prot · H20997 · 2015-05-07 00:00:00 — § 1 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2014/15:534 Interpellation 2014/15:534 Fler stora event i av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. Interpellation 2014/15:536 Interpellation 2014/15:536 Konsekvenser för landsbygden av höjd skatt på bensin och diesel av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2014/15:537 Interpellation 2014/15:537 Regeringens ekonomiska politik av (M) Interpellationen kommer inte att kunna besvaras inom den föreskrivna tiden. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2014/15:542 Interpellation 2014/15:542 Traineejobb av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade resor och engagemang som inte kan ändras. Tf. expeditions- och rättschef Interpellation 2014/15:545 Interpellation 2014/15:545 Diskriminering av äldre på arbetsmarknaden av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade resor och engagemang som inte kan ändras. Tf. expeditions- och rättschef Interpellation 2014/15:547 Interpellation 2014/15:547 Ungdomsgaranti utan effekt av (M) Interpellationen kan inte besvaras inom tidsfristen. Skälet till dröjsmålet är inbokade resor och engagemang som inte kan ändras. Tf. expeditions- och rättschef Interpellation 2014/15:552 Interpellation 2014/15:552 Dialog mellan arbetsmarknadsministern och företag av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade resor och engagemang som inte kan ändras. Tf. expeditions- och rättschef § 2 Svar på interpellation 2014/15:504 om laddstolparnas framtid 1 Klimat- och miljöminister (MP): har frågat energiministern på vilket sätt han och regeringen arbetar med att realisera satsningen på 10 000 laddstolpar i landet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Eldrivna fordon kommer att spela en mycket viktig roll för att uppnå fossilfria vägtransporter. För att möjliggöra elektrifiering så behöver vi också se över incitamenten och behoven av investeringar i såväl fordon som olika typer av infrastruktur. Laddstolpar är viktiga, men är bara en del av det som behövs. Regeringen satsar till 2018 på ett nytt program med lokala klimatinvesteringar. Satsningen inkluderar stöd för laddinfrastruktur för elfordon. Det innebär att det finns större möjlighet för investeringar i laddinfrastruktur än det som beslutade om . Utformningen av stödet sker på ett mer flexibelt sätt som bättre tillmötesgår de olika behoven på lokal och regional nivå. Bidrag ska gå till de åtgärder där investerade medel ges störst klimatnytta . pågår ett arbete i med att ta fram det detaljerade regelverket för stödet, och ambitionen är att fatta beslut efter behandling av vårändringsbudgeten . Jag ser fram emot många förslag till effektiva åtgärder och att komma igång med denna viktiga satsning. Regeringen vill lansera ett bonus–malus-system från . Regeringen ser också positivt på de andra förslagen från utredningen på väg och överväger vilka åtgärder som behövs exempelvis för att nationellt samordna arbetet med minskad klimatpåverkan från transporter, elektrifiering av vägar, laddinfrastruktur och biodrivmedel. 2 (C): Tack så mycket för svaret, statsrådet ! Men frågan är: Hur många laddstolpar blir det egentligen? Regeringen har valt att lägga in en konkret budgetpost och slå ihop den med en betydligt mycket större och luddigare anslagspost. Jag är nyfiken på hur man tänker när man lägger in satsningen på laddstolparna i samma anslag som kollektivtrafik, gångvägar, cykelvägar, fjärrvärme, biogas och annat. Vad är det som gör att det kommer att bli en laddinfrastruktur för dessa pengar? Varför hade man inte kunnat ha kvar satsningen separat såsom beslutade , i stället för att baka in laddstolparna i ett större och betydligt luddigare anslag? Detta skapar ytterligare osäkerhet för marknaden som, om något, behöver tydlighet. Det finns också en otydlighet när det gäller skattebefrielse där man har vänt sig till EU och fortfarande inte fått något besked. Det finns en otydlighet när det gäller förnybara drivmedel. Vad kommer att hända med skatten på dem? Det handlar om vem som har ansvar för den nämnda utredningen, och vart kommer den egentligen att ta vägen? Vilka regler ska vi ha för förmånsbilar? Det behövs inte ytterligare osäkerhet när det gäller att ställa om vår fordonsflotta till att gå på förnybara bränslen. Regeringens förslag löser inte heller detta moment 22: Det kommer inte några större mängder