prot · H209119 · 2015-06-22 00:00:00 — tillkom under alliansregeringen som ett viktigt sätt att förstärka det finanspolitiska ramverket, att en myndighet under regeringen på ett oberoende sätt skulle utvärdera regeringens politik för att se till att det finanspolitiska ramverket efterlevdes. När finansministern inte längre anser att har spelat ut sin roll blir det desto viktigare att ta vad säger på allvar – på största allvar, vågar jag säga. säger att regeringens politik är ett brott mot det finanspolitiska ramverket. Att bryta mot det finanspolitiska ramverket försätter svenska jobb, tillväxt, sysselsättning, arbetskraftsdeltagande, investeringar under stor press och osäkerhet. Hur mycket kan vara svårt att uppskatta, men det är tydligt att den stabilitet som finns i , med tydliga regler för hur den offentliga ekonomin ska skötas, har bidragit till att haft en god ekonomisk utveckling. Det arbete som inleddes med , men som till stora delar gjordes av tillsammans med och sedermera gradvis har förstärkts, har tjänat väl. är det en tuff uppgift som ligger framför sittande regering, och det hade varit en tuff uppgift för vilken regering som än satt. Att återställa styrkan i de offentliga finanserna efter en lång och utdragen kris är givetvis en mycket svår uppgift, som påpekar. Tyvärr tar sig denna regering inte an den uppgiften, utan signalerar i stället att det finanspolitiska ramverket ska monteras ned. Den sittande regeringen har redan övergivit ramverket, enligt . I stället för att använda de resurser som finns i ekonomin till att bygga skyddsvallar mot nästa kris, så att vi även då kan skydda jobb och tillväxt i , väljer regeringen att prioritera utbyggda bidrags‑, transfererings- och åtgärdssystem, som enligt de utvärderingar som skett på området och enligt de bästa tillgängliga vetenskapliga resultaten leder till högre arbetslöshet, lägre sysselsättning och längre arbetslöshetsperioder och enligt till exempel IFAU:s studier rent allmänt leder till att ungdomar inte kommer närmare utan snarare längre bort från Arbetsförmedlingen. Finansministern menar att vissa myndigheters kritik kanske inte kan spela roll för hur politiken utformas. Men är det inte vilka myndigheter som helst, och det är inte heller en myndighet som har synpunkter på regeringens politik. Arbetsförmedlingen, , och , för att nämna några, kommer alla samfällt till samma slutsats: att den politik som regeringen för inte gynnar eller gagnar i de avseenden som granskas. Transparens och öppenhet är väsentligt för att offentlig ekonomi ska fungera väl, för att skattebetalarnas pengar ska användas på bästa sätt och för att vi ska få så hög tillväxt och sysselsättning som möjligt. Det är därför beklagligt att regeringen inte med större allvar tar till sig de synpunkter som bland annat framför och som jag tycker är den allvarligaste kritiken. Man säger att regeringen nu inte längre på ett tydligt sätt redovisar effekten av politiken på offentliga finanser och sysselsättning. Från att vi haft en trend av stegrande öppenhet i offentliga finanser och skötsel av staten har vi nu en återgång till det mörkande och döljande som bland annat ledde till det största utanförskapet vi haft i . 102 Finansminister (S): Allvarligt talat, , var det så bra att ta upp just överskottsmålet och ? Om du tycker att det är viktigt att man lyssnar på – vad tycker de om överskottsmålet? Tycker de att det ska vara kvar, eller tycker de att det ska förändras? kanske skulle lyssna på ur den aspekten. Vad gäller kritik från myndigheter kan jag påminna om den debatt vi hade alldeles om arbetsgivaravgifter för ungdomar. , , , utvärdering och Arbetsförmedlingen – alla de myndigheterna har sagt att det är en dyr och ineffektiv åtgärd och att man borde kunna använda pengarna på ett bättre sätt. Avser att lyssna på de myndigheterna när lägger fram sin motion ? 