prot · H30927 · 2015-11-13 00:00:00 — Så har maktbalansen, om vi kallar den så, mellan riksdag och regering alltid varit, och jag hoppas och tror att den nuvarande oppositionen inte vill rubba den maktbalansen, för det kommer naturligtvis i så fall att sätta spår i kommande balanser mellan riksdag och regering. När det gäller den sakfråga som tar upp är vi helt överens. Vi ska göra kriminaliseringen. Vi är beredda att till och med gå lite längre än vad utredningen föreslår. Vi kommer med ett lagförslag . 13 (M): Jag vill vara tydlig med att jag välkomnar att det kommer att komma en proposition , som justitieministern säger är målsättningen. Det är inte det jag vänder mig mot i sak, utan jag tror att vi är rörande överens om att någonting måste göras och att situationen är allvarlig. Min kritik gäller att det tar . Vi fattade beslut och gjorde ett tillkännagivande i , och målsättningen från justitieministern var, enligt den Expressenartikel som jag hänvisade till, att det skulle komma en proposition , inte . säger justitieministern att målsättningen är att den ska komma . Justitieministern kan inte garantera när propositionen kommer, utan det är en målsättning. Det gör mig förstås orolig. En målsättning är en god tanke, men en målsättning leder inte alltid till ett utfall i det tidsintervall som justitieministern nämner. Min oro handlar också om de 30 tillkännagivanden som justitieministern har på sitt bord och där fattat beslut. Jag tycker att det är viktigt att följa den praxis som finns om att följa beslut. Jag undrar därför när vi kan se de 30 tillkännagivandena komma tillbaka till i form av propositioner. 14 Justitie- och migrationsminister (S): Vi har tagit hand om alla tillkännagivandena i olika avseenden. I en del avseenden kan man leverera lagförslag ganska snabbt. I andra avseenden måste man titta på dem i utredningar. Det finns också ett beredningstvång för regeringen, det vill säga att vi måste se över konsekvenserna av lagstiftningen och remittera förslag. Lagstiftning är inte något som man gör från en månad till nästa, utan det tar sin tid. Om vi inte gör det på ett noggrant sätt riskerar vi att få lagar som domstolarna sedan inte kan döma efter. Man måste vara noggrann i det arbetet. Ja, jag kan garantera att vi kommer med en proposition . Det jag sa var att vi också har en annan process. När vi är färdiga med vår beredning kommer vi att lämna ett förslag till Lagrådet, och så får vi se hur Lagrådet behöver. Det kanske tar . Det är alltid svårt att veta exakt. Mitt svar gällde fråga när exakt jag kunde lova, och då sa jag att det är svårt att säga. Men jag kan garantera att det kommer . Det som förlängt processen något i förhållande till vad jag sa är det som jag nu påpekat i två inlägg, nämligen att vi vill utvidga lagstiftningen så att man även ska kunna döma för olaga förföljelse. Mot bakgrund av att problemet växt i omfattning tror jag att det är bra att ha en ännu mer kraftfull lagstiftning än vad man kanske hade tänkt sig från början. Överläggningen var härmed avslutad. § 5 Svar på interpellation 2015/16:101 om avdragsrätt för gåvor 15 Finansminister (S): har frågat mig vad som är min och regeringens prioritering för de ökade skatteintäkter som förslaget om slopad skattereduktion för gåvor beräknas medföra. En stark och livaktig ideell sektor har stor betydelse för samhällslivet och demokratin. Min utgångspunkt är att säkerställa att det finns goda förutsättningar för en stark ideell sektor. Det är angeläget att skatter tas ut på ett sätt som främjar skattepolitikens främsta syfte, att finansiera den gemensamma välfärden, och också i övrigt är förenligt med de övergripande målen för regeringens ekonomiska politik. Skattepengar till enskilda organisationer bör inte fördelas utifrån hur de lyckas få enskilda bidragsgivare. Skatterabatt för gåvor går inte heller ihop med inkomstskattelagens förbud mot avdrag för personliga levnadskostnader och ökar komplexiteten i skattesystemet. Konflikten med avdragsförbudet framhölls också vid införandet av den borgerliga regeringen. Det är mot denna bakgrund som skattereduktionen för gåvor bör slopas. Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit satsningar på det civila samhället. Därutöver kommer ytterligare satsningar i den ändringsbudget som lämnas till med anledning av flyktingkrisen. Därigenom ökar det samlade stödet till civilsamhället. 16 (M): Jag vill börja med att tacka finansministern för svaret. När det gäller det slopade skatteavdraget för gåvor som de ideella föreningarna kommer att gå miste om, , frågade jag finansministern vad som är regeringens prioritering med dessa . Jag inser att finansministern har gått från att vara ekonom till att bli politiker, för jag tycker inte riktigt att jag fick svar på den frågan. Jag vill gärna att finansministern utvecklar svaret i nästa inlägg, för i sitt svar skriver hon att ”därutöver kommer ytterligare satsningar i den ändringsbudget som lämnas till med anledning av flyktingkrisen”. Vidare skriver hon att ”därigenom ökar det samlade stödet till civilsamhället”. Jag skulle vilja veta vilka satsningar finansministern då tänker på. För övrigt kan jag säga att regeringen inte har särskilt bra tajmning när det gäller nya förslag, i synnerhet inte nu när vi har en flyktingkris vars like vi inte har skådat sedan . I det läget väljer regeringen att slopa avdraget för gåvor. Jag skulle vilja säga att det civila samhället är avgörande för hjälpen till de människor som är på flykt både i och i krisområdena. anser att det är en glädjande utveckling att man väljer att skänka pengar till utsatta människor ute i världen. Det var mot den bakgrunden som alliansregeringen införde avdragsrätten för gåvor till ett värde av . I denna svåra stund vill Socialdemokraterna och ta bort den. Enligt har det skett en oerhört positiv utveckling när det gäller människors hjälp till ideella organisationer. gav 716 000 personer bort . Det var mer än året före, innan reformen infördes. Det tyder på att människors givmildhet inte har minskat utan snarare ökat tack vare skatteavdraget. Därför skulle jag vilja veta vad de 250 miljonerna i stället kommer att gå till. Jag vill ha ett klargörande i den frågan. 17 Finansminister (S): I den budgetproposition som ligger på bord satsar regeringen 260 miljoner i ökat stöd till civilsamhället. Det handlar bland annat om ökat stöd till flyktingguider, familjekontakter, handikapporganisationer, hbtq-personer, idrottsrörelsen och fritidsorganisationerna. Därutöver ligger ytterligare till civilsamhället i den extra ändringsbudget som jag lade på bord i går. Sammantaget ökar alltså stödet till civilsamhället , och kommer en särskild satsning med . Detta gör att det statliga stödet till civilsamhället inte minskar med anledning av skatteförändringen. I stället för att låta skattemedlen fördelas utifrån hur enskilda väljer att donera sina pengar väljer vi dock att fatta politiska beslut i riksdag om hur vi ska fördela skattemedel. Det tycker jag är en bättre ordning. Det syns också väldigt tydligt nu under flyktingkrisen att svenska folket är givmilt. Det tycker jag är oerhört positivt och något som vi ska vara stolta över. Men det är också tydligt i flyktingkrisen att det inte är skatterabatt man letar efter. Mycket pengar har skänkts till organisationer som inte omfattas av den skatterabatt som fortfarande finns. 