bilar om vi inte har någon infrastruktur, och infrastrukturen kommer inte om vi inte har stora mängder bilar. Det var just det som alliansregeringen och åtgärdade i och med att vi avsatte pengar till 10 000 laddstolpar, och det var tydligt att pengarna skulle gå till just detta. Då får man också med sig marknadens aktörer på att göra investeringar, och det blir en betydligt bättre övergripande struktur på saker och ting. Min fråga till statsrådet är återigen: Hur många laddstolpar blir det egentligen? Kan regeringen visa att det kommer att bli några laddstolpar och att pengarna inte kommer att användas till andra saker som också är lovvärda och som man givetvis ska satsa på? Men i det här fallet var det laddstolpar som vi valde att fördela ett speciellt anslag till. Hur många laddstolpar blir det egentligen, ? 3 Klimat- och miljöminister (MP): Jag är glad över att ledamoten håller med om att det är viktiga satsningar att investera i minskat klimatutsläpp som vi kan göra i hela . Det är mindre bra att och den allians som han företräder inte föreslår några sådana pengar i sina budgetmotioner. Samarbetsregeringen har lagt fram ett betydligt större paket med den typen av satsningar på klimatsmarta investeringar som stat, regioner och kommuner kan göra i samarbete med privata aktörer. Det ska också utvärderas vilken klimatnytta som investeringarna leder till. Jag delar ledamoten uppfattning att laddinfrastruktur, elektrifiering inom transportbranschen och en större andel elfordon är ett sådant viktigt steg. Det är antagligen där som vi ser nästa reella steg för att få fossilfriare fordon och mindre utsläpp från transportbranschen. Det gäller också att kan få igång produktion av förnybara bränslen, vilket också sker här och var i landet. Det är utifrån att den här utvecklingen har skett på många ställen i utifrån konkreta lokala initiativ, men också utifrån konkreta lokala samarbeten mellan privata aktörer och kommuner eller regioner som statens utformning av stödsystem ska möta konkreta behov. På det viset får vi ut så mycket klimatnytta som det bara går för pengarna. Jag är helt övertygad om att det kommer att vara gott om investeringar för elektrifiering, laddstolpar och för ökad eldriven transportflotta. Men det här är ett större och mer flexibelt stöd än det som allianspartierna trumfade igenom med hjälp av i som är preciserat till 10 000 laddstolpar, oavsett om de skulle användas eller inte, oavsett om de var efterfrågade eller inte. Men det var det som var allianspartiernas mål. Jag tror att det är vettigare att staten ger ett smörjmedel för att utöka de satsningar och projekt som redan finns runt om i landet. De kan snabbast leverera det stöd till en fossilfriare fordonsflotta som gör störst klimatnytta för och för världen. 4 (C): Jag noterar att fortfarande inte har något svar på frågan om hur många laddstolpar detta kommer att innebära. Den här satsningen innehåller ju andra saker som inte har det minsta med fossiloberoende fordonsflotta att göra. Det handlar exempelvis om fjärrvärme. De 1,9 miljarderna skulle kunna gå till fjärrvärme. Det handlar inte om speciellt mycket för att få en fossiloberoende fordonsflotta. Man kan byta ut den svarta kolatomen antingen från olja till el eller till en grön kolatom som kommer från biobränsle. talar om det konkreta behovet, men det är ju ett systemtänk. Jag undrar vilka kommuner som är intresserade av att gynna de stora strukturella behoven, snarare än att uppfylla behovet hos invånarnas behov i den egna kommunen. Det är klart som attan. Om jag är en kommun som får pengar att bestämma över, då ser jag ju till att laddstolparna hamnar där mina kommuninvånare behöver dem bäst. Men saken är ju den att det inte är så som vi planerar infrastruktur i . Vi planerar stora vägar utanför mindre samhällen och utanför större städer av en anledning. Det är ju för att vi inte vill ha trafik inne i städerna. Det finns en anledning till att man diskuterar olika trafiklösningar för att komma utanför de stora städerna. Om kommunerna nu ska lägga laddinfrastrukturen lägger de laddstolparna så att invånarna når dem bäst, det vill säga inne i städerna. Vi behöver laddstolparna på bensinmackarna, vägkrogarna och på ställen där privata investerare dessutom skulle vara med och ta ett betydligt större ansvar. Det geniala med Alliansens och lösning är att vi ser till att vi får en rejäl medfinansiering och puttar lite på den