103 (M): Det finns en längtan hos svenska folket efter en regering som tar ansvar för . Vi hade under den ekonomiska krisen en ansvarstagande regering som tog ansvar för offentliga finanser, jobb och tillväxt. fick också mycket internationellt beröm för hanteringen. står här och försöker inta rollen som oppositionspolitiker. Men är finansminister och har att ta ansvar för skötseln av offentliga finanser. Ett ständigt opponerande mot oppositionen kan man förvisso ägna sig åt, men kärnuppgiften som finansminister torde vara att ta ansvar för svensk ekonomi, svenska offentliga finanser, sysselsättning, arbetsmarknad och tillväxt. Av regeringens egen budget framgår det att utanförskapet kommer att öka framöver. Arbetskraftsdeltagandet kommer att sjunka. Jämviktsarbetslösheten revideras upp. Utgiftstaken höjs med 50–. Häri ligger ansvar. Det står förvisso fritt att klaga så mycket som möjligt på oppositionen. Men jag hoppas att finansministern även tar huvudsysslan, att sköta offentliga finanser, på största allvar. Och det är just skötseln av de offentliga finanserna som kritiseras, bland annat av . Transparensen och öppenheten kring politikens effekter monteras ned. är i sitt yttrande till regeringen mycket tydligt med att det är första gången man säger att regeringen tydligt bryter mot det finanspolitiska ramverket. En finansminister som bryter mot det finanspolitiska ramverket borde fundera över hur den ekonomiska politiken ska utformas. Vi är givetvis väldigt tacksamma för att tar sig tid att ge tips om hur Alliansens ekonomiska politik ska se ut. Men vi hoppas också att det läggs väsentlig tid på att utforma en egen ekonomisk politik som inte får kritik av Arbetsförmedlingen, , och och som inte har negativa sysselsättningseffekter utan tvärtom kan stärka och ge fler jobb och högre tillväxt. Min fråga till finansministern i interpellationen var: När så mycket kritik kommer från myndigheter, hur ser regeringen på att detta skadar förutsättningarna för jobb och tillväxt? är en öppen ekonomi med motsvarande av sin bruttonationalprodukt i export. Vi är beroende av att internationella marknader och andra länder litar på oss och känner tillit till att svensk ekonomi står sig stark, klarar kriser och klarar både nedgångar och motgångar. När det nu råder en så stor osäkerhet kring hur de offentliga finanserna sköts, hur stabil regeringen är, vilken politik som ska föras och vilka löften som gäller eller som avses brytas eller ifrån, finns det någon skattning hos regeringen eller finansministern av i vilken utsträckning den här typen av allvarlig kritik eroderar förtroendet och riskerar att hämma tillväxten och sysselsättningsutvecklingen? Finns det i så fall några förslag på åtgärder för att återställa förtroendet till höga nivåer vad gäller hur den svenska finanspolitiken ska skötas framöver? 104 (M): Anledningen till att vi står här i kammaren och debatterar är att regeringen har fått massiv kritik från , , , IFAU och så vidare. sagt samtliga oberoende bedömare menar att regeringens politik har en negativ effekt på ekonomi. Så fort man kritiserar regeringen kritiserar man de saker regeringen gör som faktiskt är bra, har vi fått höra tidigare . Jag skulle därför vilja börja med att säga att inte allting som regeringen gör är dåligt. Det finns bra saker som regeringen gör. Det är positivt att man satsar pengar på att öka järnvägsunderhållet. Det är också positivt att man satsar 2 miljarder på äldreomsorgen. Det som kritiken handlar om är allt det andra regeringen gör. Regeringen väljer till exempel att ta bort redan beslutade resurser som skulle ha gått till att skapa en tioårig grundskola och göra förskoleklassen till en del av . Det är dåligt att regeringen beslutar om att dra tillbaka pengarna som vi hade avsatt för mer matematikundervisning i skolan. Det är negativt att regeringen drar tillbaka den satsning som Alliansen gjorde i vår budget vi fick igenom på att införa fler förstelärartjänster och därigenom ge de duktigaste lärarna ett tydligt lönepåslag. Det här är dåliga saker. Det som framför allt är dåligt är grunden i den socialdemokratiska ekonomiska