prot · H20981 · 2015-04-07 00:00:00 — Jag delar, tror jag, alla de ambitioner som socialförsäkringsministern har när det gäller fördelningen av arbetstid, fördelningen av icke-betald arbetstid, fördelningen av föräldraförsäkring och ansvar både för arbete och familj. Men det har ju vi kämpat för . Det har på det här området, när det gäller pensioner, inte hänt någonting. Av nya pensionärer – de som är – har en genomsnittlig kvinna 50 000 i tjänstepension, och en genomsnittlig man 94 000. Det vill säga att männen har dubbelt så mycket. Jag tycker att det är rimligt att vi inte ska ha avdragsrätt för privat pensionssparande, men bakgrunden till min fråga är att det finns all anledning att tro att det som vi har sett – en ökad löneväxling, ett ökat utnyttjande av möjligheten till ökad pension genom löneväxling in i tjänstepension, vilket lyfts ut ur giftorättsgodset – bidrar till den mycket ojämställda bilden av pensioner. Jag kan till slut tänka att det nästan blir lite cyniskt. Vi mässar på om våra principer om hur det borde vara, men medan vi gör det går nya generationer av kvinnor i pension och får fortsatt så mycket lägre pensioner. Socialförsäkringsministerns partivän nämnde ordet ”kvinnofälla” tidigare i debatten . Jag måste säga att jag tycker att detta är en kvinnofälla. Jag vill se en regering som vågar se detta i vitögat och göra något åt det – att vända på den stenen och inte gömma sig bakom principen, som vi har gjort så länge, utan se fakta i ögonen. Dessa kvinnor har rätt till sin del av intjänad förmögenhet. I förlängningen skulle detta annars innebär att man säger: Låt mannen ta av huset också, för det är ju han som har dragit in alla pengarna! Tänk vilka förhandlingar det skulle bli vid köksbordet! Det funkar inte så. Vi kommer inte allra längst in i de förhandlingarna. Vi ska använda föräldraförsäkringen, till exempel, som är en försäkring som använder våra skattepengar, men vi måste också acceptera att det finns hundratusentals kvinnor därute som har rätt till en rimlig pension eller som har rätt att lämna dåliga relationer och ändå ha något att sätta på bordet och någonstans att bo när de går i pension. Jag är glad över att socialförsäkringsministern hänvisar till Pensionsgruppens arbete. Det jag hör därifrån är att det inte har hänt så mycket . Jag vill verkligen vädja till gruppens ordförande att ligga på och se till att detta är något som vi kan titta på under det närmaste året – vi vill lära oss och på bästa sätt förstå hur vi kan få en större del av det som två makar drar ihop under sitt äktenskap och som ska komma bägge till del vid en skilsmässa. 114 Socialförsäkringsminister (S): Tack för det inlägget, ! Jag funderar lite på vad jag ska tillföra i debatten. Till syvende och sist är det som refererar till egentligen symtomen på ett ojämställt samhälle och ett ojämställt arbetsliv. Det är de frukter man skördar efter sitt arbetsliv, ett liv som kvinna i . Jag tror inte att man ska lämna någon sten ovänd i detta. Vi kommer att behöva se på vad det finns för möjligheter att förbättra situationen för kvinnor som går i pension. Jag brukar tala om detta ur två perspektiv. Det finns ett långsiktigt perspektiv, som är det absolut viktigaste, nämligen att vi vågar vidta de åtgärder som vi vet på lång sikt verkligen kan få effekt på problemet. Det handlar om att åstadkomma ett mer jämställt , en mer jämställd arbetsmarknad och ett mer jämställt samhälle, som dessutom skulle generera bättre ekonomi i och förmodligen också en bättre hälsa för många kvinnor, inte minst. Men det finns också ett kortsiktigt perspektiv på detta som uppmärksammas av allt fler. Det är inte längre bara en liten grupp som talar om kvinnors pensioner, utan bland andra PRO gjorde en stor rapport på det här området , där de pekade på just detta som vi står här och talar om. SKPF gjorde också en liknande rapport strax , där man lyfte fram detta. Jag är ganska säker på att man kommer att behöva titta på hur man i det korta