prot · H20964 · 2015-02-20 00:00:00 — I sitt svar till mig säger ministern att det är viktigt att fasa ut de miljöskadliga subventionerna. Därför skulle jag vilja fråga : Var finns utfasningsplanen för de miljöskadliga subventionerna? I internationella sammanhang säger vi att andra länder ska fasa ut sin dåliga verksamhet, men varför gör vi det inte också i ? Varför, , hanterar vi inte de skatterelaterade miljöskadliga subventionerna? Om man tittar på granskningen är det en lång räcka av … 10 Klimat- och miljöminister (MP): Tack för engagerade inlägg från om miljöskadliga subventioner! På den principiella nivån är det lätt att komma överens i kammaren om att fasa ut miljöskadliga subventioner. Det ligger i själva definierandet. När man väl har definierat vad som är en miljöskadlig subvention då är man också överens om att den är skadlig och dålig för samhället. Problemet uppstår när man går ned i varje enskild åtgärd för att se om man kan bli överens om att det är en miljöskadlig subvention eller om det är en rimlig nedsättning – det gäller dem som är skatterelaterade i – för att möjliggöra ett relativt högt skattetryck, åtminstone initialt, i reformen. Vi kan ta energibeskattningen som exempel. Jag håller med om att vi ska gå mot en utfasning, och det gör vi också på en del av utfasningssidorna. finns det flera områden kvar. Den aviserade översynen av flyget, att flyget inte ska undantas sina miljökostnader, är något som och jag var överens om i den budgetproposition som vi lade fram . Det behöver vi titta på. Om vi ska titta på differentieringen i miljöskattehänseende ska vi nog också ta med den politiska parameter som innebär att man, när man inför eller höjer en miljöskatt, i ett första steg kanske inte politiskt kan få tillräckligt starkt stöd om man gör det generellt över alla sektorer och i samma höjd. I stället måste man kanske initialt gå fram på ett sätt som gör att man får den relativt hög för vissa sektorer men inledningsvis måste undanta andra eftersom det finns omställningsprocesser. Jag är angelägen om att det arbetas aktivt med omställningsprocesserna så att vi kan fasa ut det här. Om vi tittar på det politiska spektrumet är jag inte förvånad att vi får en differentiering av till exempel miljöskatter när de införs. Det är inte allomtaget bra för miljön om man säger att man bara kan lägga miljöskatterna på den nivå som är den minska gemensamma nämnaren, det vill säga den sektor som är mest känslig, accepterar den nivån och kan inte höja den i de sektorer som kan ha högre omställningstryck. Det skulle i den rapport som bland annat använder sig av, och enligt den metodologi som används internationellt, ändå betecknas som en potentiellt miljöskadlig subvention, men egentligen är det en differentiering som är anpassad för att kunna använda till exempel skatteinstrumentet som ett effektivt miljöpolitiskt verktyg. Jag tycker att vi ska hålla oss till den komplexare bilden och se att det bakom sådana åtgärder också finns andra förhållanden att se på. Ett exempel är , om vi nu ska ta ett internationellt exempel. Där framstår stora bränslesubventioner till befolkningen, ut i konsumentledet, från vårt perspektiv som fullständigt miljöknäppa, men de har naturligtvis haft en social dimension i samhället som byggt på politisk makt och så vidare. Att bryta det tar tid och kräver större omställningsprocesser. har kommit vidare och inser att det går att implementera ett system där man successivt tar bort subventionerna. Jag är glad att är ett av de länder som kan bidra till borttagandet. Det finns mycket att göra för att ta bort potentiellt miljöskadliga subventioner ur systemet som vi jobbar med en progressiv miljölagstiftning och drar fram bra exempel. 