politiken, nämligen skattehöjningar på jobb och företagande för finansiering av utbyggda bidrag och utbyggda arbetsmarknadspolitiska program. Allt det andra har vi ingen kritik mot, utan kritiken gäller just de här delarna, som är fundamentet i den socialdemokratiska politiken. Att högre skatter leder till att färre företag anställer håller till och med regeringen själv med om. Det står väldigt tydligt i regeringens budget, som jag varit inne på tidigare . Att höjda bidrag leder till att fler människor fastnar i bidragsberoende, till att man söker färre jobb och till att tröskeln höjs för vilka jobb man vill ta – alla jobb är inte så himla roliga – är också tydligt fastslaget i forskning, men det är någonting som finansministern aldrig har bemött här i kammaren. Avslutningsvis kan vi konstatera att Arbetsförmedlingen i en av sina senaste rapporter slog fast att arbetsmarknadspolitiska åtgärder har den effekten att det är mindre chans att du får ett arbete om du deltar i dem. Det minskar företagens vilja att anställa. Vi höjer skatterna på att arbeta. Vi höjer bidragen för att inte arbeta. Sedan ökar vi antalet arbetsmarknadspolitiska program som låser människor i utanförskap. Summan av kardemumman är väldigt tydlig. Det blir färre jobb och lägre sysselsättning. Det är ingen slump att alla de oberoende ekonomiska kommentatorerna kommer fram till den slutsatsen. Faktum är att vi har haft många debatter här i kammaren där jag med flera har försökt ställa finansministern mot väggen. Vad ni för åtgärder för att kompensera för detta? Svaren är obefintliga. 105 Finansminister (S): I slutet på mitt förra interpellationssvar radade jag upp en rad åtgärder, , för att vi ska stärka tillväxt och sysselsättning i . Jag tror inte att jag behöver upprepa dem. Vi drog dem alldeles . För protokollet vill jag läsa in vad skrev . arbetade på ansåg att det fanns en risk att det finansiella sparandet 2014 skulle bli lägre än vad som var stabiliseringspolitiskt motiverat. Det skrev också att man bedömde att överskottsmålet inte skulle nås under innevarande konjunkturcykel och att alliansregeringen borde ha deklarerat att det förelåg en avvikelse från överskottsmålet. Man ansåg alltså att alliansregeringen bröt mot överskottsmålet. Det var en väldigt tydlig kritik från . Precis som jag har redogjort för i mitt svar tycker jag att det är bra att man får synpunkter från olika externa bedömare. Sedan har regeringen ett samlat ansvar för att föra en väl avvägd politik. De enskilda externa bedömarna och utvärderarna har inte alltid det samlade ansvaret på det sätt som regeringen har och inte heller den samlade synen. Det handlar för regeringen om att genomföra en väl avvägd politik. Det är också det vi gör när vi bland annat minskar de underskott som vi ärvde efter den tidigare alliansregeringen. Det lät på som att han hade en annan syn på hur man skulle använda de externa bedömarna. Det var viktigt att man mer bokstavligt skulle ta till sig allting som de sa. Jag undrar om i motion som kommer avser att ta till sig de externa bedömare, som till exempel , som tycker att man bör ändra överskottsmålet samt alla de remissinstanser och externa bedömare som anser att de nedsatta socialavgifterna för unga är en mycket dyr och ineffektiv åtgärd och inte ett effektivt sätt att använda skattebetalarnas pengar. verkade ha en lite annan syn på hur man ska väga råden än vad regeringen har. 106 (M): Det är självklart centralt att lyssna på vetenskapen, professionella bedömare och de personer som är satta att utvärdera effekten av olika reformer och den samlade politiken. Sedan får man göra just en samlad bedömning av vad som är motiverat. Frågorna till finansministern kretsar kring huruvida en sådan massiv myndighetskritik kan föranleda några förändringar av politiken. De kretsar också kring huruvida en sådan massiv och samlad kritik kan påverka förtroendet för finanspolitiken i dess helhet. Finansministern bör ha den typen av debatter med oss i oppositionen för att