perspektivet kan förbättra situationen för de kvinnor som går i pension och även de kvinnor som har gått i pension, och som har en väldigt tuff situation. Det kanske finns en poäng i att återigen titta på detta. Man gjorde som sagt en utredning för länge sedan, där man kom fram till att inte göra den förändringen. Men frågan är just nu uppe i Pensionsgruppen. Vi hade en första diskussion om detta förra gången. Mycket av den gick ut på ungefär det som jag talar om , alltså att väga det ena mot det andra och var vi egentligen ska vidta åtgärderna någonstans. Men detta är en diskussion som kommer att fortsätta i Pensionsgruppen. Vi kommer tillbaka till den. 115 (FP): Tack så mycket, statsrådet! De här debatterna ger verkligen rikt tillfälle att vända på argumenten. Jag vill ändå gärna ta fasta på att vi inte ska göra samma misstag som våra partivänner gjorde . Jag har haft en del samtal med , som ledde det arbetet. Till slut kom man ju överens om att man skulle kunna överlåta premiepensionsdelen, men det är inte många som gör det. Det är några stycken – och några till – men de är inte många. Det har alltså inte betytt särskilt mycket. Jag tror att tidsandan var sådan. Man var så övertygad om att man med snabb fart var på väg in i ett jämställt samhälle. Det trodde jag också. Jag blev förvånad när jag, tillbaka i politiken och statistiken , förstod att det faktiskt inte har hänt något alls. Löneskillnaderna och pensionsskillnaderna består, och de till och med fördjupas i takt med att alltmer flyttas in i tjänstepension. Jag vill tacka för ett intressant och givande samtal och ta fasta på det som jag tycker mig höra, nämligen ett intresse för att titta på detta. Min utgångspunkt är att vi ska öka giftorätten, men jag vill verkligen också vara med och diskutera det. Jag ser fram emot att få ta del av rapporter och att det arbetet snabbt kommer i gång och ger oss ny kunskap om hur vi kan gå vidare. 116 Socialförsäkringsminister (S): Jag vill verkligen tacka dig, , för en bra diskussion och debatt och för att du fortsätter att sätta ljuset på viktiga frågor. Jag kan säga att jag också brinner för detta, att hitta smarta lösningar i både det korta och det långsiktiga perspektivet och som även kan omfatta kvinnor som inte är gifta. När det gäller frågan om privat pensionssparande och eventuella skattesubventioner vill jag bara understryka att det är något vi kommer tillbaka till inför att man ska ta bort helheten . Då är frågan huruvida det behövs någon annan form av subvention. Jag tackar för en bra debatt. Överläggningen var härmed avslutad. § 22 Svar på interpellation 2014/15:405 om regleringsbrev och målet för den ekonomiska familjepolitiken 117 Socialförsäkringsminister (S): har frågat mig varför jag har strukit målet för att myndighetens information ska ge föräldrar goda kunskaper om föräldraförsäkringens regelverk och därmed skapa förutsättningar för valfrihet, ett jämställt föräldraskap och makt över livssituationen, om jag har följt beslut om att målen för den ekonomiska familjepolitiken ska ligga fast samt om jag menar att det är förenligt med beslut att i regleringsbrev ta bort de mål som ligger i linje med beslut om inriktning för den ekonomiska familjepolitiken för att i stället sätta upp nya mål för som är snarlika dem som röstats ned av . Regeringen framförde i budgetpropositionen sin syn på hur målet för den ekonomiska familjepolitiken borde utformas. Regeringen vill förstärka den omfördelande ambitionen för den ekonomiska familjepolitiken. Ett centralt syfte med trygghetssystemen är en solidarisk omfördelning mellan dem som har och inte har barn samt över individens livscykel. Regeringen framförde även att det är av betydande vikt att jämställdhet integreras i målet för utgiftsområdet. beslutade dock att målet inte skulle ändras. Det mål som har beslutat ligger därmed fast . Regeringen ska enligt 10 kap. 3 § budgetlagen i budgetpropositionen lämna en redovisning av de resultat som uppnåtts i förhållande