prot · H20978 · 2015-03-25 00:00:00 — Det klubbades igenom att cyklister ska ha en ökad närvaro på stadens gator. Vi hörde också av Boriana att det är de som tar mest stryk. Tyvärr är beteendet sådant att folk har uppmärksamheten på annat än just trafiken. Jag ser det alltför ofta när jag är ute och går med mina hundar. Du får kalla det populism, , men jag känner att vi måste agera ganska fort och granska kraftfullt, så att beteendet ändras. 40 (C) replik: Ja, , i fråga om nollvision och att vi inte ska ha några dödade och skadade i svensk trafik har vi en samsyn, inte i fråga om allt annat. Den teknikoptimism som ledamoten ger uttryck för delar jag. Jag tror att den är fullständigt nödvändig för att klara utmaningar. Det handlar om säkerhet i trafik och om miljöutmaningar, som vi har talat om . Men jag är rädd för att det leder helt fel att specifikt förbjuda en tillämpning av modern teknologi kopplad till bilkörning. Jag tror mer på att vi ska skriva lagar och fatta beslut om lagar och förordningar i och inom de myndigheter som är till för att förverkliga beslut som gör att jag som fordonsförare alltid har det odelade ansvaret för att framföra mitt fordon, oavsett om det är en lastbil, en Volvobil, en cykel eller en snöskoter. I det odelade ansvaret ingår att jag aldrig någonsin ska låta mig distraheras av en mobiltelefon, ett inslag på radion, en annan trafikant eller någon som sitter i bilen och beter sig dumt mot mig som förare. Jag har alltid det odelade ansvaret. Den lagstiftningen finns. Jag tror på individen, herr talman, och individens odelade ansvar även som fordonsförare. Jag tror att vi ska fullfölja det hållningssättet. Jag tror att det leder mer rätt. Jag är rädd för att vi låser in oss i återvändsgränder och fattar beslut om lagar som kommer att vara omoderna och inte tillämpbara som de kommer ut för att användas. Det leder fel. Vi har olika syn när det gäller tillämpningen. Jag tror att vi vill väl båda två. 41 (V): Jag tycker att det är väldigt positivt att utskottet vill utreda alkobommar vid gränshamnarna. Det är ett stort problem med trafiksäkerheten, särskilt på grund av det kaos som råder inom cabotage- och lastbilstransporterna. Det är enorma mängder lastbilar på våra vägar, och det är väldigt viktigt att på olika sätt arbeta med trafiksäkerheten. Jag skulle också vilja lyfta frågan om trafiksäkerheten för vägarbetare. Det är viktigt att vi har trygga arbetsplatser för alla, inte bara för oss som sitter tryggt i på våra stolar, i våra kontor, utan också för den som faktiskt bygger samhället ute på vägarna och som skapar den infrastruktur som vi sedan kan använda. Just när man ska arbeta på vägarna är det ganska farliga moment. Då är det viktigt att säkerheten fungerar. Det dör fler vägarbetare . Dödligheten har ökat . Det är väldigt enkla åtgärder som skulle kunna förbättra det här. Det handlar bland annat om att förbättra skyltningen och om att ha tvingande skyltning i stället för rådgivande skyltning när det gäller hastighetsbegränsningar eftersom människor tyvärr inte respekterar att det är andra människor ute på vägarna utan kör för fort. Det är väldigt sorgligt att dödligheten har ökat så mycket. Det är viktigt att vi tar det här på allvar. Vi ska inte blunda för de arbetsmiljöproblem som råder inom de här sektorerna, särskilt nu också inom transportbranschen. Det är viktigt att vi gör något åt detta. Alla arbetsplatser ska vara bra arbetsplatser. När dödstalen ökar måste man ta frågan på allvar. Vi ska aldrig acceptera den utveckling som har skett på arbetslivsområdet. Det här är en del i avregleringen av många branscher. Vi har fått bemanningsföretag. Inom transportbranschen gäller det taxi, vägarbeten och järnvägsunderhållsarbete. Det finns även inom flygbranschen. Vi ser det överallt. Vinstintressen går före liv och hälsa hos arbetarna. Det här kommer av EU:s avregleringar. Socialdemokraterna, och de borgerliga partierna – alla partier – måste inse att vi faktiskt måste gå in i det här ordentligt. Vi kan inte tillåta att vi sänker nivån på arbetsmarknaden så mycket som vi har gjort. Vi i trafikutskottet har ett ganska stort ansvar, eftersom det är många branscher just inom vårt område där dödstalen och olyckstalen ökar och där det är väldigt dåliga lönevillkor och stressiga arbetsmiljöer. Det handlar om en kultur i samhället: att vi faktiskt värnar människan framför vinsten. Det är det som är grunden i det hela. Jag vill med det yrka bifall till reservation 4. 