också få tillfälle att redogöra för eventuella orsaker till att man inte vill agera i enlighet med expertmyndigheternas utlåtanden. Några sådana konkreta förslag har jag inte hört från finansministern. I stället försöker man förminska problemet genom att säga att enskilda myndigheter i enskilda fall skulle ha andra åsikter eller avvikande meningar. Finansministern försöker också förklara bort Finanspolitiska rådets kritik. Det står var och en fritt och att gå in och läsa det pressmeddelande som skickade när nuvarande regering presenterade sin första budget. Det är första gången det så tydligt säger att en regering bryter mot det finanspolitiska ramverket. I övrigt hoppas jag att finansministern återkommer med en budget där man tydligt redovisar effekterna av den förda politiken på sysselsättningen och offentliga finanser så att vi slipper en debatt om öppenhet och mörkande av politikens effekter. Detta är min sista debatt med finansministern. Jag vill därför önska en trevlig sommar och önska bästa välgång med att reda ut den situation som råder runt om i . Där har finansministern ett viktigt värv som jag hoppas går bra. 107 (M): När finansministern möter kritik mot själva kärnan i regeringens politik är hennes svar att det är en väl avvägd politik, och sedan hackar hon lite på den gamla alliansregeringen. Det är intressant att vi har en finansminister som inte kan stå upp och argumentera för kärnan i sin ekonomiska politik. Det är kanske inte så konstigt. Det är väldigt svårt att argumentera för att höjda skatter för att finansiera höjda bidrag och ineffektiva arbetsmarknadspolitiska insatser skulle leda till fler jobb. Dessutom möts man av massiv kritik från så gott som alla oberoende ekonomiska kommentatorer men väljer att själv inte räkna på effekten av sin politik. När andra aktörer räknar efter de beräkningskonventioner som använder sig av kommer de fram till att det handlar om åtminstone 20 000 färre jobb. Då är det kanske inte så konstigt att man väljer att försöka hacka på den tidigare alliansregeringen, trots att den tidigare alliansregeringen fick högsta betyg av externa aktörer. Inte minst kan vi konstatera hur OECD lovprisade den tidigare regeringen och den tidigare regeringens hanterande av finanskrisen och de strukturella reformer som man genomförde. Angående är det viktigt att konstatera att inte vill avskaffa överskottsmålet. Det vill justera ned överskottsmålet, men det vill inte avskaffa det. Att finansministern vill avskaffa det för att kunna möta väljarna med fläsk i valbudgeten 2018 är ett väldigt ohederligt sätt att argumentera. 108 Finansminister (S): Jag noterar, , att det förslag som har för överskottsmålet skulle innebära en mindre stram politik än om man bara hade balansmål. Det är bra att vi har många externa bedömare som kan titta på regeringens politik. De har inte bara tittat på den här regeringens politik utan även på den förra regeringens politik. En del saker tycker externa bedömare är bra, och andra saker tycker externa bedömare är mindre bra eller kanske till och med dåliga. Det förekommer väldigt mycket kritik från bedömarna mot den förra alliansregeringen, och det förekommer också en hel del kritik mot den nuvarande regeringen. Min bedömning är att den kritiken inte är större under den nuvarande regeringen än vad den var under den förra regeringen. Vi har till exempel haft uppe arbetsgivaravgifter för ungdomar. Det är en reform på 20 miljarder . Det är något som alla expertmyndigheter bedömer är ett väldigt dyrt och ineffektivt sätt att använda våra gemensamma resurser på. Det regeringen nu gör med alliansregering är att styra om politiken. Det gör vi efter att ha ärvt ett stort underskott i de offentliga finanserna. ser vi en hög arbetslöshet, en hög ungdomsarbetslöshet, en hög långtidsarbetslöshet och skolresultat som faller snabbare än i något annat OECD-land. Det handlar om att vända skutan och att göra det på ett ansvarsfullt sätt. Det är därför vi nu för en politik där vi steg