redan befintliga strukturen så att bilisterna inte behöver åka in i städerna och ladda sina elbilar utan kan göra det längs riksvägen eller som de befinner sig på. Det ger dessutom betydligt mer effektiva transporter. och verkar ha förlorat hela strukturtänkandet och litar mer på det offentliga än på marknadens aktörer. Det tror jag är helt fel väg att gå. Jag vill inte ha kommuner som agerar bensinmack. Det klarar marknaden av på egen hand. Det är där vi ska satsa. Det är där vi ska hjälpa genom att göra de nödvändiga investeringarna, inte som lägga beslutsmakten i kommunerna som inte klarar av ett helhetstänkande. I så fall behöver man samordna det stöd som talar om, men några sådana förslag har jag inte sett att statsrådet kommit med. Återigen konstaterar jag att alliansregeringen och levererade konkreta resultat medan och den nuvarande regeringen bakar in saker för att kunna dubbelräkna pengarna så att de kan säga att de satsar på kollektivtrafik, laddstolpar, fjärrvärme och biogas i ett. Det betyder att vi får en större osäkerhet på marknaden och mindre investeringar från privata aktörer. Då får vi också en långsammare utveckling mot minskade klimatförändringar. 5 Klimat- och miljöminister (MP): Jag måste säga att det är ganska fascinerande att debattera en stor klimatsatsning, som klickar in ett statligt medfinansieringsstöd till kommunala och regionala planer och strategier, med en centerpartist i riksdag som förfäktar att det vore helt fel väg att gå. Vi ska alltså inte satsa på klimatet, inte satsa på de lokala och regionala strategierna för att få bäring och kunna leverera. Det har inte varit min uppfattning att ser så lite av vad som händer ute i avlånga land att jag skulle få en sådan här debatt. Låt oss vara väldigt tydliga. De pengar som regeringen avsätter för lokala klimatinvesteringar, inklusive laddinfrastruktur och stöd för elektrifiering i transportbranschen, är dubbelt så mycket som de pengar som lyckades krama ur allianskollegorna i en budgetmotion . , fru talman, ligger nivåerna betydligt högre, nämligen i ett stöd som till en ansenlig mängd kommer att vara en viktig del i de fortsatta klimatinvesteringarna i . Det tror jag är prognosen med tanke på hur mycket både ledamoten och jag tror på elektrifiering och på laddinfrastruktur i transportbranschen, som ju är en viktig klimatåtgärd eftersom den är effektiv när det gäller att minska utsläppen. Om det inte vore så skulle jag glatt erkänna att vi från statens sida ska stödja sådant som minskar klimatutsläppen, detta oavsett om någon tekniker någonstans på ett statligt departement i kommer fram till att han eller hon vill sätta en bock för varje laddstolpe där staten varit med och finansierat privata företag när de byggt det svenska vägnätet. Där tror jag att vi har större potential till ett system som inte får kraft av de skattepengar som skattebetalarna anförtror staten. Då riskerar vi inte att bidra med subventioner till en redan fungerande affärsmodell hos privata entreprenörer. Jag tror mycket på samverkan, både lokalt och regionalt, med privata aktörer. De utvärderingar som gjorts av det tidigare finansieringsstödet för klimatinvesteringar som haft visar, glädjande nog, att många centerstyrda kommuner gjort mycket bra investeringar och fått igång biogasutvecklingen i . Det är inget jag tänker hymla med. Jag tycker att det är bra att de stöden har getts, och växlar vi upp dem ytterligare en programnivå, vilket kommer att vara viktigt. En viktig del som väntar om hörnet är ökningen av elektrifieringen. Jag skulle vilja ställa en fråga till ledamoten med tanke på det resultat på nationell nivå som stödet till elektrifiering av fordonsbranschen fick av alliansregeringen under dess vid makten, det vill säga noll kronor i stöd till den sektorn. Det gjordes en utredning. Det var en bra utredning med många goda förslag. Den nuvarande regeringen avser att gå vidare med förslagen. Men vad, och hur många laddstolpar, genererade egentligen allianssamarbete? kommer vi att kraftigt kunna stödja och finansiera klimatsmart infrastruktur lokalt. Det är vida viktigare än att kunna sätta en knapp för varje laddstolpe som subventionerats av staten. 