till de av beslutade målen för utgiftsområdet. Så kommer också att göras. Mål för myndigheten kan föras in i regleringsbrevet om det finns ett behov av att för tydliggöra regeringens prioriteringar. Regeringen prioriterar, i linje med målet för utgiftsområdet , även att fortsatt ska ge god information till föräldrarna om föräldraförsäkringens regelverk. Informationen är en mycket central del när det gäller föräldrarnas möjlighet att planera sin föräldraledighet utifrån ett flertal aspekter, som till exempel jämställdhet och valfrihet. har en feministisk regering. Det innebär att jämställdhet ska genomsyra hela regeringens politik. Arbetet med jämställdhetsintegrering ska utvecklas och stärkas på alla departement och myndigheter. Regeringen vill därför i regleringsbrevet ytterligare tydliggöra roll i förverkligandet av det av fastställda jämställdhetspolitiska målet samt de delmål som vägleder politiken. Särskilt relevant för utgiftsområde 12 är delmålet om en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. har därför fått i uppdrag att verka för ett jämställt användande av föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning. Mot bakgrund av dels det av fastslagna målet för utgiftsområde 12, dels det av fastslagna jämställdhetspolitiska målet samt de därtill hörande delmålen anser jag att det i högsta grad är förenligt med beslut att tydliggöra prioriteringar i regleringsbrev så som har gjorts . 118 (M): Jag vill tacka statsrådet så mycket för svaret. Det här är min andra interpellation, men det känns lite som att det redan börjar följa någon form av invant mönster: Varför gör inte statsrådet det som har fattat beslut om? Vi hade en annan interpellationsdebatt ganska som handlade om jämställdhetsbonusen. fattade ett tydligt beslut om att den skulle förstärkas. Det är ett beslut som har bäring på de 230 000 föräldrar i som får jämställdhetsbonus. Finansieringen av det här var klar, men ännu har regeringen inte valt att lägga fram någon sådan proposition. Jag ställde då frågan: Varför har varit med om att lägga fram en sådan proposition när det gäller just socialavgifterna men inte på sitt eget område? Vad är liksom principen här? Jag har fortfarande inte fått något svar på det, tycker jag. handlar det om målen för familjepolitiken. Det beslut som fattade var väldigt tydligt. Det var, precis som statsrådet sa, att det nuvarande målet, som fanns i Alliansens budget, skulle behållas. Det var egentligen ganska likt det som regeringen lade fram. Det fanns dock en viktig skillnad. Det var att regeringen ville att formuleringen om valfrihet skulle strykas, och det skulle ersättas med jämställdhet. Man kan ha många olika uppfattningar om det här – är det bra eller dåligt? Jag tror ändå att man kan konstatera en sak, och det är att fattade ett tydligt beslut. Innebörden i det var att strök regeringens förslag och ville att man skulle komma tillbaka med något som kunde vinna gehör. Då trodde jag nog att regeringen skulle ta till sig det här och att det också skulle bli beslutet när man styr sina myndigheter. Därför blev jag lite förvånad när jag läste regleringsbrevet till , som har fattat beslut om efter det att budgeten föll. Där var det tidigare målet: ”information ska ge föräldrar goda kunskaper om föräldraförsäkringens regelverk och därmed skapa förutsättningar för valfrihet, ett jämställt föräldraskap och makt över livssituationen.” Det tycker jag är ett ganska balanserat mål. Det handlar om jämställdhet. Det handlar om valfrihet. Vi inser att det är två kommunicerande kärl, och man måste ha med sig båda i detta. Det är viktigt både med jämställdhet och att människor får fatta egna beslut – människor passar nämligen inte alltid in i olika Excelark. Regeringen valde dock i regleringsbrevet på 31 sidor att helt stryka valfriheten – överallt. Inte en enda gång på 31 sidor lyckades man behålla detta. Det finns inte något kvar av valfrihet. Vad innebär det? Jo, det innebär att fattade ett beslut. Man sa nej