prot · H20975 · 2015-03-19 00:00:00 — Själv tror jag att man känner sig betydligt mer utpekad av att inte kunna delta i kultur- och fritidsaktiviteter, vilket vi nu ger dem möjlighet till. Kultur och fritid för barn och unga Med de orden vill jag yrka bifall till vår reservation och i övrigt till utskottets förslag i betänkandet. 141 (S): I kulturutskottets betänkande nummer 5 behandlas motioner med temat kultur för barn och unga. Det är ett tema som jag tror att vi alla, oavsett parti, fäster högt värde vid och tycker är viktigt, vilket tidigare debattörer också har nämnt. I samtliga motioner har ämnen av stor vikt lyfts upp, bland annat kulturverksamhet på teckenspråk, jämställd fördelning av offentliga medel till ungdomars fritidsaktiviteter, musik- och , samt ungas utsatthet på nätet med mera. Kultur för barn och unga är en högst prioriterad fråga i vår kulturpolitik. De nationella kulturpolitiska målen slår fast  att kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund  att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet  att kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. För att uppnå målen ska kulturpolitiken särskilt uppmärksamma barns och ungas rätt till kultur. Kulturen har en plats i människors liv som är av stor betydelse. Kulturen i alla dess former hjälper oss att vidga perspektiven, få nya tankar och nya idéer. Den socialdemokratiska kulturpolitiken tar sin utgångspunkt i vår absoluta tilltro till att alla människor ska ha rätt till att ta del av kultur och utöva kultur. Vi ser kulturen som en stark kraft som bidrar till att skapa ett rikare och mer meningsfullt samhälle att leva i. Kulturen är för många människor det som gör livet värt att leva, som ger livet innebörd och som hjälper oss att förstå oss själva, andra och det samhälle vi lever i. Kultur hjälper oss att formulera drömmar, ge uttryck för känslor och skapa sammanhang, gemenskap och identitet. Detta har stor betydelse för vår hälsa och vårt välbefinnande. Och det börjar givetvis med barnen. Som jag tidigare nämnde är barns och ungas kulturutövande en prioriterad fråga i kulturpolitiken. Vi vet att barndomen och ungdomsåren har stor inverkan på resten av livet. Alla barn och unga i hela landet måste få ta del av kultur, oavsett familjens ekonomiska förutsättningar. Att få möta och uppleva kultur tidigt, att redan i förskolan och hemma få utlopp för sin kreativitet och att i skolan få pröva på olika estetiska ämnen är av största betydelse. Skolan har en viktig roll i att introducera barn och unga till kultur och visa på olika kulturella uttrycksformer. Skapande skola är ett verktyg som inrättades för skolor att använda som ett komplement till skolans ordinarie kulturuppdrag. I en utvärdering från Myndigheten 2013 konstateras att av alla elever har deltagit i olika Skapande skola-aktiviteter. Det senaste skolåret visar lite bättre siffror, , men är det av alla elever som inte är delaktiga. Kultur och fritid för barn och unga Det konstateras också att små kommuner har betydligt svårare att ta del av Skapande skola-medel än andra kommuner. Det finns med andra ord behov av att utveckla Skapande skola. Därför hade regeringen i höstbudgeten valt att satsa 25 miljoner mer i budget till . blev det inte regeringens budget som fick gehör i , utan Alliansens och . Därmed föll satsningen. En annan viktig satsning som vi ville prioritera i höstens budget gällde barns och ungas kulturutövande inom ramen för musik- och . Den svenska musik- och har haft stora framgångar. Många barn har fått möjlighet att utvecklas inom musik, teater och dans och ytterligare andra uttrycksformer. Många har med musik- och som grund blivit stora artister med både nationella och internationella framgångar. Vi ser dock med oro på utvecklingen inom musik- och . har inte alla barn möjlighet att delta. I många kommuner höjs avgifterna, och barn och unga tvingas bort från musik- och av ekonomiska skäl. Studier pekar på att elevunderlaget