42 (FP): har vi ett betänkande om trafiksäkerhet som bygger på ett antal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Från sida vill vi först framhålla att vi tycker att det är väldigt glädjande att vi har kunnat ena oss i utskottet om ett tillkännagivande när det gäller att man ska se över frågan om alkobommar. Det handlar om att man ska kunna införa det så snabbt som möjligt i våra hamnar. Vi har sett i de försök som har gjorts i och att detta har haft en stor förebyggande effekt. Det är naturligtvis det som är det viktigaste i sammanhanget. Sedan vill jag yrka bifall till och övriga allianspartiers motivreservation nr 2, under punkt 3, som handlar om kommunikationsutrustning och körning – jag kommer att återkomma till det . I övrigt ställer vi oss bakom betänkandet som det är skrivet. Trafiksäkerhet är väldigt centralt i vår diskussion när det gäller trafikfrågor över huvud taget. Vi fattade i ett unikt och mycket framåtsyftande beslut när vi fattade beslut om nollvisionen. Man kan alltid ha synpunkter på det. Man kan aldrig nå noll och så vidare. Men det går aldrig att resonera om ett lämpligt antal döda, utan i ett sådant här sammanhang är det egentligen bara noll som gäller. Sedan är det viktigt att ha med sig att vi måste jobba på två sätt. Själva transportsystemet måste byggas så att det finns utrymme för mänskliga misstag. Det är det som pågår med mötesseparering, breda vägar och så vidare. Och det handlar om att separera olika trafikslag och hela den biten. Men det handlar naturligtvis också om det personliga ansvaret. Vi får inte glömma bort det. Det har diskuterats här i några punkter. När vi pratar om trafiksäkerhet kan jag säga att det som tar upp kring vägarbeten och sådant naturligtvis också är viktigt. Det är viktigt att vi respekterar de hastighetsgränser och de regler som ställs upp där. Det har mycket med det personliga ansvaret att göra. När det gäller målen för att komma mot noll har vi ett etappmål till 2020 om 220 omkomna i trafiken. Det blir, som sagt, lite bisarrt att ha ett mål om ett antal döda. Men så är det i alla fall. Det målet finns klart inom räckhåll. Det blir intressant nu när vi gör en översyn av detta. Skulle vi inte, trots allt, kunna skärpa den målsättningen, så att vi når det som EU har sagt om en halvering ? Det skulle betyda 133 i . Om vi kan få till åtgärder så att vi kan hamna där vore det väldigt glädjande. Sedan gäller det statistik. Det finns väldigt mycket statistik. Det handlar om vad som händer, vem som omkommer i trafiken och vad det är för typ av trafikanter. Vi kan nog säga att vi, när det gäller bilresenärer, är på den lägsta nivån . Man kan fråga sig vad ”någonsin” är, men det är naturligtvis i modern tid. Det kan väl i alla fall ses som efter kriget. Vi når då en siffra på 141 omkomna . Som påpekades har även antalet omkomna motorcyklister minskat. Trots att vi nu har historiskt låga siffror – jag tror att 2013 var den lägsta siffran sedan , och då måste väl 2014 vara den näst lägsta siffran – kan vi se att de minskningar som finns när det gäller bilresenärer och motorcyklister vägs upp av att antalet omkomna cyklister och gående har ökat. Det visar väl med all önskvärd tydlighet att det måste läggas stor kraft på just de oskyddade trafikantgrupperna . Vi hade en debatt , tror jag att det var, där vi diskuterade cykling. Det gjordes då ett tillkännagivande till regeringen om en nationell cykelstrategi och hur viktigt det var. Det handlar just om att främja ökad och säker cykling. Det är alltså inte