11 (V): Jag vill börja med att be om ursäkt för att jag överskred talartiden. Jag kan hålla med klimat- och miljöministern om att det är lättare att principiellt fasa ut miljöskadliga subventioner. I praktiken kan det vara svårare eftersom det uppstår olika intressekonflikter. Det jag saknat från den tidigare regeringen, och tyvärr också från den nuvarande, är ett mer samlat grepp och en utfasningsplan. Jag kommer ihåg vad som stod i den budget från Socialdemokraterna och som dessvärre inte gick igenom. Jag vill minnas att det på s. 81 stod att man skulle verka för en global utfasning av de miljöskadliga subventionerna – en global utfasning. Jag får känslan av att det är lättare att säga att andra länder ska fasa ut sina miljöskadliga subventioner, men om vi verkar för att andra länder ska göra det – vilket slagits fast i om biologisk mångfald och i för ett resurseffektivt – varför gör vi det då inte i ? Där är alltså utfasningssiktet klart, men varför har vi det inte i ? Den tidigare borgerliga regeringen tog bort koldioxidskatten för kraftvärmen. Är det bra eller dåligt ur ett miljöperspektiv, ? Torvbrytningen är helt befriad från koldioxidskatt. Är det en bra subvention, ? Vi har ett reseavdrag som gynnar massbilism, dessutom till stor del i våra storstäder där man inte behöver åka bil. Är det bra eller dåligt, ? Det finns ett stort antal miljöskadliga subventioner som radar upp och som jag är helt övertygad om att regeringen skulle kunna lägga in i en utfasningsplan och säga att de ska bort. Sedan finns det andra subventioner och stöd som kan vara lite svårare att fasa ut därför att de kanske har viktiga regionalpolitiska fördelar eller kan gynna personer med låga inkomster och sådant. Det måste i så fall vägas för och emot, det förstår jag också, men varför, , tänker regeringen inte anta en plan, en strategi, för att fasa ut de miljöskadliga subventionerna? Med det menar jag att vissa subventioner kanske helt enkelt ska finnas kvar för att de har andra fördelar även om de belastar miljön. Varför adresserar ni inte de skatterelaterade miljöskadliga subventionerna? Om vi tittar på granskning och kartläggning ser vi att det finns sida upp och sida ned med olika former av skattenedsättningar och skattebefrielser för fossil energi. Om man inte tar tag i de skatterelaterade miljöskadliga subventionerna, , missar man en stor del av det som smutsar ned vår natur och det belastar statskassan med mycket pengar, pengar som vi skulle kunna använda till någonting bättre. 12 Klimat- och miljöminister (MP): Jag tror att jag måste påminna om att det jag sa var att vi tittar både på de skatterelaterade potentiellt miljöskadliga subventionerna och på de icke-skatterelaterade och EU-relaterade. Beträffande de icke-skatterelaterade och EU-relaterade finns en pågående utredning som den förra regeringen tillsatte – man tittar på dem i ett speciellt sammanhang – medan det beträffande de skatterelaterade är mer effektivt att i det löpande arbetet, till exempel i budgetarbetet när man ständigt diskuterar skatternas utformning och möjligheter till utveckling och förändring, tar med sig att man, där det är möjligt, går bort från differentieringar som blir potentiellt miljöskadliga. Jag tror att det är mer effektivt att göra det arbetet löpande. Annars riskerar vi att hamna i en diskussion som jag inte är helt säkert på befrämjar en aktiv utfasning av de potentiella nedsättningarna i skattesystemet, alltså om vi först ska ha ett system som tittar på vilka vi ska definiera som potentiellt miljöskadliga. Det är bättre att pröva dem löpande i det skattearbete som sker vad gäller budgeten. Precis som säger handlar det inom energi- och transportsektorn framför allt om skatterelaterade nedsättningar som man måste vända och vrida på. En diskussion som finns i samhället gäller till exempel reseavdragen och på vilket sätt det snedvrider. vet vi att de flesta människor uppfattar reformen med reseavdrag som ett stöd för att människor ska kunna bo på olika ställen och ändå ta jobb i de starka arbetsmarknadsregionerna. Men precis som jag sa angående att inkludera flygets miljökonsekvenser bättre i dess prisbild är detta saker som regeringen är öppen för att titta på för att se om man kan