till regeringens budget. Men i stället för att finna sig i det valde regeringen att faktiskt ta lite av en rövare och ändå försöka smyga igenom sitt eget beslut bakvägen, genom regleringsbrevet till . är en stor och viktig myndighet. Den omsätter drygt 60 miljarder. Det är 13 000 anställda. De kommer i kontakt med tusentals föräldrar runt om i . Det här är ganska viktigt. Det är ingen petitess. Man kan göra ett tankeexempel. Låt oss säga, bara rent hypotetiskt, att skulle fastslå ett mål om ett fullt jämställt föräldraskap. Skulle statsrådet då tycka att det vore okej om regeringen, oavsett partifärg, valde att skriva ett regleringsbrev till med innebörden att ska arbeta för att av föräldraledigheten ska tas ut av bara papporna eller bara mammorna? Tycker statsrådet att det skulle vara okej? 119 (S): Vi hade en liknande debatt under den förra mandatperioden, när det var en borgerlig regering. Då handlade det om att jämställdhetsmålet hade tagits bort, det vill säga det mål som tidigare fanns för som handlade om att informera om föräldraförsäkring och på det sättet bidra till jämställdheten. Det fanns ett uttalat mål att det skulle råda jämställdhet, och man skulle främja jämställdhet i sin information. Men detta togs bort. Vi kan se på hur föräldraförsäkringen tas ut. Det är ett mycket större problem med jämställdheten än med valfriheten. Människor vet redan vilken valfrihet som finns i systemet. Däremot halkar jämställdheten efter. Vi kan se att av föräldradagarna tas ut av kvinnor och att tas ut av män. Men vi kan också se hur många dagar man är hemma. Då handlar det om . Kvinnor är alltså hemma också obetalda dagar. Man kan alltså se att jämställdhetsproblemet är ännu större än det man kan se i fråga om uttagna föräldradagar. Kvinnor förlorar ännu mer ekonomiskt, eftersom de är hemma utan att få betalt. Vi ser de enorma effekter som det här får för familjerna men framför allt när det gäller kvinnornas arbetsliv. Det är här de 3,6 miljonerna uppstår. Kvinnor tjänar alltså under ett arbetsliv 3,6 miljoner mindre än män. Då räknar vi inte ens in pensionen – då blir problemet ännu värre. Men i det här läget måste vi göra någonting, och då måste jämställdheten vara det viktigaste. Jämställdhet är inte att av dagarna tas ut av den ena eller den andra föräldern. Familjer kan se olika ut. Det kan vara två mammor. Det kan vara två pappor. Men vi kan ta den vanligaste konstellationen: en man och en kvinna. Vi vill inte att papporna ska vara hemma . Vi vill inte heller att mammorna ska vara det. Det är därför de vikta föräldramånaderna finns, och det är viktigt att komma ihåg att de är vikta för båda föräldrarna. Det är alltså inte bara pappamånader, utan det är också mammamånader. Det innebär att om man till exempel skulle öka med en vikt månad till så ökar man för båda föräldrarna. Det är jämställdhet som ska främjas. Jag tycker att det är viktigt att påminna om den diskussionen. talas det om valfrihet, men den förra mandatperioden var det faktiskt jämställdheten som hade strukits. Det skulle inte vara ett viktigt uppdrag i informationen att främja jämställdheten. Men det är det som är den stora utmaningen när det gäller föräldraförsäkringen. Vi ser ju de enorma konsekvenserna i arbetslivet och i familjelivet, där mönstret etableras med kvinnor som sköter hemarbetet, ofta går ned till deltid och förlorar mycket lönemässigt, även om hon jobbar heltid efter föräldraledigheten. Det här är alldeles för viktigt för att viftas bort. Valfriheten är på ett sätt problemet , för det här är inte en individuell försäkring som alla våra andra försäkringar. Det är därför som det för jämställdheten är så viktigt att gå fram med ytterligare en vikt föräldramånad. I informationen borde det vara en självklarhet att jämställdheten är det allra viktigaste. 