6 (C): behöver nog lyssna lite bättre, för ingen här har argumenterat för att vi inte ska göra klimatsatsningar. Jag var väldigt tydlig med att det är den gröna kolatomen som ska ersätta den svarta. säger att regeringen satsar dubbelt så mycket. Hur får hon ihop det? Den förra regeringens 75 miljoner , som klubbades igenom av , blev 125 miljoner i den rödgröna regeringens budget. Den matematiken får jag inte att gå ihop. Om man säger dubbelt upp, lovar då 20 000 laddstolpar? Är det det som nu säger i kammaren? Jag har fortfarande inte hört om några garantier om en enda laddstolpe. Det stora problemet är att man misstar sig om pengarna i statens budget, det vill säga att den som satsar mest pengar behöver inte vara den som får bäst utfall på marken och bäst utfall på sina politiska reformer. Det tycker jag är det kanske allra största problemet. Pengarna ska vara riktade på ett riktigt och bra sätt. Med våra 75 miljoner får vi dessutom en stor medfinansiering från privata aktörer, vilket gör att den totala satsningen blir mycket större än den som regeringen nu aviserar. Vi växlar upp pengarna på ett sätt som den nuvarande regeringen inte klarar av att göra, åtminstone inte vad jag kan se utifrån vår budget. Man tycker att kommunerna ska stå för den övergripande infrastrukturen. Det tror jag är helt fel väg att gå, för då får vi ingen samordning, inget systemtänkande och ingen styrning över huvud taget av var laddstolparna kommer att finnas. Jag tycker att det är ett tråkigt besked från regeringen att man valt att baka in en mycket bra budgetpost i en större och mycket luddigare budgetpost. Det skapar ytterligare osäkerhet för dem som faktiskt vill ta investeringsbeslut och se till att vi kommer framåt i dessa frågor. Det gäller inte bara politiker utan också privata företag som vill vara med på banan. Det spolierar regeringen med sina satsningar. 7 Klimat- och miljöminister (MP): Tack för en engagerad debatt om behovet av att elektrifiera en större del av den svenska transportbranschen! En infrastruktursatsning som innebär en ytterligare utbyggnad av laddstolpar kan vara av klimatgodo och ge en stor klimatvinst. Jag är glad att ledamoten och jag är överens om det. Man kan alltid diskutera på vilket sätt man ska utforma statligt stöd. Jag konstaterar att de utvärderingar vi har av det tidigare statliga stödet i form av medfinansiering, det vill säga att man skalar upp finansieringen från både privata och kommunala aktörer, visar att det varit en effektiv modell för att få klimatsatsningar. Jag är glad att håller med om det även om de nu inte har avsatt pengar för det i sina budgetmotioner. säger nej till lokala klimatinvesteringar i den budget som har att hantera i vår. Däremot säger de ja till laddstolpar, och det är bra. Det gör branschen också. Jag har haft samtal med branschen, och de känner sig inte alls osäkra på att regeringen kommer att möjliggöra stöd till en smart laddinfrastruktur. Men den ska naturligtvis vara strategisk och samordnas. Jag tycker att den ska samordnas både lokalt och nationellt. Lokalt har man kunskap och kännedom om, inte minst, den intressanta elektrifiering vi även kan få av tung trafik. Citybussar är till exempel inte alls en ointressant nisch för elektrifiering. Kan det stödet vara tillräckligt flexibelt och, som ledamoten säger, skalas upp med både privata och offentliga medel tror jag att vi kan få ut väldigt mycket klimatnytta av det, till godo för moderna transportörer i land och till godo för en innovativ transportmarknad som kan bli mer elektrifierad. Låt oss därför återkomma till kammaren 2018 och se hur stor effekt vi faktiskt har fått av de större pengar som regeringen nu anslår. Överläggningen var härmed avslutad. § 3 Svar på interpellation 2014/15:521 om klimatinvesteringar i kommuner och regioner 8 Klimat- och miljöminister (MP): Ledamoten och åhörarna! Det här är en klimatdebatt på ungefär samma tema som den förra. Jag är glad att vi har kunnat samla dem i kammaren . Riksdagsledamot har ställt ett antal frågor till mig om det klimatinvesteringsstöd som regeringen avser att inrätta. Frågorna handlar om vilka utsläppsminskningar som förväntas, kostnaden per minskat ton, vilka åtgärder som kommer att ge störst effekt, hur bedömningen av åtgärder kommer att gå till och hur regeringen kommer att säkerställa programmets kostnadseffektivitet. Det är glädjande att är mån om att minska vår klimatpåverkan och är engagerad i debatten. minskade nationella utsläpp . Det är ett väldigt bra steg på vägen, men vi kan också konstatera att den stora utmaningen ligger framför oss. FN:s klimatpanel visar att vi globalt behöver nå nollutsläpp för att