hitta lösningar som både gör att det blir ett rättvisare system och gör att vi når de sociala följder vi vill ha. Vi vill möjliggöra för människor att bo i hela landet, och man ska också kunna ta sig till jobbet. Men vi vill även möjliggöra en effektiv miljöpolitik. Det är därför gör en uppdatering av den här studien, så att det finns diskussionsunderlag för oss politiker. I frågan om huruvida vi ska göra en nationell plan kan jag säga att det finns propåer från om planer för väldigt mycket. Det är handlingsplaner för det ena och det andra. kan det vara logiskt och viktigt för regeringen att se att allting kanske inte blir bättre för att man lägger det i en nationell plan. En del arbete kan man faktiskt göra löpande i den ständiga revideringen i samband med budgetarbetet, till exempel av skatteundantagen. Men jag emotser också gärna att titta vidare på de delar som det nu tittas på när det gäller de icke skatterelaterade miljöskadliga subventionerna. I sin uppdatering lyfter särskilt fram elcertifikatssystemet, fördelningen och auktioneringen av utsläppsrätterna samt jordbrukssektorn och fiskesektorn. Det är lite olika typer av åtgärder som man behöver verka för. Bland annat är det känt att verkar starkt för att vi ska öka den auktionerade delen inom EU:s utsläppshandel. Det är ett sätt att verka både nationellt och globalt för att minska potentiellt miljöskadliga subventioner. 13 (V): Det finns absolut ingen motsättning mellan att å ena sidan justera skattesatser i det löpande arbetet för att se till att utsläppen minskar och att å andra sidan se till att omfördelningen från rik till fattig blir rättvisare. Det ser jag som en självklarhet i en progressiv regerings arbete. Men det är så att vi nu har en kartläggning. Både och tar upp det här. Man konstaterar att de samlade miljöskadliga subventionerna uppgår till . I internationella sammanhang pratar vi om utfasning av dessa miljöskadliga subventioner. Då tycker jag att det är lite magert av klimat- och miljöministern att säga att man sköter det här i det löpande arbetet. Det finns ett antal subventioner som vi redan här och vet är väldigt dåliga, i alla fall som jag ser det, som skattenedsättningen för torvbrytning och att man tagit bort koldioxidskatten för kraftvärme. Reseavdraget, som vi pratade om, borde självklart göras om, så att det inte är storstadsbor som kan åka kollektivt som gynnas av det. Vi har försäkringsansvaret för kärnkraften, som ministern och jag har debatterat tidigare. Det finns internationella krav att det ska höjas till , men det är någonting som inte har genomfört. Alla de här sakerna borde man se i en helhet. Sedan är det bara att beta av dessa miljöskadliga subventioner en efter en. Jag tycker att det är olyckligt att man inte tittar särskilt på de skatterelaterade subventionerna; ministern säger i sitt svar att dessa inte ingår i granskningen. Det känns som att det finns skäl att fortsätta att hålla koll på den här frågan. Det är inte okej att betala miljarder kronor till det som smutsar ned. 14 Klimat- och miljöminister (MP): Jag håller med om att vi ska fortsätta att titta på de skatterelaterade subventionerna. Däremot tror jag inte att vi är betjänta av att först samla oss till en nationell plan och sedan göra arbetet. Jag skulle vilja göra arbetet . Att vi betalar en massa för de här subventionerna innebär på skattesidan att vi inte tar ut tillräckligt i miljöstyrande skatt. Där är regeringen väldigt tydlig. Vi vill att de miljöstyrande skatterna ska öka, och det jobbar vi hårt med. Jag tror att det är viktigare att få en skattemix som i totalen leder till att det blir effektivare ur miljösynpunkt. I det arbetet är det en viktig komponent att se till att man inte får undantag och differentieringar som leder till ”fickor”, vilka gör att det blir ännu sämre för miljön men inte heller bra i den andra ändan. I grunden tycker jag att vi ska ha ett system där man beskattar tydligt på miljöutfallet. Men man måste också ha med