120 Socialförsäkringsminister (S): Jag vill tacka för att han lyfter upp den här debatten och ger mig en möjlighet att tydliggöra detta. Regeringen har inte strukit det mål som pekar på. Kunskapsmålet finns kvar även i årets regleringsbrev, och jag skulle också vilja säga, vilket jag även försökte säga direkt i mitt interpellationssvar, att det är en mycket central del av uppdrag och att de förutsättningar som skapas av det som pekar på, nämligen god kunskap, består även . Att skapa kunskap om regelverket för till exempel föräldraförsäkringen är viktigt. Den uppfattningen delar vi. En sådan kunskap ger nämligen föräldrarna underlag både för val och valfrihet om vilka konsekvenser som valet att till exempel dela föräldrapenningen för med sig för situationen på arbetsmarknaden, för löneutvecklingen, för kontakten med barnet, för fördelningen av det obetalda hem- och omsorgsarbetet i stort, för konsekvenser eventuellt i form av sjukskrivning och som sagt var låga pensioner etcetera, vilket också har bäring på en tidigare debatt som vi har haft här . Det är också därför regeringen i regleringsbrevet till även har valt att ha kvar just kunskapsmålet. Jag har därför svårt att egentligen se problematiken som pekar på. Målet för utgiftsområde 12 ligger fast och är formulerat precis som det har varit tidigare. Det som har skett är att vi har gjort ytterligare en precisering i regleringsbrevet till . Informationsuppdraget ligger tydligt kvar som en del av detta. Man måste också vara klar över att det är en ny, feministisk regering som har tillträtt. Det handlar om en ambitionshöjning som följer av detta, och därför är också det en del av förklaringen till att mål har förtydligats ytterligare kopplat till det här. Att vara en feministisk regering innebär att vi sätter jämställdheten i centrum i såväl det nationella som internationella arbetet. I praktiken handlar det också om att vi vill göra en kraftfull skillnad. Därför är det också naturligt att det här perspektivet är med även när det gäller tydligheten i styrningen av våra myndigheter. Där har regeringen inte på en enda punkt varit otydlig med att vi ser just föräldraförsäkringen och vikten av ett jämställt uttag av föräldraförsäkringen som oerhört viktigt för att flytta fram positionerna inom jämställdhetsområdet. Målet för utgiftsområde 12 ligger som sagt var fast. Sedan har vi i de överväganden som vi har gjort när vi har formulerat regleringsbrevet tagit hänsyn även till andra delar, till exempel det jämställdhetspolitiska målet som också det är fastställt av och avser samtliga politikområden – även den ekonomiska familjepolitiken. Där finns bland annat ett delmål som talar om just vikten av en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet som självklart också har påverkat de överväganden som regeringen har gjort när vi har specificerat just uppdrag i regleringsbrevet. 121 (M): Jag blir lite fundersam när jag hör statsrådets svar här och faktiskt ännu mer när jag läser det svar som avgetts. Jag ska inte säga att regeringen inte känner till exakt vad ett regleringsbrev syftar till, men jag blir lite bekymrad när jag hör hur man ser på dem. Jag läser ur svaret, herr talman: ”Mål för myndigheterna kan föras in i regleringsbrevet om det finns ett behov av att för tydliggöra regeringens prioriteringar.” Om det kan man säga två saker. För det första är inte mål och prioriteringar alls samma sak. Det är faktiskt två helt olika saker. För det andra vänder jag mig mot själva grundansatsen, för den är nämligen fel. Hos kan man läsa hur de ser på regleringsbreven. De säger så här: ”Innehållet i regleringsbreven utgår från beslut om statsbudgeten och regeringens ambitioner.” Här är alltså två saker som regeringen ska hålla i huvudet . Det är dels det som talar om, det vill säga prioriteringar, vad man vill göra och allt detta, dels de beslut som fattas här i kammaren. Det är kanske lite typiskt, mot bakgrund av de diskussioner vi har haft tidigare, att väljer att utelämna just i det här sammanhanget. är inte regeringens egen lilla önskestund. Så fungerar det inte, utan de bygger faktiskt på de beslut som vi fattar i den här kammaren, väldigt när