prot · H30914 · 2015-10-15 00:00:00 — Här har regeringen kommit med ett mycket ambitiöst program för att öka bostadsbyggandet, inte minst i den del där det finns en stor efterfrågan på hyreslägenheter bland våra unga, vilket också bidrar till att skuldsättningen inte ökar. För dem som följer situationen på bostadsmarknaden är det väl ganska uppenbart att här finns ett problem. De regelverk som gällt fram till nu har inte varit tillräckliga för att det ska komma igång ett byggande av små hyreslägenheter. Jag tror att det kommer att behövas en aktiv bostadspolitik för att också minska de långsiktiga riskerna. Det är helt sant som poängterar att vi behöver ett bra beslutsunderlag för att kunna analysera situationen och fundera över vilka ytterligare åtgärder som kan behöva vidtas. Där är jag glad över att vi har kompetenta myndigheter som förser oss med analyser och underlag. Det ska ärligt sägas att myndigheterna inte alltid håller med varandra i alla detaljer utan kan komma fram till olika uppfattningar. Det gäller hela den här komplexa frågeställningen. Vi ser att debatten är livlig, och människor kan med samma beslutsunderlag, med samma fakta, komma fram till olika slutsatser. Därför är det viktigt att vi har en bred debatt och att många olika synpunkter får komma fram. När jag för diskussioner med de ansvariga myndigheterna noterar jag att de får en allt bredare samsyn om att riskerna med hushållens skuldsättning behöver tas på allvar. Det är ingenting som vi kan blunda för. Det är ingenting som vi kan hoppas inte kommer att ge effekter. Med en ökande skuldsättning ökar riskerna i det finansiella systemet. Det är såklart något som vi tar på stort allvar. Ett exempel på den kommunikationen är att de tre ansvariga myndigheterna , och gemensamt i en debattartikel uppmanade oss i politiken, i bred bemärkelse, att vidta åtgärder. Då handlade det framför allt om amorteringskravet. Jag är glad över att vi gemensamt, i gemensamma diskussioner och med bred förankring, har lyckats komma fram till att vi tycker att ska ha mandat att genomföra ett amorteringskrav just för att minska de långsiktiga riskerna och komma tillbaka till en sund amorteringskultur där det är lika självklart att betala tillbaka på lån som det är att ta lån för att kunna finansiera till exempel en bostad. Från regeringens sida försöker vi alltså sträva efter att ha samtal, försöka diskutera oss fram till en analys av situationen, försöka hitta en så bred samsyn som möjligt och, om det är möjligt, också hitta gemensamma ståndpunkter när det gäller vilka verktyg vi ska ha och vilka åtgärder som ska vidtas. Det är en tradition, kan man väl kalla det, i svensk politik att man när det gäller finansmarknadens funktion och finansiella risker försöker hitta breda lösningar som så många som möjligt i riksdag kan ställa sig bakom. Den inställningen kommer både jag och regeringen att fortsätta att ha. 23 (M): Det var ett trevligt svar på många sätt och vis. Alla är betjänta av den breda samsynen i dessa viktiga frågor. Det handlar ju om grundläggande förutsättningar för annat som händer i , och för många aktörer är det viktiga frågor. Riskerna måste tas på allvar. Orsakerna till hushållens skuldsättning är till störst del avhängiga av det som påverkar bostadsmarknaden. Eftersom det har byggts för lite i har utbudet inte växt med efterfrågan. Det bidrar starkt till att bostadspriserna höjs. Men även urbaniseringen, ränteläget och skattenivåerna påverkar bostadspriserna och därmed hushållens lån. Faktorer som direkt påverkar hushållen är tillgången till krediter, konjunkturläget, ränteavdragen, inkomstutvecklingen och skatterna, till exempel fastighetsskatten, som finansmarknadsministern var inne på. Vi har politiskt möjlighet att påverka å ena sidan sådant som rör bostadsmarknaden, å andra sidan sådant som på andra sätt påverkar hushållens beslut att låna. Att konjunkturen går bra och inflationen är låg är inte negativt. Vidare skärpte Alliansen motståndskraften