i musik- och blivit alltmer heterogent. Därför är det viktigt att bevaka utvecklingen av musik- och så att verksamheten långsiktigt kan stärkas och utvecklas. I och med att den borgerliga budgeten fick majoritet i skjuts regeringens planerade satsning på 100 miljoner 2015–2018 till de kommunala kulturskolorna . Dessa medel skulle ha använts till att sänka taxor för att ge barn och unga likvärdig tillgång till musik- och kulturutövande. Vi kan konstatera att trots den kommunala musik- och stora betydelse i samhället saknas en övergripande strategi för samordning och utvärdering av verksamheten. Vår ambition är att införa en nationell strategi, vilket även statsminister lyfte upp i regeringsförklaringen . Slutligen vill jag lyfta upp det viktiga initiativet regeringen tagit till att utreda hur kan bli svensk lag. Enligt FN:s konvention om barnets rättigheter ska alla barn ha samma tillgång till kulturell och konstnärlig verksamhet. Dessutom genomsyrar barns rätt till kultur flera av artiklar. Bland annat konstaterar att även om riksdag, regering, regioner och kommuner ser barns rätt till kultur som en prioriterad fråga finns ännu mycket kvar att göra för att barn och unga verkligen ska få synas och höras på det sätt som avses i konventionen. Därför är regeringens initiativ oerhört viktigt för att stärka barns och ungas rätt till kultur. Med de avslutande orden yrkar jag avslag på reservationen och bifall till utskottets förslag i betänkandet. 142 (M) replik: säger att barns rätt till kultur är en högt prioriterad fråga. Jag håller helt med. Därför blir det ännu konstigare att ni inte är för fritidspengen, . Om det är en prioriterad fråga att barn och ungdomar ska få tillgång till fritidsaktiviteter undrar jag varför ni inte är för de som skulle ge alla barn möjlighet till det. I stället väljer ni att lägga som en lättnad av musikskoleavgiften. Kultur och fritid för barn och unga Det är inte bara fråga om att ni inte är för de , ni tar dessutom bort en del av valfriheten. De skulle man kunna använda antingen om man vill spela fotboll eller något annat eller om man vill musicera. Jag undrar både varför ni inte gillar det och varför ni inte tycker att familjerna eller barnen själva ska få välja. 143 (S) replik: Tack, , för frågan! När det gäller fritidspengen vill Socialdemokraterna hellre satsa på en generell välfärd än att satsa på en fritidspeng som i många fall är stigmatiserande för barn och unga när det gäller att använda sig av den. Fritidspengen är inte någon fri peng. Den är förenad med vissa krav; man ska ha haft försörjningsstöd och så vidare. Vi tror snarare på en höjning av försörjningsstödet generellt för föräldrarna. Vi tror att föräldrarna är kompetenta att prioritera vad barn och unga ska göra på sin fritid. 144 (M) replik: Jag kan konstatera att det blir konstigt när ni säger att ni vill satsa på en generell välfärd, , men sänker avgiften för barnen i med per termin. Ni slår undan fötterna för de barn som lever i familjer med svag ekonomi genom att de inte får del av de pengarna och kan delta i fritidsaktiviteterna. Låt mig påpeka att ni hade avsatt de 25 miljonerna i budgeten till att slå ihop och Skapande skola. Det är alltså inte riktigt att de var för . Sedan vill jag inte att vår budget blandas ihop med SD:s. Det var Alliansens budget som vann gehör i . tycker alltså att barnen i ska få sänkt avgift medan barn i svaga familjer inte ska kunna ta del av fritidsaktiviteter. Är det så? 145 (S) replik: Vi tycker att det är mer träffsäkert att höja försörjningsstödet generellt. Det ger föräldrarna ett större utrymme att prioritera i sitt liv och sin vardag. Vi tycker att det är bättre att man stärker den generella välfärden för dessa utsatta familjer. När det gäller fritidspengen finns inga utvärderingar som visar hur den har använts och hur effektiv den är. Det måste vi noga titta på, absolut. sa att vi vill slå ihop Skapande skola och kultur- och . Det stämmer inte riktigt. Det vi säger är att kultur- och kan skapa ett mycket starkare samarbete med Skapande skola. Vi vill inte slå ihop dem, men vi tycker att man kan samarbeta inom de olika formerna, vilket är helt naturligt. 