18 (M): Finansministern talar om skatterabatt. Det beror ju lite på vilket synsätt man har när det gäller skattebetalarnas pengar. har jag en känsla av att Socialdemokraterna anser att alla pengar är statens, och sedan får de fördelas lite här och där efter godtycke, beroende på var politikerna anser att de gör bäst nytta. Man kan ha ett annat synsätt. Det är att pengarna är medborgarnas och att medborgarna ger staten förtroendet att fördela dem. Det är möjligt att de 250 miljonerna inte ens skulle finnas om man inte valde att ge gåvor till utsatta, till människor på flykt och till hjälporganisationer. Det handlar mycket om ideologi. Finansministern anser att det är bättre att politiska församlingar väljer att fördela bidrag till hjälporganisationer än att enskilda människor kan göra det själva. Jag tror att väldigt många människor som väljer att ge en gåva till en organisation gör det eftersom de vet att det går till just den organisationen och till den sak det gäller. Det kan vara att man väljer att stötta ett språkcafé i sin hemkommun eller att man vill köpa vaccin till ett land där det finns behov av det. Det är ju detta som är den stora skillnaden mellan de borgerliga och de röda: Vi tror mer på individen och individens egna initiativ, medan de röda vill att staten ska fördela allt. Det är väldigt olyckligt, och det riskerar också att passivisera medborgarna i vårt land. Om finansministern anser att det kommer att bli mer pengar till det civila samhället via staten tror jag att det vore bra att som komplement ha kvar skattereduktionen för gåvor för att kunna stötta människor i denna svåra stund för . 19 Finansminister (S): Man kan ha kostnader för staten på både inkomstsidan och utgiftssidan. Det har funnits en ganska bred enighet om att även skatteutgifter är att betrakta som utgifter. Därför kommer också regelbundet en skatteutgiftsbilaga till budgeten för att redovisa de utgifter som ligger på inkomstsidan. Det kallar man skatteutgifter. Gåvoavdraget är en sådan skatteutgift. Då gör man ett särskilt undantag i skattelagstiftningen för att sätta ned skatten på just det området. Det vore väldigt intressant att få höra om helt har lämnat principen att vi har kostnader på både inkomstsidan och utgiftssidan och om de skatteutgifter vi har. De presenteras i den bilaga som betecknas som skatteutgiftsbilagan, som för övrigt publicerades även styrde på . Står ni fortfarande bakom detta? Här låter det ju som om inte längre gör det. 20 (M): kom den attack från finansministern som jag väntat på. Den brukar alltid komma i replik 2 eller 3. När man gör en budget och beräknar blir det så som finansministern säger. Jag pratar mer ur ett ideologiskt perspektiv om hur man såg på skattebetalarnas pengar. Vi bor i ett land där marginalskatten nu kommer att bli . Vi kommer att gå om i . Vi kommer att vara det land i hela världen som beskattas högst på marginalen. Det kommer inte att innebära mer gåvor, och det kommer inte att ge mer arbete heller. Hade vi varit ett land med en mer normaliserad skatt kanske vi inte skulle ha behövt de avdrag som finansministern nu ondgör sig så mycket över. Då hade vi kanske haft ett land som var mer välfungerande på just skatteområdet. Jag ger finansministern rätt i hur hon räknar, men ideologiskt kan finansministern inte mena att det är en utgift bara för att man får en rabatt. 21 Finansminister (S): Jag ställde en fråga, och uppfattade det som en attack. Där kan man tycka olika. Jag tycker att frågor är frågor. Det är intressant att lyssna på , som menar att om vi hade lägre skattenivåer skulle vi inte behöva skatterabatter. Det visar bara vanliga ambition att sänka skatten och därmed försämra välfärden – att sänka skatten, mest för dem som tjänar allra mest, men säkert för andra också, och naturligtvis till priset av en försämrad välfärd. Det är tryggt att känna igen de gamla . Överläggningen var härmed avslutad. § 6 Svar på interpellation 2015/16:107 om regeringens hantering av det parlamentariska läget 22 Finansminister (S): har frågat statsministern om statsministern delar interpellantens bedömning att ett blocköverskridande samarbete försvåras av regeringens allmänpolitiska inriktning och hur statsministern avser att åstadkomma ett konstruktivt samarbete över blockgränsen. Interpellationen har överlämnats till mig. har sedan valet haft förtroende att som statsminister leda en minoritetsregering bestående av Socialdemokraterna och . saknar de nuvarande partikonstellationerna majoritet i kammaren. Eftersom de fyra borgerliga partierna har uteslutit