för steg kopplar ett fast grepp om de offentliga finanserna, betar av de underskott som vi ärvde och genomför mer effektiv politik för att få fler ungdomar i arbete. Det gör vi bland annat genom att de som inte har gymnasieutbildning ska få möjlighet att få gymnasieutbildning och genom att fler ungdomar ska få möjlighet att gå på en högre utbildning. Vi gör det också genom att massivt investera i skolan och inte minst i lärarnas situation och lärarlönerna. Där kommer ett stort paket i höstens budget. Det är en väl avvägd och ansvarsfull politik som kommer att stärka tillväxt och sysselsättning i . Överläggningen var härmed avslutad. § 22 Svar på interpellation 2014/15:603 om EU-skatt på finansiella transaktioner 109 Finansminister (S): har frågat mig om jag och regeringen beslutat huruvida vi avser att verka för att ansluta till initiativ att införa en skatt på finansiella transaktioner. frågar vidare om jag anser att bör ansluta sig till eurozonens skatt på finansiella transaktioner. frågar också om jag gör en annan bedömning än om att en skatt på finansiella transaktioner kommer att få en påtaglig negativ effekt på tillväxten. Elva av EU:s medlemsländer deltar i ett fördjupat samarbete och diskuterar hur en skatt på finansiella transaktioner ska utformas. är inte ett av de elva medlemsländerna. Det förslag som avsågs i kommissionens konsekvensanalys var en bred skatt på i stort sett alla finansiella instrument i alla medlemsländer. Hur det slutgiltiga förslaget från de elva medlemsländerna kommer att se ut vet vi ännu inte eftersom förhandlingarna fortfarande pågår. verkar för att den negativa effekten av det slutgiltiga förslaget ska bli så små som möjligt för icke deltagande länder. Regeringen har inte för avsikt att verka för att ska ansluta sig till det pågående arbetet med en skatt på finansiella transaktioner inom EU. Regeringen följer det fortsatta arbetet i de elva medlemsländerna noga. 110 (M): I finns ett starkt tryck på att banksektorn ska vara med och bära en större skattebörda. Det är en utgångspunkt som jag delar. Banksektorn är underbeskattad. Frågan är hur man ska göra det på bästa sätt. I sin iver att komma till rätta med detta och mot bakgrund av att vi hade ett oansvarigt agerande från många banker under finanskrisen, som skattebetalarna fick rycka ut och rädda runt om i länder, har man pressat fram detta förslag om att införa en finansiell transaktionsskatt i EU. Det är nu elva EU-länder som diskuterar att införa den. Förslaget kommer att innebär att alla finansiella transaktioner i unionen kommer att beskattas. Det kommer att innebära att när AP-fonderna ska göra omplaceringar av sina värdetillgångar kommer de att få betala skatt på det. Det innebär att bankerna, när de ska låna upp pengar eller ändra sina tillgångsplaceringar, kommer att få betala skatt på det. Det innebär att vi kommer att få lägre avkastning på sparande och högre bolånekostnader för att kompensera detta. Inte minst kommer det att leda till att investeringar som utländskt kapital vill göra här i kommer att minska. Det är mycket bättre att göra den investeringen i länder där man inte har en finansiell transaktionsskatt. När tittade på effekterna av att införa en sådan här finansiell transaktionsskatt eller Tobinskatt, som det också heter, kom man fram till att det kunde röra sig om i lägre tillväxt nominellt och strukturellt. Detta skulle innebära kraftiga försämringar vad gäller möjligheter att tackla de kommande utmaningarna i form av att kunna öka vårt välstånd, att kunna se till att parera demografiska förändringar och att kunna se till att fortsätta satsa på välfärden. i lägre tillväxt är ganska allvarliga signaler. Ändå väljer många av länder att gå fram med det här. Från Alliansens sida har vi varit tydliga: Det här är absolut inte aktuellt. Från regeringens sida är det som i så många andra fall otydlighet som gäller. I Socialdemokraternas Europavalmanifest inför valet till 2014 stod att man ville införa denna finansiella