i det finansiella systemet genom att kraven på storbankernas förmåga att själva bära sina förluster ökat betydligt, och resurser för tillsyn, regelgivning med mera har mer än fördubblats. Därutöver genomförde Alliansen en mängd reformer som syftade till att påskynda bostadsbyggande, bland annat moderniserat planregelverk, förbättrade förutsättningar för byggande och förenklade regler för uthyrning för att nyttja det befintliga beståndet bättre. Effekterna har börjat märkas, men mer återstår att göra. föreslår ytterligare konkreta åtgärder för att öka takten i bostadsbyggandet och få en mer rörlig bostadsmarknad, till exempel översyn av överklagandeprocesser och av roll i byggprocessen, sänkta bullerregler, översyn av markrestriktioner, presumtionshyror och andrahandsuthyrning, för att bara nämna något. Men lika intressant är vad regeringen tänker göra. Bostadsbyggandet är inte huvudtemat i denna debatt utan själva skuldsättningen. Jag upplever inte att jag får ett tydligt svar på om regeringen anser att nivån på de svenska hushållens skuldsättning under våra specifika svenska förutsättningar är ett problem eller inte, även om jag förstår att man ser de höga riskerna. Mina följdfrågor blir därför:  Vilka åtgärder tänker finansmarknadsministern vidta för att hushållen ska minska sin skuldsättning, utöver redan nämnda skattehöjningar och amorteringskrav?  Vad anser finansmarknadsministern om de åtgärdsförslag som lägger fram? Är de rimliga och riktade åt rätt håll, och vilka är riskerna för att de bidrar till att det blir ännu svårare för speciellt unga och utrikes födda att komma in på bostadsmarknaden? Det är viktigt att höra vad finansmarknadsministern anser. Vad kan svenska folket vänta sig – att regeringen går på linje eller att man till exempel återinför fastighetsskatten, vilket ju har föreslagits av flera aktörer? Eller blir det en avtrappning av ränteavdragen, vilket ju också ofta debatteras? 24 Statsrådet (MP): Som säger är detta en stor och komplex fråga som vi har att hantera, och det är många aspekter som måste vägas in när vi fattar beslut om åtgärder. Det är alltid väldigt svårt i politiken att väga kortsiktiga effekter, som ju egentligen kommer från alla åtgärder som vidtas på politisk nivå. Åtgärder som gäller finansiell sektor och hushållens skuldsättning kan påverka till exempel konsumtionen, inträdet på bostadsmarknaden – vilket också nämner – liksom fördelningen mellan olika grupper. De effekterna är såklart väldigt viktiga att väga in. Men de måste också vägas mot de mer långsiktiga effekterna av att inte göra någonting. Bygger vi då upp finansiella risker? Ökar vi riskerna för att få en finansiell oro eller i värsta fall en finansiell kris kan det få långt mer dramatiska effekter än de betydligt mindre effekter som åtgärderna får i det korta perspektivet. Denna avvägning är en svårighet som vi alla i politiken sitter med. Den frågan måste vi ta på allra största allvar, självklart. När det gällde till exempel amorteringskravet gjorde vi också ett sådant arbete, där vi försökte göra analyser av vilka effekter detta kan få för olika gruppers inträde på bostadsmarknaden. Vi gjorde analyser av vilka effekter ett amorteringskrav på den nivå som har föreslagit kan få på till exempel konsumtionen. Där gjordes bedömningen att effekterna ändå är väldigt begränsade och långsiktigt antagligen helt försumbara. Men vi måste göra den typen av analyser . Vi måste också se vilka frågor det är som kanske minskar de finansiella riskerna i systemet. Att skuldsättningen är bland de faktorer som ökar riskerna är vi nog ganska eniga om i politiken och bland bedömare. Sedan har vi hushållens tillgångar, som också är större än de har varit tidigare. I vilken mån minskar de då riskerna? Det är också en bedömning som vi måste göra. Vi vet att skulderna är fasta – man kan förstås betala av dem, men de kommer inte att förändras genom att det blir nya finansiella förutsättningar – medan tillgångarna är mycket mer