bara ökad cykling som ligger i fokus, utan det ska även vara säker cykling. Det finns mycket mer att säga om nollvisionen och hur vi ska ta oss dit, men det är ändå något som kommer att finnas på agendan , , och framöver. Det är alltså en fråga vi lär återkomma till ett antal gånger. När det gäller att man ska ta personligt ansvar är frågan om mobiltelefoni och annan kommunikationsutrustning under bilkörning ett typiskt exempel. Vi har debatterat det ett antal gånger . Utgångpunkten är att man under bilkörning inte ska hålla på med aktiviteter som tar bort koncentrationen från bilkörningen och därmed påtagligt ökar olycksrisken. Vi kan nog vara helt ense om att det är så. Vårdslös och omdömeslös användning av mobiltelefon är naturligtvis ett exempel på beteenden som inte kan accepteras. Det har blivit mycket diskussioner om handsfree eller inte handsfree. Handsfree är naturligtvis ett bra hjälpmedel i många sammanhang, men det fråntar inte bilisten ansvaret för hur teknisk utrustning används i bilen i ett bredare perspektiv. Jag vill upprepa det som kanske har blivit lite av ett mantra från min sida – var också inne på det i debatten – nämligen att det om vi är alltför specifika i våra förbud blir stor risk att andra vårdslösa beteenden upplevs som per definition tillåtna. Om vi tittar på de två motioner som finns ser vi att man vill vara väldigt specifik när man förbjuder saker och ting. Jag kan bara konstatera att den rödgröna utskottsmajoriteten vidhåller den typen av resonemang, men de som är riktigt tydliga på den punkten är . De går in och vill verkligen förbjuda ett specifikt beteende när det gäller icke handhållen telefon och så vidare. Det handlar i stället om att bryta attityder och beteenden. Det är det som måste förändras. Då handlar det mycket om riskmedvetenhet och definitivt inte om att förbjuda specifik teknisk utrustning. Det är nämligen viktigt att vi har en lagstiftning som är teknikneutral, för annars hamnar vi i en så kallad kataloglagstiftning där vi måste exemplifiera i all evighet vad som är förbjudet och vad som är tillåtet. När jag läser utskottstexten kan jag ändå notera att det på något sätt känns som att den nuvarande regeringen är ganska nöjd med de åtgärder alliansregeringen genomförde i sammanhanget. Det gäller både den ändring i trafikförordningen som infördes och de uppdrag som gavs till Transportstyrelsen att just jobba med informationsinsatser och öka medvetenheten om risken med en viss typ av beteende – och då speciellt när det gäller kommunikationsutrustning vid bilkörning. Det finns även ett uppdrag att göra en uppföljning av hur lagstiftningen kring detta fungerar. I den förordningsändring som infördes står det så här: ”Vid färd på väg med ett motordrivet fordon får föraren ägna sig åt aktiviteter som användande av mobiltelefon och annan kommunikationsutrustning endast om det inte inverkar menligt på förandet av fordonet.” När man läser detta inser man att sms:ande, facebookande och sådant naturligtvis är förbjudet. Det vore väl svårt att säga att det inte inverkar menligt på förandet av fordonet. Av allt att döma har vi nu ett fungerande lag- och regelverk, genom att vi har en förordning som bygger på lag. efter att förordningsändringen trätt i kraft var det ett åttiotal personer som fick böter för att ha använt mobiltelefonen på ett trafikfarligt sätt. Jag tycker därför att vi egentligen borde kunna avsluta den diskussionen, för vi har ett fungerande regelverk i . Sedan gäller det naturligtvis att jobba med attityder och beteenden, men det gäller ju alla de här frågorna. Det handlar till exempel om att hålla hastigheter; där finns det tydliga förbud och gränser för hur fort man får köra, men folk kör ändå för fort. Det är den typen av problematik vi måste jobba med. Jag vill avrunda med att konstatera att vi, trots den sista diskussionen jag berörde, har en väldigt stor samsyn om trafiksäkerhet. Det vore väl märkligt om vi inte hade haft det – det blir ju mycket konstigt att fråga sig om man är för eller emot trafiksäkerhet. Vi har dock lite olika syn på exakt hur regelverket ska se ut, men det kanske är en krusning i sammanhanget. Vi kan dock, som sagt, inte ha en lagstiftning som inte är bred och teknikneutral. Det kommer nämligen inte att fungera . I detta anförande instämde , och (alla M) samt (C) och (KD). 