146 (MP): Jag minns 70-talet, när jag var barn. Jag gick i den kommunala . Vi spelade blockflöjt i lite fler stämmor än vad som var avsett, men våra släktingar tindrade med ögonen och lyssnade ändå. Kultur och fritid för barn och unga Vi hade inte mycket pengar i min familj, men det var inte något problem. Vi fick vara med i alla fall och spela blockflöjt, piano, gitarr och allt vad det var. har avgifterna höjts, eller införts, i många kommuner. Det har medfört att stora grupper barn och unga stängs ute från den möjlighet som jag hade som barn. Det är synd, och det vill vi ändra på. Det har hänt en del annat också , då jag var liten. har tillkommit så att barn kan utöva andra konstformer än musik, såsom dans, bild och liknande. Det är mycket bra. Men det ska inte vara tjockleken på föräldrarnas plånbok som styr. Barn och unga ska ha möjlighet att utöva kultur utan att bli utpekade och stigmatiserade. Vi miljöpartister och socialdemokrater i samarbetsregeringen ville ta ett rejält steg med den budgetproposition vi lade fram . Tyvärr blev den nedröstad av de borgerliga partierna och . Vi ville satsa för att bland annat möjliggöra sänkta taxor och skapa mer likvärdiga villkor för barn och ungdomar i form av tillgång till kultur och kulturutövande. Det ville vi satsa på kultur- och . Tyvärr blev det inte av , men jag hoppas att det blir av . Jag är glad och stolt över att vår regering avser att ta fram en nationell strategi för kultur- och , detta med tanke på hur viktig den är. Som grön ser jag vilken oas kultur- och är i denna kommersialismens andliga öken. Man får skapa själv, inte bara passivt konsumera. I den kommunala kultur- och är man inte kund och konsument. Den utvecklar hela människan, för människan är mer än bara kund och konsument. Det ger utbildning och utveckling och handlar om mer än att bara bli anställbar och vara en nyttig kugge i produktions- och konsumtionsmaskineriet. Det här ska man inte underskatta. Det blir allt viktigare , när kommersialismen breder ut sig över fler och fler områden i samhället, inte minst inom kulturen. Det handlar om både bredd och spets i kultur- och . Det var många som var som jag; jag blev tyvärr aldrig så duktig på vare sig blockflöjt eller någonting annat i musiken. Men jag hade roligt, och det hade många med mig. Sedan fanns det andra som verkligen hade talang, men kanske inte hade rika föräldrar. Vissa hade kanske musikaliska föräldrar som kom på att det vore lämpligt att erbjuda sina barn att gå i en musik- eller kulturskola. Om dessa talanger får pröva kan de verkligen utvecklas och bli allt det de har potential att bli. Som nämnde har väldigt många artister i blivit kända och berömda. Svensk musik har faktiskt också blivit en stor exportindustri, i mångt och mycket tack vare den möjlighet som har funnits för alla att gå i musikskola. Det har inte bara genererat glädje för dem som utövar musiken och dem som får njuta av den, utan även gett exportinkomster och en väldig massa jobb. Jag vill återigen säga hur glad jag är över att det ska tas fram en nationell strategi för denna viktiga verksamhet: kultur- och musikskolorna. Jag vill också säga att detta absolut inte är dunkelt eller otydligt. Som sagts här är det helt klart att regeringen kort och gott vill satsa på att fler ska få möjlighet att vara med i den här verksamheten. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. Kultur och fritid för barn och unga I detta anförande instämde (MP). 