rörliga. Mycket av tillgångarna hos de svenska hushållen ligger till exempel i bostädernas värde, och om vi då får ett snabbt boprisfall sjunker tillgångarnas värde medan lånen ligger kvar. Det kan också bli som vi har sett i andra länder, det vill säga att om vi får ett boprisfall påverkas konjunkturen och ekonomin i sin helhet, vilket också kan påverka börskurser. Detta kan då göra att andra finansiella tillgångar sjunker i värde i samma veva. I fråga impliceras också en annan frågeställning, nämligen: Om vi nu har ett välfärdssystem, kommer det då att påverka analysen? Är riskerna mindre? Det är en intressant frågeställning som jag tycker att vi, och kanske framför allt akademin, kan fördjupa oss i och bedriva forskning om. Vi kan också titta på exempel i vår omvärld och hos oss själva. Vi hade ju en finanskris här i . Även då hade vi ett välfärdssystem och ett trygghetssystem. Vi hade stabiliserande effekter i ekonomin. har gått igenom en ganska svår finansiell oro med 25-procentiga fall på bostadsmarknaden. På bara hade man ett fall i bnp . Även är ett välfärdsland, så det är uppenbart att detta i sig inte var ett totalt skydd mot finansiell oro i ekonomin. Detta är analyser som jag tycker att vi bör ta med oss. Jag värdesätter i allra högsta grad vårt välfärdssystem, men jag tror inte att vi ska se det som en garanti för att finansiell oro inte kan uppstå även i våra ekonomier. Vi måste nog försöka förbereda oss och vidta åtgärder för att i möjligaste mån undvika finansiella risker. 25 (M): Jag instämmer helt i att vi måste undvika finansiell oro och kriser. Det är ingen diskussion om det. Det får ju väldigt många negativa effekter. Dock var till exempel 90-talskrisen inte orsakad av svenska hushåll, utan det var kommersiella aktörer som bidrog till den. Hushållen drabbades snarare av konsekvenserna. Att hushållen är högt belånade har naturligtvis flera nackdelar. Det ökar sårbarheten vid kommande räntehöjningar eller lågkonjunktur, och det enskilda hushållet får mindre handlingsutrymme. har hushållen låga boendekostnader tack vare ränteläget. De håller konsumtionen uppe, vilket håller landets ekonomi igång. Men det är samband som gäller generellt. Med tanke på specifika svenska förutsättningar som hög andel ägande av den egna bostaden, att bolånen sköts och att vi har höga skatter och utbyggda välfärdssystem, är det angeläget att vi har beslutsunderlag som är anpassade för oss innan vi eventuellt går vidare med förslag som skulle riskera att slå både mot ekonomin och mot dem som redan har svårigheter att komma in på marknaden. Jag tackar finansmarknadsministern! Jag hoppas ändå att vi – med hjälp av akademin eller andra aktörer – snart får något tydligare besked om hur regeringen ställer sig till nivån på de svenska hushållens skuldsättning utifrån våra konkreta förutsättningar, samt att ytterligare politiska förslag läggs, gärna inspirerade av moderata motioner, som gör att bostadsbyggandet kan öka mer. 26 Statsrådet (MP): Återigen: Tack för en intressant diskussion och ett intressant samtal! Jag tycker att det är väldigt viktiga frågor som förtjänar att debatteras och diskuteras brett. Jag tycker att det är frågeställningar som vi verkligen behöver ta till oss när vi gör de vidare analyserna. Jag hoppas på att det intresse som jag märker från oppositionen när det gäller de finansiella riskerna och hushållens skuldsättning också avspeglas i en vilja att vi ska sätta oss ned gemensamt och försöka hitta lösningar framåt. Jag märkte det intresset när det gällde amorteringskravet, och det är jag väldigt glad för. Jag tror att det ger en stor styrka till svensk ekonomi. Det ger en stor styrka till alla oss som agerar på bostadsmarknaden när vi vet att det är förutsättningar som kommer att gälla och som inte kommer att förändras beroende på valresultat och liknande. Från regeringens sida har vi valt att inte , medan vi håller på att införa amorteringskravet, komma fram med nya åtgärder och säga: Det här ska vi göra, och