43 (KD): Vi behandlar ett betänkande om trafiksäkerhetsfrågor inom vägtrafiken. Det är en fråga som bland annat handlar om säker framkomlighet och om att minska riskerna för trafikolyckor. kunde vi se att antalet omkomna personer i vägtrafiken ökade jämfört med . Detta är något som måste tas på största allvar. Trafiksäkerheten måste vara en prioriterad fråga för att vi ska kunna uppnå visionen om noll omkomna i trafiken. Ansvaret för våra vägars trafiksäkerhet och deras utformning delas av såväl offentliga som privata organ, och inte minst av trafikanterna själva. Hos myndigheterna ligger ett stort ansvar att utforma ett vägtransportsystem med god säkerhet, och trafikanterna är skyldiga att följa de trafikregler som finns, ta hänsyn till medtrafikanter samt uppvisa ett gott omdöme i trafiken. Transportpolitiken måste säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktig, hållbar transportförsörjning i hela landet där tillgänglighet, säkerhet, miljö och hälsa står i fokus för politikens inriktning. tillhör de länder med lägst andel omkomna i vägtrafiken, trots att vi kunde se en ökning . Enligt uppgifter omkom 275 personer i den svenska vägtrafiken, och vi klarar inte det uppsatta målet om högst 220 omkomna personer . Vi ser en betydande ökning omkomna främst bland cyklister och fotgängare. Denna negativa utveckling måste vända, och vårt arbete för ytterligare säkerhetsåtgärder i vägtrafiken behöver intensifieras för att antalet omkomna och skadade personer på våra vägar ska minimeras. Vi ser nu att införandet av alkobommar blir verklighet. Alkobommar är ett effektivt och kraftfullt verktyg för att säkra våra vägar från onyktra förare och på så vis minimera risken för olyckor i trafiken. Genom alkobommar kan vi förhindra att lastbils‑, buss- och bilförare som kommer med färjor från andra länder kör i onyktert tillstånd i . Vi ser att försöken med automatiska alkobommar vid i har fungerat tillfredsställande. Alkobommarna har visat sig fungera snabbt, effektivt och utan negativ påverkan på trafikflödet i hamnen. Tydlig information om automatisk nykterhetskontroll i hamnen har också visat sig ha positiv effekt i form av en minskning av antalet onyktra förare. Samma resultat kan vi se vid i . Där kunde man utläsa en minskning av andelen alkoholpåverkade förare efter införandet av alkobommar. har motionerat om och drivit på i frågan om behovet av alkobommar för att minska andelen alkoholpåverkade förare. Detta är en viktig åtgärd för att öka trafiksäkerheten på våra vägar och för medtrafikanter. Försöksverksamheterna har varit lyckade och gett betydande effekt för minskningen av andelen alkoholpåverkade förare. Därför anser vi att alkobommar är ytterst nödvändiga i våra gränshamnar och bör installeras permanent så fort som möjligt. välkomnar utskottets ställningstagande att ställa sig bakom förslaget om införande av alkobommar i våra gästhamnar. Utskottet riktar ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen med skyndsamhet bör se över frågan om hur ett införande av alkobommar i gränshamnarna kan genomföras. Det är ett bra initiativ från trafikutskottet som behöver följas upp. Att använda mobiltelefon utan handsfree vid bilkörning kan vara en risk för trafiksäkerheten. Alliansregeringen vidtog vissa åtgärder för att motverka sådan användning av kommunikationsutrustning vid bilkörning som tar betydande uppmärksamhet från körningen och därmed hotar trafiksäkerheten. Den skärpning av trafikförordningen som gjordes under alliansregeringen har lett till fällande domar för olaglig användning av mobiltelefoner under körning. Polisen har sedan förordningsändringen lagfört ett åttiotal personer, som