det gäller de ekonomiska anslagen naturligtvis men också på just själva innehållet. Jag vill betona att inte har fått stöd för något beslut i den här kammaren som stöder att valfriheten ska tas bort som mål. Det är faktiskt vad som har hänt. Det är sant att ska fortsätta sprida kunskap om sitt regelverk, men vad statsrådet har gjort är att plocka bort vad detta ska syfta till, nämligen att uppnå just valfriheten. Detta är ett regleringsbrev på 31 sidor. Inte någonstans finns valfriheten med, utan det har tagits bort överallt. Jag ställde frågan om tankeexperimentet till statsrådet. Jag fick inget svar, men det finns ju fler möjligheter. Vi har en ordning i där folket utser , och sedan utser statsminister och regering. Regeringen styr sedan myndigheterna. Det är sunt förnuft att allt detta måste hänga ihop. Man kan inte ha en riksdag som säger en sak och en regering som gör något helt annat. Då blir det fel i systemet. Jag har den största respekt för att det finns olika uppfattningar i sak. Jag hör ju flera socialdemokrater här i talarstolen, och jag har full respekt för era uppfattningar. Men mitt budskap till er är, herr talman, att om ni inte är nöjda med de beslut som fattar, arbeta då för att förändra dem! Strunta inte bara i dem, kör inte över dem eller ta en rövare och hoppas att ingen kommer på er, för det är faktiskt väldigt dålig politik. Målet för utgiftsområdet är fortfarande att öka valfriheten. Det sa själv. När nu regeringen har valt att stryka målet om valfrihet i regleringsbrev, hur ska man då uppnå målet om det inte längre ska finnas med i regleringsbrevet? Det kan man fundera på. Vad har regeringen för andra spännande initiativ för att uppnå det mål om valfrihet som den här kammaren har antagit? Det vore roligt att få höra. 122 (S): Att valfriheten skulle tas bort är en fråga om tolkning. Om man informerar om det regelverk som gäller informerar man också om de valmöjligheter som finns. Jag förstår över huvud taget inte diskussionen. Det är också konstigt att det skulle vara ett problem att frågan om jämställdhet tas med. Detta borde självklart prioriteras när man ser hur uttaget i föräldraförsäkringen ser ut och konsekvenserna. Debattörer i andra debatter har varit överens om att det är ett problem. Att i denna debatt koka ned till att jämställdhet ställs mot valfrihet är märkligt. Vi är väl överens om att jämställdhet ska främjas. När man informerar om regelverket främjar man automatiskt valfrihet eftersom det framkommer information om vilka alternativ som finns för familjen. Det ordet behöver över huvud taget inte finnas med utan det är en självklarhet om det finns bra information. Om förstärks ökar möjligheten att informera fler. En pressad organisation har också varit ett problem. Vi måste ändå vara överens om att möjligheten till bättre information och frågan om jämställdhet måste vara med i sammanhanget med tanke på de negativa konsekvenser vi kan se, inte minst i fråga om kvinnors löner och pensioner kopplade till det ojämställda uttaget. Det här är en märklig diskussion. Det handlar egentligen om en tolkning av att valfriheten har tagits bort. Men genom att informera om systemet blir det också automatiskt valfrihet. 123 Socialförsäkringsminister (S): blir jag lite fundersam, . Regeringen har följt beslut till punkt och pricka. Målet för utgiftsområdet ligger fast. Det är formulerat enligt följande: ”Den ekonomiska familjepolitiken ska bidra till förbättrade förutsättningar för en god ekonomisk levnadsstandard samt ökad valfrihet och stärkt makt över den egna livssituationen för alla barnfamiljer.” Det var det målet beslutade. Det målet ligger fast. Regeringen har gjort precis som kammaren ville. Regeringen har sedan dessutom tydligt behållit informationsmålet, kunskapsmålet, i regleringsbrevet till . Målet är att information ska ges om regelverket så att föräldrarna på ett tydligt sätt ska ha en valfrihet och förstå konsekvenserna av de val de eventuellt gör. Det hänger tydligt ihop.