det här ska vi inte göra. Det vi har sagt är att vi vill fortsätta att föra samtal med oppositionen. Vi bjuder in till fortsatta diskussioner och till att analysera utvecklingen på bostadsmarknaden. Det handlar också om att samtala om vilka olika typer av åtgärder som finns med i diskussionen. Vad för de olika partierna med sig när det gäller att hitta lösningar och att minska riskerna för finansiell oro ? Där vill vi, de partier som ingår i regeringen, såklart bidra med våra synpunkter och ståndpunkter. Men jag tror att det är en ganska bra förutsättning för att hitta fram till gemensamma ståndpunkter att inte låsa positionerna för mycket utan komma in med en lyssnande attityd. Det är både min och regeringens inställning att vi gärna vill höra analyserna, föra samtal och försöka hitta så breda överenskommelser och så breda vägar framåt som det bara är möjligt, där vi har en stor del av riksdag bakom åtgärderna. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. Jag hälsar statsråden välkomna. Frågor besvaras av finansminister , statsrådet , statsrådet , statsrådet och kultur- och demokratiminister . En fråga ska vara av övergripande och allmänpolitiskt slag eller avse ett ämne som faller inom statsrådets ansvarsområde och rör dennes tjänsteutövning. Finansminister besvarar såväl allmänpolitiska frågor som frågor inom sitt eget ansvarsområde. 28 (M): Min fråga riktar sig till kultur- och demokratiminister . Det kan inte ha undgått någon att den svenska filmpolitiken är i gungning. lovade kulturministern att riva upp den svenska filmpolitiken så som vi känner den, och i budgetpropositionen gjorde man verklighet av detta löfte. Att regeringen vill se över och modernisera filmpolitiken välkomnar vi, men vi beklagar det sätt på vilket det har skett. Det är en oskicklig hantering där regeringen har börjat i helt fel ände. Den avtalsmodell som har tjänat oss har man sagt upp utan någon som helst utredning av konsekvenserna eller av vilka alternativ som ska finnas i stället. Vi vet inget om vilka filmpolitiska mål som ska gälla, vi vet inget om hur stödet ska fördelas, vi vet inget om vilka parter som är tänkta att bidra och vi vet inte hur regeringen ser på filmens långsiktiga förutsättningar. utlovade kulturministern på en filmpolitisk proposition . Mina frågor blir därför: Blir det en proposition? När kommer den? Vad kommer den att omfatta? 29 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag tackar riksdagsledamot för frågan. Svensk film är viktig. Svensk film behöver de bästa förutsättningarna för att kunna fortsätta att vara viktig men också för att kunna utvecklas. Det filmavtal som regeringen sa upp och som upphör är ett haltande filmavtal. Det har haltat . De många olika representanterna för branschen som inte har suttit runt avtalsbordet och som inte är någon av dem som har lämnat avtalsbordet har efterlyst en förändring av förutsättningarna för den svenska filmen. Min förhoppning är att vi ska kunna komma till med en proposition om den svenska filmens framtid för att det ska vara en diskussion som förs i kammare. Men då det inte innebär några lagförändringar behöver det inte tvunget vara en proposition. Det kan mycket väl bli en skrivelse. Målet är dock en diskussion om den svenska filmen, för det är den värd. 30 (M): Jag tackar kulturministern för svaret, men det är lite förvånande. Regeringen har kastat ut Filmsverige i en osäker situation, och man har ingen kontroll över vad konsekvenserna blir och ingen aning om vad som ska komma i stället. Vi får veta att det kommer någon ny form av filmpolitik, men det är oklart vilken den blir. Oavsett innebär det ett av de största paradigmskiftena i svensk filmpolitik. är det dessutom oklart om detta ska underställas prövning eller på vilket sätt det ska göra det. Det är orimligt. är inte ett rundningsmärke. Filmpolitiken och de filmpolitiska målen samt filmens finansiering och långsiktiga förutsättningar är givetvis något som både ska debattera och fatta beslut om. Det gör man inte med en skrivelse. och Alliansen förutsätter att regeringen håller fast vid sin tidigare utfästelse och det som kulturministern aviserade och återkommer med en proposition, och jag vill gärna veta när den kommer. Vi kommer annars att se över vilka verktyg vi har till vårt förfogande för att se till att regeringen kommer med en proposition. 