147 (SD): I det här betänkandet finns det två motioner jag skulle vilja belysa. Jag vill börja med satsningen på musik- och kulturskolor. Motionen nämner att en viktig åtgärd för att tillgängliggöra för fler elever är att sänka maxtaxan. Oavsett hur låg maxtaxan är har vi ett ännu större problem – jag kanske ska säga att det är en utmaning, för det är precis så det är. Jag vill poängtera här och att vi inte är emot maxtaxan utan vill se på helheten. Många av våra musik- och kulturskolor har långa köer till följd av att allt fler barn och ungdomar väljer att lära sig spela instrument eller teater eller lära sig att dansa. Detta är givetvis en fantastisk utveckling, men är det allt färre som väljer att utbilda sig till musiklärare eller studera något annat ämne som undervisas på musik- och kulturskolorna. Förutom missmatchningen mellan elever och lärare behöver vi se över kompetensförsörjningen. Ökade resurser innebär att fler elever kan delta och att kvaliteten på undervisningen stärks. Lärarna behöver återkommande vidareutbildning för att stärka sin kunskap. beslutade att verka för att en nationell strategi för barns och ungas kulturutövande ska komma till stånd. Jag tänkte nämna några punkter som planen anses böra innehålla:  barns rätt till kulturutövande  högskoleutbildning och personalförsörjning  ett nationellt för statistik, samordning och kvalitetsutveckling. Här kan vi tydligt se att det inte är maxtaxan som är det viktigaste, utan de punkter jag nämnde och som jag tydligt tagit upp här . Det blir inte likvärdigare per automatik för att det är maxtaxa. Men som jag inledningsvis poängterade är vi inte emot maxtaxan, utan vi vill se till helheten och behoven hos våra musik- och kulturskolor. Regeringen satsar på att avsätta för att stärka den kommunala musik- och och bland annat möjliggöra en sänkning av elevavgiften. Men som jag nämnde tidigare kvarstår problematiken i att vi har fler elever som söker och färre lärare som undervisar. Det blir inte bättre utbildade lärare för att det är maxtaxa. Den andra motion jag vill nämna och ta upp är motionen om utvidgning av Skapande skola till gymnasienivå. Vi sverigedemokrater har ett liknande förslag, men vi vill i stället att hela förskolan tar del av Skapande skola. Vi anser att det redan finns en hel del alternativ att ta del av på gymnasiet vad gäller kulturkurser. Bland annat kan man välja en linje med estetisk inriktning eller välja till kurser genom ”elevens val”. Den risk med satsningen Skapande skola på gymnasienivå som synts i delar av landet är att den konkurrerar ut musik- och kulturskolorna. Och det är inte det som är poängen eller syftet med Skapande skola. Kultur och fritid för barn och unga På förskolan finns däremot inte de här alternativen och valen. Därför ser vi det som mer rimligt att förskolan tar del av Skapande skola. Vi får dessutom medhåll från pedagoger i verksamheten. Förskollärare och barnskötare hade förr en viss kompetens i musikämnet. Det får man inte i sin utbildning. Vi får signaler från pedagoger i branschen om att detta är något som saknas, och Skapande skola hade fyllt ett tomrum här. Barns hjärnor och kunskaper formas i tidig ålder och blir så mycket bättre av det skapande och den utveckling som sker när man tar del av till exempel musik. Politik handlar om att prioritera, och här väljer vi att prioritera unga barn som inte har samma valmöjligheter som andra ungdomar har senare i livet. Avslutningsvis, herr talman, ställer vi oss bakom utskottets förslag i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2014/15:KrU4 148 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation under punkt 1 om reglering av spelmarknaden och i övrigt bifall till förslaget i utskottets betänkande. behandlar vi kulturutskottets betänkande KrU4, Spelfrågor, men vi behandlar inte bara ett betänkande i ord och mening, utan pekar delvis ut färdriktningen för framtidens spelmarknad och inte minst det svenska spelmonopolet. I betänkandet generellt är vi relativt samstämmiga inom utskottet, men gällande regleringen av spelmarknaden har vi lite olika perspektiv, och jag tänkte fokusera på just den delen i det här anförandet. Min bedömning är att vi över partigränserna är tämligen överens om att dagens