sociala dimensioner, till exempel en aktiv fördelningspolitik, för att klara de sociala klyftorna. Det är ett annat sätt, och det har använt på stora delar av skattemarknaden. Utomlands har man en omvänd problematik. Där försöker man så att säga ta in sociala dimensioner i miljöskattediskussionen, och då märker vi att det blir problem. Då blir det snarare så att man inte ens går fram med miljöskatter på bränslesidan för att se till att bränslena faktiskt betalar sina miljökostnader. I stället får man, som det varit i , stora subventioner till hushållen i den delen och väldigt stora utsläpp men ingen aktiv fördelningspolitik. En sådan står dock jag och regeringen för. Överläggningen var härmed avslutad. § 6 Svar på interpellation 2014/15:252 Talmannen meddelade att försvarsminister på grund av sjukdom var förhindrad att vid dagens sammanträde besvara interpellation 2014/15:252 av om försvaret och höjda arbetsgivaravgifter för unga. § 7 Svar på interpellation 2014/15:231 om regeringens vilja att låna till bidragshöjningar 15 Finansminister (S): har frågat mig varför regeringen lånar till bidragshöjningar. Regeringen vill utforma en arbetslöshetsförsäkring som stimulerar till omställning på arbetsmarknaden som den säkerställer människors ekonomiska trygghet i perioder av arbetslöshet. Ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen urholkades märkbart under de borgerligas i regeringsställning, vilket har bidragit till att har en lägre ersättningsnivå än flera andra EU-länder. De förslag som regeringen har presenterat i budgetpropositionen innebär att en arbetssökande får en mer rimlig ersättning. En mer rimlig ersättning gör det möjligt att upprätthålla en skälig levnadsstandard det tar att hitta ett arbete som matchar kompetensen. Det bidrar till att arbetstagarnas otrygghet minskar, vilket ökar omställningsförmågan i hela ekonomin och kan ha positiva effekter för rörligheten på arbetsmarknaden. De offentliga finanserna befinner sig i ett bekymmersamt läge. Ofinansierade skattesänkningar har medfört att underskotten i de offentliga finanserna har vuxit år , trots att konjunkturläget har förbättrats. De senaste årens ofinansierade skattesänkningar måste ersättas av en ordning där reformer genomförs på ett ansvarsfullt sätt. Samtliga reformer som regeringen har föreslagit har därför varit fullt finansierade. Det gäller såväl förslaget om att höja taket i arbetslöshetsförsäkringen som övriga föreslagna reformer. 16 (M): Vi ska alltså debattera varför regeringen vill att vi lånar pengar och skickar notan till den unga generationen – som sedan kommer att få betala av en högre statsskuld – för att höja bidragen för dem som inte arbetar. Jag tycker att det finns tre intressanta saker att säga med anledning av svar. Det första är att statsrådet väldigt snabbt kommer in på en diskussion om att vi måste få offentliga finanser i balans och att vi har haft underskott. Vi har haft en höst då finansministern pratat mycket om att ladorna är tomma och att vi måste spara pengar. Vad gör då finansministern? Jo, hon går till och lägger fram en budget som innebär att man höjer utgifterna för staten. Man ökar statens spenderande med . Av dessa kommer 40 miljarder att vara lånade pengar. Finansministern lånar alltså pengar och använder dem till att höja bidragen för dem som inte arbetar. Man kan konstatera att resonemanget om att vi måste fylla på ladorna och spara pengar är ganska ihåligt, eftersom finansministern lånar pengar till bidragshöjningar. Det andra man kan konstatera är att höjda bidrag för dem som inte jobbar inte skapar några nya jobb. Det skapar färre jobb att höja bidragen, och det finns ett antal skäl till det. Framför allt är det så att man minskar drivkrafterna för arbete när man höjer bidragen för dem som inte arbetar. Det gör att vi får en sämre matchning på den svenska arbetsmarknaden. Det finns många arbetslösa, men det finns också många lediga jobb. Men det är svårt för de lediga jobben och de arbetslösa