tilldelats böter för att ha använt mobilen på ett sätt som bedömts ha haft farlig inverkan på körningen och trafiksäkerheten. Mobiltelefoni utgör endast ett av flera potentiella distraktionsmoment vid körning. När det gäller att införa ett förbud specifikt mot användning av mobiltelefon utan handsfree vid bilkörning kan vi konstatera att detta inte utgår från teknikneutralitet. Vi ser en snabb teknisk utveckling. Det bör därför inte införas en lag om förbud mot användning av mobiltelefon utan handsfree vid körning. En sådan lag skulle innebära att det blir mycket oklart vilken teknik som avses. Vi kristdemokrater vill liksom tidigare vidhålla att vi inte vill införa en lagstiftning mot mobiltelefoner, eftersom det skulle innebära att man medvetet föreslår gårdagens lagstiftning för såväl dagens som morgondagens teknik. Med detta yrkar jag bifall till Alliansens reservation. 44 (MP): Jag yrkar bifall till tillkännagivandet och är i likhet med många andra glad över att vi har kunnat ena oss kring ett tillkännagivande om alkobommar. Jag är också mycket nöjd över att regeringen snabbt responderade och berättade att det låg i linje med vad regeringen hade planerat när det gäller åtgärder för att förhindra att människor kommer till skada på grund av alkohol i trafiken. ligger mycket bra till jämfört med andra länder när det gäller skador i trafiken i förhållande till hur många persontrafikkilometer som förekommer. Det är ett antal reformer som ligger bakom detta. Det har inte kommit till av en slump, genom försyn eller något annat, utan det är medvetna ansträngningar och politiska beslut som ligger bakom. Det finns några saker som är gemensamma i de här reformerna som har bidragit till att vi jämfört med andra länder har få döda i trafiken. En sak som är gemensam är att reformerna vållar mycket protester innan de genomförs. Efteråt är de som har protesterat i regel ganska tysta. Jag kan börja med bilbälten. Det fanns en lång och livlig debatt om hur det skulle medföra att den enskilde motorförarens ansvar skulle förtas om man införde bilbälten som obligatorisk utrustning i bilar. Jag vill bara erinra om det , för jag känner igen lite grann av tongångarna från debatten som vi hade innan vi införde bilbälten som obligatorium. har förvisso inte någon motion om att man ska ta bort det, men deras föregångare här i tyckte faktiskt att man skulle ta bort kravet på bilbälten. Jag tror dock att det är rätt få människor i som tycker att det är en bra idé att bilbälten inte ska finnas i bilar. Två-plus-ett-vägar med mittvajer har visat sig vara ett synnerligen effektivt sätt att förhindra kanske inte olyckor men att olyckor får dödlig utgång, för det är just frontalkollisioner som gör att människor kommer till skada. Det började diskuteras när jag var ny som riksdagsledamot, 1998, då det ansågs vara extremt provocerande att föreslå något sådant i stället för att bygga riktiga motorvägar. Men när vi , med stöd av forskning, kunde visa att man kan trafiksäkra en 20 gånger längre väg för samma summa pengar lade sig motståndet. Folk inser nu att användning av den tekniken, som används där det förekommit dödsolyckor, är ett trafiksäkerhetsmässigt och samhällsekonomiskt klokt sätt att förhindra att människor kommer till skada i trafiken. När det gäller hastighetsövervakning med ATK var det samma visa. Det sas också vara ett oerhört ingrepp i individens frihet man att kunde övervaka hastigheten, men det är också något som forskarna säger är en viktig förklaring till att jämfört med andra länder har få som dödas på vägarna. När vi nu diskuterar alkolås känner jag igen tankegångarna. Det finns ingen ände på vilka problem man kan se i samband med alkolås, en utrustning som är tänkt att förhindra att fordonet startas om det finns alkohol i utandningsluften hos den som försöker starta bilen. Det här är en fråga som går i vågor. hade vi en mycket stor majoritet för detta i riksdag. Det var bara som inte tyckte att vi skulle prova obligatoriskt alkolås i