att föra samtal om den ekonomiska politiken ingicks en bred politisk överenskommelse med innebörden att den partikonstellation som samlar flest mandat i ska få bilda regering och få igenom sitt förslag till budget. Sedan budgetpropositionen överlämnades till har de borgerliga partierna dock valt att lämna överenskommelsen. Den politiska inriktningen i den budgetproposition som regeringen har överlämnat till är en följd av den överenskommelse som gällde. Eftersom de borgerliga partiernas företrädare känner till detta delar jag inte bedömning att det är regeringens politiska inriktning som hindrar ett brett politiskt samarbete. Regeringen har alltsedan den tillträdde varit öppen för samtal med de borgerliga partierna om samarbete, både i enskilda frågor och om den ekonomiska politiken. Regeringen är även fortsättningsvis öppen för samtal med de borgerliga partierna. Det är enligt min bedömning de borgerliga partiernas vilja att föra samtal med regeringen som avgör om samarbete är möjligt. I samtliga fall som de borgerliga partierna tackat ja till att föra samtal med regeringen har breda överenskommelser sedermera slutits. Det gäller försvar, betyg och amorteringskrav och senast migration och etablering. I de fall som de borgerliga partierna avvisat samtal med regeringen har blocköverskridande av naturliga skäl inte heller kommit till stånd. Tredje vice talmannen konstaterade att interpellanten inte var närvarande i kammaren och förklarade överläggningen avslutad. § 7 Svar på interpellation 2015/16:124 om regeringens satsningar på vård, skola och omsorg 23 Finansminister (S): har frågat mig vad motivet är till att av regeringens föreslagna skattehöjningar går till vård, skola och omsorg. Den förra regeringen genomförde en politik med omfattande ofinansierade skattesänkningar, vilket har sämre effekter på arbetslöshet och tillväxt än en motsvarande ökning av de offentliga investeringarna eller en förbättrad service i den offentliga sektorn. Sedan regeringen tillträdde har finanspolitiken lagts om i en mer ansvarsfull riktning. Att öka sysselsättningen och pressa ned arbetslösheten är centralt för att förbättra välfärden. Så förutom de satsningar regeringen genomför inom vård, skola och omsorg är det även angeläget att finanspolitiken understöder konjunkturåterhämtningen och bidrar till att pressa ned arbetslösheten genom ökade offentliga investeringar, en aktiv näringspolitik och insatser för en bättre matchning på arbetsmarknaden. Mot bakgrund av detta har regeringen i budgetpropositionen och den ekonomiska vårpropositionen föreslagit investeringar om totalt i fråga om jobben. 24 (M): har vi haft en politisk debatt i som i stor utsträckning har handlat om, mycket tack vare Socialdemokraternas retoriska och politiska skicklighet, att den stora konflikten mellan och Socialdemokraterna gäller hur mycket man vill tillföra välfärden. har målats ut som ett parti som vill sänka skatterna, vilket får till följd att välfärden reduceras. Den retoriken har kommit ganska mycket på skam, fru talman, . Då hade vi nämligen en alliansregering som förmådde göra både och. Den förmådde både att sänka skatterna och att satsa på välfärden. Vi har byggt ut välfärden på flera punkter under den tidigare borgerliga regeringens tid vid makten. Det bevisar just att det argument som ständigt har nötts i debatten inte stämmer. Det är faktiskt så att man kan klara av att både satsa på välfärden och sänka skatterna. Tricket bakom det handlar om att få fler människor i jobb. Det handlar också om att se en skillnad på välfärd och välfärd. Alla människor i och alla partier i är överens om att vi ska ha ett grundläggande trygghetssystem som hjälper alla människor vid arbetslöshet. Om man hamnar i sjukdom ska samhället finnas där, och man ska vara säker på att man kan klara sin finansiering. Det är en sak. En annan sak är: Ska det löna sig att jobba eller inte? Ska människor känna att de faktiskt får någonting extra, att lönen ger mer pengar