att hitta varandra. Det finns flera skäl till det. Ett är att vissa arbetslösa kanske inte har rätt utbildning för att ta de jobb som finns. Men om det inte lönar sig att arbeta kommer färre människor att söka jobb, och de kommer att söka färre jobb. Trycket på att söka fler och fler jobb minskar. Människor kommer också att bli mer kräsna. Jag tror att vi alla har exempel på människor i vår närhet som har varit tillfälligt arbetslösa – jag har det i min egen familj – och som har valt att inte söka en viss typ av jobb eftersom de tycker att det inte riktigt är det de vill göra. Ett bra exempel är att det kommer ungefär 10 000 bärplockare till . , när finansministern och till och med jag var unga, var bärplockning något som svenska ungdomar ägnade sig åt. Men är det inte tillräckligt spännande. Det här är inte bara någonting som jag tycker. Det här är någonting som IFAU, och så gott som all forskning belägger. När man höjer bidragen för dem som inte arbetar kommer intresset för att söka sig ut på arbetsmarknaden att bli mindre. Det tredje och kanske viktigaste skälet är detta: Om man för lånade pengar höjer bidragen för dem som inte arbetar skapar man ett omoraliskt samhälle. Man skapar ett samhälle där det inte lönar sig att arbeta. Det som kommer att hända om Socialdemokraterna får igenom sin politik är att den arbetslöse advokaten kommer att få mer pengar för att inte jobba än servitrisen som fått sitt första jobb får för att slita . Det skapar en bidragskultur, ett Bidragssverige, som vi inte vill ha tillbaka. 17 Finansminister (S): Jag vill börja med att framhålla att arbetslöshetsförsäkringen är en försäkring. De arbetsföra är med och betalar in till den försäkringen. Det ska löna sig att arbeta, säger . Han är väldigt orolig över att den förbättring av a-kassan som regeringen föreslog skulle göra det olönsamt att arbeta. Jag vill bara upplysa om att den genomsnittliga ersättningsnivån i har sjunkit till 55–av lönen. Det är inte så att man får av lönen när man arbetslös. Tvärtom är det så att något fler kommer att kunna få ut av lönen i ersättning . Poängen med arbetslöshetsförsäkringen, kombinerad med en aktiv arbetsmarknadspolitik, är att det ska vara möjligt för människor att ställa om. Det är viktigare . Vi befinner oss i en globaliserad värld där vi har en hög omställningstakt i ekonomin. Den är mycket hög, och det gör att jobb kommer och jobb försvinner. För att arbetstagare ska kunna känna sig trygga i den omställningen behöver vi både en aktiv arbetsmarknadspolitik och en fungerande omställningsförsäkring. Regeringens bedömning är att vi inte har det . Vi har varken en aktiv arbetsmarknadspolitik, där man kan få stöd till omställning via till exempel vidareutbildning, eller en tillräckligt väl fungerande omställningsförsäkring. Problemet i länder som inte har den här omställningstryggheten är att man där inte får en lika bejakande inställning till förändring som vi har i . Det ser man i internationella undersökningar: är ett av de länder i världen där man är mest positiv och benägen att ta till sig det nya. Man säger ja till globalisering, man är positiv till framtiden och man tror på omvandling. Det är klart att en av de viktiga orsakerna till det är att vi har haft ett väl fungerande omställningssystem där man har kunnat känna sig trygg i förändring. Den svenska fackföreningsrörelsen har till skillnad från fackföreningsrörelser i andra länder inte satt käppar i hjulet för omvandling och omstrukturering utan tvärtom varit med och bidragit konstruktivt. Det betyder mycket för omvandlingsmöjligheterna och omvandlingstrycket, och betyder det också mycket för tillväxten i landet. Att försämra och förstöra arbetslöshetsförsäkringen som man monterar ned den aktiva arbetsmarknadspolitiken är ett sätt att minska omvandlingsbenägenheten och sänka omvandlingstrycket i det svenska samhället. Det skulle vara mycket dåligt för tillväxt och sysselsättning. Vi ser också att det inte finns något enkelt samband mellan arbetslöshetsförsäkring och arbetslöshet. Det är tvärtom så att länder som har väl fungerande trygghetssystem och omställningssystem också har lägre arbetslöshet än länder som inte har de omställningsmöjligheterna. 