31 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag ser fram emot fortsatta diskussioner. Jag hoppas verkligen att det blir en proposition, för det är svensk film värd. Jag är också glad för att riksdagsledamotens partikamrat, den förra kulturministern, inledde den långa process som uppsägningen av filmavtalet är en del av. Det är en process som har pågått där representanter för samtliga aktörer inom filmbranschen har varit delaktiga. Det är en väl genomarbetad och genomtänkt process. De diskussioner som återstår och de beslut vi ska komma fram till ska återstå. Det är en del av processen. Jag hoppas verkligen att och de andra partierna i oppositionen är en del av denna diskussion så att vi gör det bästa för svensk film långsiktigt. 32 (SD): Aldrig förr har haft ett sådant massivt asyltryck som . Detta tryck kommer inte bara att innebära enorma förändringar för samhället i stort, utan det kommer också att kosta svenska skattebetalare åtskilliga miljarder kronor. Det enda enfrågeregeringen bryr sig om är att fortsätta att finansiera en urholkad och urspårad migrationspolitik. Man kan fråga sig hur mycket det kommer att kosta exakt, och faktum är att det handlar om ofantliga belopp som man bara kan drömma om. Regeringens tänkta skattehöjningar räcker inte. Mina frågor till finansministern är: Varifrån tänker finansministern ta dessa pengar? Vilka är det som får ta smällen? 33 Finansminister (S): I den budgetproposition som regeringen har lämnat till finns stora och omfattande välfärdssatsningar. Det handlar om att förbättra skolan så att barnen ska få bättre stöd. Det handlar om att förbättra äldreomsorgen så att våra äldre ska få en tryggare vardag. Det handlar om att sänka skatten för pensionärerna, framför allt för dem som har lite lägre pension. Vi satsar också på jobbskapande åtgärder, såsom att fler ska få möjlighet till utbildning, på infrastruktur och på bostadsbyggande. Det är korrekt som säger att vi har en flyktingsituation i . 60 miljoner människor är på flykt i världen. En del av dem söker sig till och . Det kommer självklart att påverka statsfinanserna i närtid, även om det kan räknas av från biståndet. ska man ha i åtanke att på innebär fler människor som arbetar också högre skatteintäkter. 34 (SD): Jag är trött på hyckleri, lögner och brutna löften. Jag är också trött på ansvarslösa politiker som låter svensk välfärd gå i graven för att man fortsätter att försvara en havererad migrationspolitik och en illusion om en välgärning. som man talar om att göra en god gärning är det de facto svenskt välstånd som möjliggör ett generöst bistånd. Regeringen är tydlig med sina prioriteringar. Svensk välfärd slaktas, och det är uppenbart att det till stor del är våra sjuka, våra elever, våra pensionärer och våra företagare som får stå för notan. Statsministern talade om empati i gårdagens partiledardebatt. Hur kan då finansministern med gott samvete försvara denna sorts prioriteringar? 35 Finansminister (S): Jag har lätt att försvara prioriteringen att vi ska sänka skatten för pensionärer, framför allt för dem som har riktigt låg pension. Det är ingen prioritering som gjorde, för de stoppade denna skattesänkning . Annars hade pensionärerna redan nu haft lägre skatt. Det gläder mig att vi nu kan gå fram med detta förslag trots att har gjort allt de har kunnat för att stoppa det – apropå att bryta löften. Jag kan också lätt försvara det faktum att vi lägger mer pengar på skolan så att skolan ska bli bättre för alla barn. Vi lägger mer pengar på förskolan så att förskolan ska bli bättre. Vi lägger mer pengar på fritidshemmen så att fritis ska bli bättre. Vi lägger även mer pengar på äldreomsorgen så att äldreomsorgen ska bli bättre. Vi gör en lång rad välfärdssatsningar i budgeten. Att kalla de extraresurser vi lägger i budgeten för slakt är väl så nära en lögn man kan komma. 