i plånboken än bidragen? Gör de inte det hamnar man i en situation där man kommer att skapa en kultur av att det är okej och acceptabelt att leva på det offentliga. Människor kommer att bli mer kräsna. De kommer att välja mer kräset bland de jobb som finns tillgängliga när de är arbetslösa. De kommer att söka färre jobb. Det är lättare att fastna i utanförskap och så vidare. Trots att det här motbevisades under den tidigare borgerliga regeringens tid fortsätter den nuvarande socialdemokratiska regeringen med samma retorik: Vi höjer skatterna för att satsa på välfärden. Men, fru talman, det är inte så. Jag har haft den här debatten med finansministern. Den här gången har jag tryckt upp en liten affisch, en liten plansch. Den visar hur regeringens satsningar fördelas. Den blå delen av kakan visar hur mycket av regeringens skattehöjningar som går till vård, skola och omsorg. Den röda visar hur mycket som går till annat än just vård, skola och omsorg. Då kan ni se att det är som går till annat. Då undrar man: Vad är allt det andra? Jo, fru talman, det ser vi på det diagram som jag visar . Mer än hälften av det övriga, , är bidragshöjningar, satsningar på subventioner och satsningar på arbetsmarknadspolitik som inte fungerar. Det här är andemeningen i den politiska debatten. Socialdemokraterna försöker skapa bilden av att de nu satsar på välfärden. Men det gör de inte. De bygger upp ett bidragssamhälle, och det kommer inte att vara bra för långsiktigt. 25 Finansminister (S): Jag har en fråga till . Om och är så övertygade om att sänkta skatter skapar så många fler jobb att det ger ökade skatteintäkter undrar jag: Varför gick man inte till val på att sänka skatten? 26 (M): Det här är en annan del av Socialdemokraternas typiska retorik. De säger: Om ni moderater tycker att skattesänkningar är så bra, varför sänker ni inte alltid skatten? Varför föreslår ni inte att vi ska ha noll i skatt? Det är klart att vi ska ha hög skatt i . Vi har nämligen bestämt att en stor del av ekonomin ska finansieras gemensamt. Vi ska finansiera vården gemensamt. Vi ska finansiera sjukvården, äldreomsorgen, barnomsorgen och skolan tillsammans genom skattsedeln. Vi ska ha ett fungerande försvar. Vi ska ha en bra polismakt och en smidig byråkrati som klarar av de många utmaningar som samhället ställs inför. Vi måste inte minst se till att balansera offentliga finanser. Det gör att det här med skattesänkningar eller, för den delen, satsningar på bidrag och subventioner som finansministern tycker väldigt mycket om att göra måste komma när det finns ekonomiskt utrymme. har vi haft av underskott, för vi har haft en lång lågkonjunktur. Då måste man ta ansvar för de offentliga finanserna. När man ska göra skattesänkningar eller satsningar måste man göra det i takt med vad ekonomin tillåter. Det var därför vi inte gick till val på ytterligare skattesänkningar. Tvärtom gick vi från sida till val på skattehöjningar. Skillnaden är att det inte var skattehöjningar som slog mot jobb och mot företagande, och det var inte skattehöjningar som gick till att betala stora bidragsutbyggnader, utan det var skattehöjningar för att satsa på vård och framför allt skola. Det är just det här som är det problematiska. Regeringen försöker skapa bilden av att det finns en konflikt och att vi från Alliansens sida vill ge oss på välfärden och att de satsar på den när det i själva verket är så att den stora sak som regeringen satsar på är bidragen. Jag skulle också vilja säga något om budgetunderskotten. vill ofta skapa bilden av att alliansregeringen förstör de offentliga finanserna. Men jag har tryckt upp ett litet diagram över det också. Det här är underskotten för förra mandatperioden. Det blå är Alliansens underskott. Det röda är Socialdemokraternas underskott, som de föreslog i opposition. Det är i princip ingen skillnad. När står här i talarstolen och försöker skapa en bild av att Alliansen förstörde de offentliga finanserna är det, för att citera