18 (M): Man kan konstatera några intressanta saker med finansministerns svar. Det första är att finansministern vill tala så lite som möjligt om själva a-kassehöjningen, själva bidragshöjningen. Hon vill tala mer om omställning på arbetsmarknaden och en aktiv arbetsmarknadspolitik. Låt oss hålla isär de frågorna. Det andra man kan konstatera är att valde att inte kommentera resonemanget om att ha offentliga finanser i balans och få bukt med underskottet som hon vill höja utgifterna med 120 miljarder och öka statsskulden med 40 miljarder. Hon vill alltså låna till bidragshöjningar. Det kommenterade hon inte, och det finns nog en anledning till det. Det resonemang som finansministern för går helt enkelt inte ihop. Vidare till själva a-kassan, som för övrigt är försäkring och bidrag. Resonemanget om att det skulle vara en försäkring är alltså mest ord, mest semantik. Låt oss bli väldigt konkreta. Den arbetslöse advokaten eller börsmäklaren får en a-kassa på ungefär 15 000. Den a-kassan vill finansministern och Socialdemokraterna höja till 20 000. Den arbetslöse börsmäklaren får en ”lönehöjning”, alltså en bidragshöjning, på . Det här kan man jämföra med servitrisen. Jag har ett väldigt konkret exempel: en kompis lillasyster som relativt fick sitt första jobb som servitris och var väldigt glad över det. Hon tjänar ungefär 18 000 . Det är ett ganska tufft jobb att vara servitris: , arbetsgivaren vill ofta att man ska ta obekväma arbetstider, det är inte alla kunder som är jättetrevliga och det är rätt slitsamt. Hon ska alltså få mindre pengar i lön för 40 timmars hårt arbete än vad den arbetslöse börsmäklaren får i bidrag. Det här skapar ett problem. Det skapar ett samhällsklimat och en kultur i vårt land, en bidragskultur, där vissa typer av jobb inte är fina nog och vissa typer av människor är för fina för att ta de jobben. Det här var den kanske största faran som stod inför för när Socialdemokraterna hade byggt upp ett Bidragssverige där man aktivt arbetade för att få ut människor i bidrag för att dölja arbetslösheten. Jag tror att vi kommer att få se samma utveckling . Det här är omoraliskt, men det skapar också en ökad arbetslöshet. Det visar all forskning. försöker säga att vi är bra på omställning i det här landet. Det ligger onekligen någonting i det. Vi är bra på omställning: Vi tar till oss ny kultur och nya idéströmningar, och vi är kanske världens mest kreativa folk. Det finns en enorm styrka i detta, och det är vår stora konkurrensfördel. Men på en punkt är vi inte särskilt öppna för omställning, och det är när det handlar om att byta jobb. Jämför man med övriga västvärlden och övriga världen, som vi bör jämföra oss med, ser man att det är ganska dålig rörlighet på den svenska arbetsmarknaden. Vi är inte som japanerna, som jobbar hela livet i samma företag. Men guldklockementaliteten, alltså att man jobbar på ett och samma företag , är kvar. 19 Finansminister (S): tycker att man ska hålla isär omställning och a-kassa. Det är väldigt märkligt eftersom a-kassan är en omställningsförsäkring. Det är en möjlighet att ställa om. När man har blivit av med jobbet ska man kunna ställa om till att få ett nytt jobb. , som ska vara en omställningsperiod – där är vi helt eniga – ska man ha en trygg inkomst. Jag vill också påpeka att det tak vi föreslår att man ska höja a-kassan till är . talar om att det är omoraliskt om man skulle kunna ha mer i a-kassa – jag antar att det också gäller sjukförsäkringen – än vad någon har i lön. Det betyder att du talar för en grundtrygghetsförsäkring vad gäller alla våra försäkringssystem. Botten i den grundtryggheten ska då vara vad någon människa kan tjäna . Allt annat skulle vara omoraliskt. Det är en helt annan politik än den som har drivit i .