spelmarknad, dess regleringar och monopolet inte fungerar tillfredsställande. Jag är också övertygad om att vi kan vara överens om att något måste göras och att en utredning måste tillsättas. Däremot verkar vi inte vara lika överens om hur förutsättningslös eller styrd en sådan utredning ska vara och om vi långsiktigt ska säkra monopolets överlevnad eller ej. Det beklagar jag. Den svenska spelmarknaden är , men framför allt , satt under lupp. Den utmanas nu inte bara av och , utan med dagens betänkande också av flertalet partier från höger till vänster. Det är kanske en fläkt av decemberöverenskommelsen. Det intressanta är att man längs hela skalan från till är rörande överens om att en omreglering eller delvis avreglering av det svenska spelmonopolet och en övergång till ett licenssystem är den enda vägen till kontroll och stabilitet – trots att , och rättsliga prövningar ger vid handen att så kan men inte behöver vara fallet. anser att det finns ett behov av analys. Spelmarknaden i , monopolet och det regelverk som omgärdar denna mycket speciella marknad har utvärderats, diskuterats, prövats och stötts och blötts i nu genom statliga utredningar och 2008, om statens roll på spelmarknaden, den därtill fogade rapporten av , doktor i europeisk integrationsrätt, med mera. släpptes också en rapport av på . Klart är att det finns väldigt mycket underlag med många viktiga slutsatser för en utredning att ta avstamp i. Klart är också att flertalet är eniga i att dagens reglering inte fungerar utan måste reformeras för att kunna upprätthålla kontroll och tillsyn och besvara frågeställningar. Klart är dessutom att det svenska spelmonopolet har stått sig vid rättsliga prövningar och i sig inte är problematiskt för EU så länge det kan upprätthållas och motiveras. Det är en viktig nyckelfråga. EU ger medlemsländerna rätt att styra och reglera sina spelmarknader. Det handlar om hur och varför, inte att vi gör det. Vi har ett ansvar som representanter för en nordisk folkhälsotradition att värna en reglerad spelmarknad. Det är centralt att vi behåller kontrollen över spelmarknaden på nationell nivå och inte släpper tyglarna till EU. Risken är överhängande att vi då, med ett licenssystem, lämnar över kontrollen till EU-nivån, som vill harmonisera hela den europeiska spelmarknaden som så mycket annat inom EU-samarbetet. Det skulle vara problematiskt utifrån såväl självbestämmandet som vår folkhälsomodell. En helt central fråga är vilka våra uppdragsgivare är. Anser vi det vara svenska folket eller byråkrater i ? Jag anser det i varje fall vara det förstnämnda. Det är det vi sedan ska stå till svars för. Det är det vi ska ge en ansvarsfull och reglerad spelmarknad. Det och de spelpolitiska målen om sociala skyddshänsyn är prioritet, inte att göra tveksamma spelaktörer legala i . Det är tydligt att utvecklingstrenden går mot allt mindre kontroll över de internationella spelbolagen i . Det är viktigt titta på alla alternativ för att stävja detta och inte på förhand anta att licenssystem är den enda vägens politik, särskilt inte som vi nu får signaler från om att licenssystemet har sina brister. Det gäller inte minst sociala skyddshänsyn, vilket är det viktigaste för våra nationella spelpolitiska mål. Det ska påpekas, och det är viktigt, att inte stänger dörren för en förutsättningslös utredning om framtidens spelmarknad. Där kan man titta på hur ett eventuellt licenssystem skulle kunna utformas. Men vi är inte beredda att säga ja till en utredning som bara tittar på det. Det är intentionen i de motioner som utskottet tillstyrker. Vi måste se hur vi kan skärpa regelverken för marknaden och bibehålla monopolet, vilket är centralt. Vad kan vi då göra? Det finns vägar för att återta kontrollen över spelmarknaden inom ramen för en fortsatt traditionell reglering genom juridiska styrmedel som ip-blockering, betalningsförmedlingsförbud, kraftigt skärpta marknadsföringsregler med mera. Det kom till och med utredare