tagit steget mot att sänka kravet på aktiekapital, helt enkelt därför att det inte längre fyller någon funktion. Varför är man då så nödbedd? Jo, fru talman, därför att man inte vågar bita den hand som föder en. Det är klart att det smärtar, men låt inte det stå i vägen för svensk konkurrenskraft och svensk innovationsförmåga. Därför, fru talman, är detta en viktig reservation, och därför bör kammaren bifalla reservationen. Sedan sänkningen 2010 har vi sett hur antalet nystartade aktiebolag har ökat , från 1 600 nystartade bolag till 2 500 nystartade bolag . Är det en utveckling som Socialdemokraterna beklagar? Är det en utveckling som man egentligen inte hade velat se? Varför vill man i så fall inte fortsätta på den inslagna banan? Det är frågor som jag hoppas få svar på från Socialdemokraterna . 72 (C): Jag tycker att det är glädjande att vi också i civilutskottet kan ha en debatt om synen på företagande som sådant. Med tanke på att nära nog av den svenska befolkningen endera äger, driver eller leder ett företag skulle det vara helt naturligt. Ändå märker vi en attityd och en misstänksamhet mot företagandet och mot dem som startar och driver företag. Inte minst har vi återfått denna misstänksamhet efter regeringsskiftet. De snåla vindarna har börjat blåsa, speciellt runt välfärdsföretagen, skolföretagen och de små byggnadsfirmorna som lever på att skapa möjligheter för människor att använda ROT-avdraget och göra arbete i det nära näringslivet. Alliansregeringen och de centerpartistiska näringsministrarna såg möjligheterna i småföretagen och såg bland annat till att kravet på aktiekapital sänktes en gång från till . satte som näringsminister ett mål om regelförenklingar för företagens administrativa kostnader, men tyvärr är en regerings ambitioner en sak och myndigheternas kontrollbehov en annan. Vi nådde en bra bit men inte riktigt ända fram. Villkoren för små och medelstora företag är av största värde för att vi ska ha en hållbar tillväxt i hela landet. Fyra av fem jobb skapas i de små och medelstora företagen. Vart och ett av dessa jobb bidrar till vår gemensamma välfärd. Det vet vi som sitter här. Men för företagen betyder det mer än så. Att starta ett företag betyder att du har en idé som du tror på, att du har ambitionen att nå ut till en marknad och möta köpare av ditt företags idé. Du behöver någon som är villig att investera i idén, och du ska se till att det du vill sälja kan produceras i form av tjänster eller fysiska produkter. Då behövs också en utrustning av något slag som kan producera detta. Utöver detta behövs det dessutom några som är beredda att sälja din produkt, och du måste själv lägga ned det mesta av din tid. Sedan måste du också leva med risken att misslyckas, och här kommer attityderna in igen. Det är många som startar företag, men avvecklas 30–av de nystartade företagen, de flesta troligtvis på utövarens eget initiativ men ibland efter en konkurs med skuldsättning som följd. Detta med att starta och driva företag är i många länder något helt naturligt. Vi behöver inte gå längre än till de kulturer som våra invandrare kommer ifrån, där ett företag är ett helt naturligt sätt att försörja sig och sina närmaste. I kan även en misslyckad företagsidé vara någonting som man kan se positivt på: Om inte annat har man skaffat sig en erfarenhet! Enklare regler, mindre stigma och möjlighet till en ny chans som företagare är sådant som är viktigt för . Företagaren är ju också en jobbskapare. var andelen kvinnor som drev företag . har andelen kvinnligt företagande ökat till . Det är till stor del till följd av bättre förutsättningar för företagande inom områden där många kvinnor arbetar. Tänk om vi kunde åstadkomma samma utveckling bland de utomlands födda genom lägre trösklar, enklare regler och ett lägre aktiekapital! När jag går omkring på UF, det vill säga Ung Företagsamhets mässor, hemma i slås jag av vilken skaparkraft det finns, hur man med enkla medel kan ta en idé till förverkligande och hur lite det skulle behövas för att omsätta dessa idéer i arbeten och egna erfarenheter. Men tyvärr stupar det ofta efter det genomförda UF-företaget och skolans slut. Det är en kul grej. Det är något som skolan måste göra för att synas och få pluspoäng hos det lokala näringslivet. Kanske tar inte skolan tillräckligt allvarligt på UF-satsningarna. Om eleverna skulle tjäna en slant på sitt UF-företag får de ibland rådet att skänka bort vinsten till välgörande ändamål i stället för att själva ta hand om vinsten och återinvestera den i sin idé. Tyvärr ser jag många exempel på att det är så vi förbereder våra unga för deras företagande. Efter denna långa plädering till företagandets lov vill jag yrka bifall till Alliansen reservation 1 om att sänka kraven på aktiekapital, den mest konkreta förenklingen för dessa unga, nyanlända, idérika och arbetsamma människor som ännu inte har lyckats skrapa ihop några . Vi menar att det skulle stärka ekonomi. Om man litar på företagen nämner man inte ens möjligheten till ogenomtänkt och oseriöst företagande, vilket görs i majoritetens text i betänkandet. Det är en kvarleva från den tid då alla företagare sågs på med misstänksamhet. Jag hoppas att vi inte är tillbaka dit. I motionsfloden ser vi skiljelinjen mellan vänstern och Alliansen väldigt tydligt. Jag står naturligtvis bakom reservation 2 om snabbare registrering av nystartade bolag men utan något yrkande här i kammaren. Vi vill minska tiden det tar att få sitt bolag registrerat från 16 till maximalt . En bra idé kan inte alltid vänta! Därmed förväntar vi oss också att regeringen följer upp och utvärderar det uppdrag som alliansregeringen gett till att säkerställa att en sådan process med kortare registrering går att genomföra. Jag har själv lång erfarenhet av att arbeta i näringslivet, bland annat som konsult inom fordonsindustrin. Många av de personer som jag har arbetat med där har varit personer vars enda kapital är deras egen kompetens, drivkraft och tid. Från sådana människor kommer tillväxt, utveckling och innovationer. Med dem byggs konkurrenskraft och skapas jobb för . Jag ser med stor oro på vad som händer med regeringens företagarpolitik som konsekvent missgynnar de små företagen med en ung arbetskraft som lever och verkar på landsbygden och som arbetar med småskalig tjänsteverksamhet på en lokal marknad nära sina kunder. 73 (V): Världen är inte rättvis.