bilar som en metod för att nå nollvisionen. Dåvarande minister före valet , , och jag hade kontakt med dåvarande kommissionärer i EU, som var mycket intresserade av att prova denna teknik i några medlemsländer för att förhindra alkohol i trafiken, vilket är ett mycket stort problem i EU. EU har lättare att ena sig om teknik än om kultur och vanor. Att ena sig om promillegränser i EU betraktar jag som näst intill omöjligt, men att enas om en teknik som förhindrar att motorn startar om föraren är olämplig att köra på grund av alkohol skulle förmodligen vara lättare. Svensk fordonsindustri var mycket proaktiv och arbetade och verkade för detta eftersom alkolås integrerade i fordonen skulle vara mycket smartare än att ha dem eftermonterade. Alkolås fångar inte alla problem, men det finns det ingen teknik som gör. Men att våga använda teknik ser jag som något viktigt för att nå målen. Det handlar inte bara om teknik, utan det handlar också om ideologi och den enskildes och det allmännas ansvar. i efterhand tror jag inte att man kan säga att någon av de reformer som leder till att färre dör i trafiken var fel, men alla argument om att de förhindrar den enskildes ansvar förekom också tidigare. När det gäller sms och hur man använder kommunikationsutrustning i bilar har en lagstiftning liknande den i och något land till i EU. Jag tror att det är sammanlagt tre länder som har en så pass liberal inställning som har till i vilken utsträckning det är okej att skicka sms och annat. Det är självklart bra med den lagstiftning som alliansregeringen införde, men det naturliga vore att gå ett steg längre för att förhindra att människor kommer till skada. Det gemensamma har ett ansvar för den som färdas i trafiken, och det tror jag är en skillnad mellan oss i samarbetsregeringen och Alliansen. Jag skulle vilja återkomma lite grann till frågan om alkobommar, för jag är som sagt väldigt nöjd med att vi kunde komma överens om tillkännagivandet. För min del påverkas det delvis av ett besök som jag gjorde i . Där hade man i likhet med och haft försök med alkobommar, och det föll väl ut. Problemen bestod framför allt i att tullens och polisens resurser inte räckte till för att ta hand om alla som blåste rött. med alkobommar var det ett minskande problem, för alkobommarna hade ett förebyggande syfte. Ingen av oss är i första hand ute efter att fler blir straffade. Vi är intresserade av att folk beter sig rätt. Alkobommarna hade den effekten. När förarna körde på färjan fick de veta att de inte skulle komma av färjan utan att ha blåst, och det lärde de sig av. Färre drack för mycket under färjans övergång, och problemet minskade. Jag meddelade glatt att man kommer att få tillbaka alkobommarna. Det är folk nog mycket nöjda med. Människor i minns ännu den tragiska olyckan där en berusad förare körde ihjäl en hel familj. Sådant ska inte få förekomma. Även om vi kan vara relativt nöjda jämfört med andra länder när det gäller utvecklingen av antalet döda i trafiken ska vi givetvis inte slå oss till ro. 275 döda är 275 för många. Till detta kommer antalet svårt skadade i trafiken. Här är statistiken tyvärr mindre fullständig, och jag önskar att den var bättre. Jag har själv träffat dem som har blivit rullstolsbundna för resten av livet eller fått andra allvarliga men, och det är fullständigt onödigt att sådant ska inträffa i trafiken. Vad kan vi göra för att komma närmare den nollvision vi alla säger oss förespråka? Ett sätt är att kombinera nollvisionen med den jämställdhetsintegrering som ska ske inom alla politikområden. Det finns systematiska skillnader i både attityder och beteende i trafiken mellan män och kvinnor. Därmed säger jag självklart inte att alla män är lika och att alla kvinnor är lika, för så är det inte. Men när det gäller inställning till hastighet och säkerhet är kvinnor mer positiva till de åtgärder som gynnar trygghet i trafiken medan män i allmänhet prioriterar hastighet och bilframkomlighet högre. Fler kvinnor än män omkommer i trafiken.