36 (C): Jag har en fråga till landsbygdsminister . presenterades siffror på att antalet mjölkföretagare och mjölkkor har minskat . Det har knappast undgått någon att det är ett tufft läge för våra mjölkproducenter, ej heller landsbygdsministern. hölls ett krismöte i då jordbruksministrarna diskuterade situationen för mjölkbönderna. Resultatet av mötet blev att det skulle vidtas riktade stödåtgärder, och fick 76 miljoner. Landsbygdsministern sa att dessa pengar skulle börja betalas ut . Vi är nu inne , men mig veterligen är det inga mjölkbönder som har fått ta del av dessa pengar . När kommer dessa pengar att börja betalas ut, landsbygdsministern? 37 Statsrådet (S): Tack för frågan! Pengarna kommer att levereras från EU till . hinner inte betala ut dem , men det kommer att ske . Det är en allvarlig kris för mjölkbönderna. Det är inte bara dessa insatser som gjorts för dem, utan när regeringen tillträde satte vi oss tidigt i ett högnivåmöte med hela branschen för att hitta lösningar på både kort och lång sikt. Krisen har sitt ursprung i en global överproduktion. De högsta priserna fanns . När krisen kom gjorde inte den dåvarande regeringen någonting, utan vi försattes i en tuff situation. Man hade inte ens sett till att det fanns ett landsbygdsprogram på plats. 38 (C): Tack för svaret! Jag uppfattar att det finns ett regeringsbeslut som säger att pengarna kommer att börja betalas ut . Det är positivt om det är så. Kommissionen gav möjlighet att trappa upp med nationella pengar motsvarande det belopp som kommissionen tilldelade, det vill säga 76 miljoner. Jag är intresserad av att veta hur man tänker hantera den frågan. Det är bra att ni har nämnt ett antal åtgärder, men många åtgärder som har presenterats har kanske inte riktigt nått hela vägen. De kreditgarantier som presenterats vill inte ens branschen ha. Ni har skickat ned ett förslag till omgjorda stödområden till , som innebär att många Norrlandsföretag kommer att få en avsevärd försämring. De har fått vänta på pengarna. Hur tänker man arbeta framöver, och kommer regeringen att trappa upp med de 76 miljonerna? 39 Statsrådet (S): Jag kan meddela här i kammaren att vi kommer att medfinansiera. Inom en mycket snar framtid kommer vi att ge information om den saken mer i detalj. var inne på det nationella stödet till , där en ram framförhandlades i samband med att vi gick med i EU 1995. Ramen har bara nyttjats till fullo under ett par . Sedan har den inte utnyttjats fullt ut. Men regeringen har, , anslagit pengar så att ramen kan nyttjas fullt ut. Vi vet att de bönder som finns där uppe är särskilt trängda. Konsekvenser av utfasning av kärnkraftsreaktorer 40 (S): Jag vill ställa en fråga till energiminister . För att skapa en långsiktig energipolitik har regeringen bjudit in till blocköverskridande samtal i en särskild . Frågan om elförsörjningen är av central betydelse både för industrin och för de enskilda hushållen, inte minst i fråga om att säkerställa tillräcklig effekt för att möta behovet av el under dygnets alla timmar. I går fick vi beskedet att kärnkraftsreaktorerna i ska fasas ut. Totalt sett verkar det röra sig om fyra reaktorer som kommer att fasas ut . Jag vill fråga energiministern: Vad får detta för konsekvenser, och hur påverkar det elförsörjningen? 41 Statsrådet (S): Jag tackar för frågan. Den är angelägen. Det är inte helt oväntat att vi fått beskeden om reaktorerna både i går och . Hela den energipolitiska inriktning som finns och som är antagen av bygger på detta. kom den dåvarande regeringen överens, vilket sedermera ledde till ett riksdagsbeslut . Utgångspunkten var att de 70- och 80-talsreaktorer vi har i kommer att behöva avvecklas. Den dåvarande regeringen trodde att de skulle ersättas med nya reaktorer.