fram till trots att han sedan förespråkade ett danskt licenssystem. Det är värt att notera att det inte är monopolet i sig som per automatik är problematiskt utan hur det motiveras, regleras och praktiseras. Avslutningsvis: Det finns så många perspektiv på spelmarknaden att lyfta fram, men jag tror inte att vi vill övernatta här i kammaren. Det handlar om kontroll, missbruk, europeisk harmonisering etcetera. Med motionärernas förslag om att utreda enbart ett licenssystem försvåras en viktig försiktighetsprincip. Licenssystem kan vara en väg. Men en utredning måste också titta på möjligheterna att strama upp det regelverk som omgärdar den svenska spelmarknaden och göra en internationell utblick så att det svenska spelmonopolet kan bibehållas långsiktigt. Jag beklagar att man inte har mer is i magen än att man vill skynda fram en ensidig utredning för att knorrar lite, särskilt då EU de facto inte stämt utan än så länge varnat för det. Det är klart att det än finns tid att tillsätta en bredare utredning. Det medskicket vill jag fortfarande göra till övriga partier. 149 PER (M): Låt mig börja med att vara lite formell och inledningsvis klargöra att i ett pressmeddelande som lämnades angett att den beslutat sig för att stämma inför för fördragsbrott angående regleringen av spelmarknaden. Någon stämningsansökan är dock än så länge inte inlämnad. Jag är glad över att vi har en så bred uppslutning för vårt betänkande och att vi nu tillsammans i regeringen och Alliansen kan ta oss an spelfrågorna. Det är viktigt dels för att det är en storindustri, dels för att vi verkligen vill stävja de avarter som finns. Det är därför med stor glädje som jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet, som innehåller två tillkännagivanden, och avslag på reservationen. För inte så länge sedan hittade arkeologerna ett nästan brädspel. Så länge har man alltså ägnat sig åt spel, och troligtvis längre. Kanske var det också så att de som satt och tittade på dem som spelade brädspelet satsade lite pengar på vem som skulle vinna. Det är en gammal tradition och någonting som i små mängder är trevligt och skojigt. Vi skulle kunna ha haft en liten vadslagning om hur länge arbetsmarknadsutskottet skulle kunna prata. Många av oss hade gissat länge, men få hade väl ändå satt pengar på att de skulle hålla på i ! Däremot tror jag att det hade varit ett väldigt lågt odds på att kulturutskottet som vanligt håller sig till ungefär de tidsramar som de har sagt att de ska göra. Det är trevligt att kunna säga så! I små mängder är detta med andra ord en källa till glädje, men det finns också stora risker. Vi känner säkert alla antingen någon som har spelat bort väldigt mycket pengar på någon typ av spel och dobbel, eller så känner vi någon som sitter alldeles för länge framför datorn och ägnar sig åt eller vad det nu kan vara. Det kan till och med finnas de som fortfarande sitter och spelar Monopol runt ett spelbord i . Det är kanske inte det mest produktiva man kan göra. Men i små mängder är spel i olika former trevligt. Låt mig ändå ägna en minut eller så åt det viktigaste tillkännagivandet. Det är när vi ger regeringen till känna dels att ett samarbete ska ske över blockgränserna för att hitta ett licenssystem på spelområdet som kan införas i och som ska vara långsiktigt hållbart, dels att även direktiven till denna planerade utredning på spelområdet ska tas fram blocköverskridande och att de ska lämnas . Det är mycket glädjande att vi har en så bred enighet om det. Det andra tillkännagivandet, som handlar om , överlåter jag till mina alliansvänner att berätta lite mer om. Vi har många utmaningar framför oss. Då känns det ganska bra att vi har en så bred enighet i riksdag om vilken väg vi ska ta. 150 (MP): betänkande nr 4 om spelfrågor behandlar 16 motionsyrkanden från allmänna motionstiden och har två tillkännagivanden. Jag vill först yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet och avslag på reservationen.