statsministern, bara trams. Ännu mer intressant blir det om man tar hänsyn till de stora flyktingkostnaderna. Jag har ännu ett diagram. Längst bort är planen för underskotten, som regeringen har satt upp. I mitten ser vi vad det kan bli med prognoser. Vi kan också se Alliansens underskott. Som ni hör är det många tunga ord från finansministern, men det kan mycket väl vara så att när finansministern möter väljarna 2018 har hon åstadkommit ett större budgetunderskott än det som var när hon trädde till makten och under föregående regering. Det beror på att regeringen inte klarar av att vidta de kraftfulla åtgärder som krävs för att tackla flyktingkrisen. Om man ska summera den här debatten kan man säga: Vi har en regering som höjer skatterna. De höjer inte skatterna för att satsa på vård, skola och omsorg, utan de höjer skatterna för att satsa på bidragen. De pratar om att de vill få en budget i balans, men i verkligheten klarar de inte av att fatta de besluten. Vi kan nu få ett jätteunderskott på halsen. 27 Finansminister (S): Det första som vi i Socialdemokraterna och gjorde när vi fick regeringsmakten var att ta ett fast grepp om de offentliga finanserna. Vi har lyckats halvera de underskott som vi ärvde efter den moderatledda regeringen. Underskotten växte på grund av att man valde att genomföra väldigt stora ofinansierade och permanenta skattesänkningar i stället för att satsa på tillfälliga konjunkturstimulerande åtgärder, som till exempel arbetsmarknadspolitik. Det var någonting som vi socialdemokrater förespråkade. Då hade naturligtvis statsfinanserna också sett helt annorlunda ut, eftersom de temporära utgifterna hade kunnat fasas ut i takt med att konjunkturen stärktes. Men valde i stället att genomföra permanenta skattesänkningar. När jag lyssnar på tycker jag inte att det på något sätt blir mer klargörande. Han hävdar ändå att skattesänkningar leder till fler jobb och därmed ökade resurser till välfärden. Men han säger att man måste ta ekonomiskt ansvar och inte kan sänka skatten. Men hur är det nu? Skapar sänkta skatter ökade resurser till välfärden? hävdade ändå i sitt första inlägg att sänkta skatter skapar ökade resurser till välfärden. Kan inte bara försöka klargöra detta i talarstolen. Menar att sänkta skatter skapar ökade resurser till välfärden eller minskade resurser till välfärden? Det är två alternativ. 28 (M): Svaret på den frågan är mycket enkelt. Det är precis som om jag startar ett företag. Då kommer jag att behöva investera pengar i detta företag. Det gör att jag kortsiktigt kommer att ha mindre pengar. Men om detta företag går bra kommer jag att ha mycket mer pengar. Logiken fungerar på ett snarlikt sätt i detta fall. När vi sänker skatterna kommer det tillfälligt att innebära att staten får mindre pengar i plånboken. Långsiktigt kommer det däremot att innebära att staten får mycket mer. Man måste alltså balansera det långsiktiga och det kortsiktiga. I det kortsiktiga perspektivet måste man ha balans i de offentliga finanserna. har vi haft då den tidigare alliansregeringen och Socialdemokraterna var helt överens om att vi skulle stimulera ekonomin. Jag visar mitt diagram en gång till som visar det underskott som alliansregeringen skapade och det underskott som Socialdemokraterna föreslog i opposition. Det är nästan precis lika mycket. När talar om att hon ville se tillfälliga satsningar är det roliga i kråksången att det som hon då ville se i satsningar var permanent höjda bidrag. Det extra negativa med det är att människor fastnar i utanförskap och bidragsberoende. Till skillnad från skattesänkningar, som stimulerar ekonomin och ger en positiv bieffekt, får höjda bidrag bara en negativ bieffekt. Det är därför som argumentationen inte går ihop. Regeringen föreslår skattehöjningar och säger att de går till välfärden, men de går till bidragen. Regeringen säger att man ska rädda de offentliga finanserna, men man är nu på väg att stjälpa de offentliga finanserna på grund av flyktingkrisen.