transaktionsskatt. , som också sitter i regeringen och som Socialdemokraterna måste förhandla med, är tydligt för detta förslag. Detta är inte första gången som vi hör finansministern stå här i talarstolen och säga: Nej, vi har inga planer på att göra det här. Sedan gör man det ändå, för man tvingas med kniven mot strupen från att fatta tokiga beslut. Det är positivt att vi nu får beskedet från finansministern att det inte finns några sådana planer just . Men jag skulle vilja ha garantier för att regeringen inte kommer att verka för att gå med i den finansiella transaktionsskatten. Den skulle få så negativa konsekvenser för samhällsekonomin att det är angeläget att få ett besked från regeringen. 111 Finansminister (S): Regeringen har tillsatt en utredning för att se över en finansiell aktivitetsskatt i stället. Det var någonting som före valet sa att de var intresserade av. Men när vi gick ut och berättade att vi avsåg att tillsätta utredningen var plötsligt skeptiska. Min fråga till är: Stöder nu att vi tillsätter en utredning för att se över möjligheterna att införa en finansiell aktivitetsskatt på den finansiella sektorn på det sätt som ju ligger helt i linje med det som tyckte i valrörelsen? Är det beskedet från valrörelsen som gäller för , eller är det den skepticism som rådde när regeringen aviserade utredningen? 112 (M): ställer sig positiva till att se över alternativ för hur man kan öka beskattningen på den finansiella sektorn. Personligen hade jag helst – och detta är återigen bara min personliga åsikt – velat se en konstruktion där man beskattar kapitalunderfinansiering i bankerna snarare än en aktivitetsskatt. Problemet är just att vi kan se den inriktning som finansministern har flaggat för när det gäller hur man vill utforma en sådan skatt, som vi ställer oss avvaktande till. Det handlar också, inte minst, om det faktum att det måste finnas tydliga garantier för att en sådan skatt inte bara leder till att man ökar det allmänna skatteuttaget utan att man också skiftar och ser till att till exempel minska bolagsskatten. Innan kommer med tydliga sådana besked tror jag att hon kommer att mötas av en skepsis från oppositionen. Om höjda bankskatter bara ska användas för att finansiera ytterligare bidragshöjningar kommer det nog att få dålig genklang i oppositionen. Sedan tycker jag att det är beklämmande att finansministern inte svarar på min fråga. Här har vi alltså ett förslag som själv har konstaterat skulle få katastrofala ekonomiska konsekvenser – upp till 1 ½ procent i lägre tillväxt. Vi har sett hur Socialdemokraterna och inte minst svajar i vad man tycker. Sedan kan alltså inte finansministern tydligt markera att detta inte kommer att inträffa. Jag får bara mer och mer känslan av att vi ser en ny Saudiaffär utspela sig. Jag försöker inte på något sätt försvara att vi skulle ha haft en fortsatt försäljning av militära vapen till . Men det är lite intressant hur säger: Jo, det ska vi ha! Sedan kommer , sätter kniven mot strupen och tvingar regeringen att byta ståndpunkt. Vi ser hur nu till varje pris försöker tvinga fram en nedläggning av kolkraftverken i – någonting som skulle ge enorma belastningar på statens ekonomi i form av minskade tillgångsvärden. Frågan är nu: Kommer regeringen att agera på samma sätt i denna fråga? Är det så att egentligen inte tycker om den finansiella transaktionsskatten, men att sätter kniven mot hennes strupe och tvingar henne att gå med på det? Man får nästan den känslan nu när vägrar att svara på frågan. Hon svarar inte på frågan om hon gör en annan bedömning av förslagets effekt än vad gör, det vill säga att den skulle vara väldigt negativ. Hon svarar inte på frågan om ifall hon kan garantera att regeringen inte kommer att lägga fram ett förslag om att ska gå med i FTT-systemet. Det här är oroväckande. Jag hoppas att finansministern nu tar chansen och svarar på frågan. Kan finansministern garantera att hon inte kommer att verka för att ska gå med i FTT:n? 113 Finansminister (S):