hålla uppvärmningen under två grader på jorden. behöver vara ledande i den omställningen. Det kräver ett omfattande arbete inom flera samhällssektorer, bland annat energisektorn och transportsektorn, och inom samhällsplaneringen. Engagemang på inte bara statlig utan även regional och nivå samt i den privata sektorn är centralt i det här arbetet. Omställning och förändring kräver omfattande framtidsinvesteringar i . slutredovisning av klimatinvesteringsprogrammen, Klimp, baserades på programmens faktiska kostnader och utsläppsminskningar. redovisar att statens kostnader, inklusive de administrativa kostnaderna, för Klimp i genomsnitt var ca per kilo koldioxidreduktion. Förutsatt att kostnaden för staten för utsläppsminskningar ligger på samma nivå som för Klimp skulle regeringens nya satsning på lokala klimatinvesteringar till 2018 uppskattningsvis generera utsläppsminskningar om koldioxidekvivalenter. Vi ska naturligtvis lära oss av tidigare stöd och eftersträva att ständigt bli effektivare. Erfarenheterna och kunskaperna har ökat, och landets aktörer är bättre förberedda för att vidta effektiva åtgärder. Det gör också att den administrativa kostnaden kan förväntas minska. Investeringar i det tidigare programmet som gett tydliga utsläppsminskningar gäller bland annat biogasproduktion för transportsektorn. I det kommande programmet antas att bland annat utbyggnad av laddinfrastruktur för elfordon kommer att bidra till innovation och minskade klimatutsläpp. pågår ett arbete med att ta fram det detaljerade regelverket avseende stödet. Det inbegriper att utforma kriterier och bedömningsgrunder som gör att bidrag går till de åtgärder där investerade medel ger störst klimateffekt . Regeringen ser fram emot många spännande förslag och effektiva åtgärder att komma igång med i denna viktiga satsning. 9 (M): Jag tackar ministern för svaret. Klimatutmaningen är en enorm utmaning som vi står inför. Som ministern lyfter fram har kommit relativt långt. Vi har lyckats minska våra utsläpp med 22–, som vi haft en stark ekonomisk tillväxt, vilket gör till ett föregångsland. Men klimatutmaningen är så stor att vi inte har råd att möta den med ineffektiva styrmedel. Vi har egentligen inte råd att vidta åtgärder som inte ger bra valuta för pengarna. Det är detta, fru talman, som min interpellation handlar om. Ministern sa att det är glädjande att jag vill minska vår klimatpåverkan. Jag kan upplysa ministern om att jag inte bara vill minska vår klimatpåverkan. Jag är också, tyvärr uppenbarligen till skillnad från regeringen, mån om att vi ska göra det på ett kostnadseffektivt sätt, så att vi visar respekt för skattebetalarnas pengar, utformar vår politik på grundval av forskning och beprövad erfarenhet och försöker dra lärdom av de stödsystem och de styrmedel som vi har använt oss av tidigare. Ministern ägnar en ganska stor del av sitt svar åt att argumentera för varför vi behöver vidta åtgärder för att minska utsläppen. Den argumentationen är egentligen helt överflödig i detta sammanhang. Ministern och jag är helt överens om att vi behöver vidta ytterligare åtgärder, att vi behöver fortsätta att minska våra utsläpp. Men min interpellation handlar inte om huruvida vi behöver vidta ytterligare åtgärder eller inte, utan den handlar om effektiviteten i den föreslagna åtgärden. Vad ministern behöver argumentera om och svara på är om den åtgärd som regeringen nu föreslår, ett nytt klimatinvesteringsprogram, är rätt väg att gå, om det är väl använda skattepengar. Regeringen har i vårbudgeten presenterat att man vill använda nära 2 miljarder till klimatinvesteringsprogram under . Då tycker jag att det är rimligt att regeringen presenterar en ordentlig analys av på vilket sätt det här systemet ska vara utformat för att inte dras med alla de problem och brister som tidigare stödsystem haft. Forskningen om klimatpolitiska styrmedel visar tydligt att stödsystem och subventioner generellt sett är väldigt ineffektiva. Det som är effektivare, och som vi också använder oss av i stor utsträckning i , är pris på utsläpp, koldioxidskatt och handel med utsläppsrätter. Därför tycker jag, givet forskningen, att man som politiker måste ställa sig frågan om det verkligen är rätt att införa nya stödsystem. Här har regeringen uppenbarligen svarat ja på den frågan. Man tycker att det är rätt att gå fram med nya stödsystem. Då måste man rimligen, tycker jag, ställa sig frågan hur vi kan utforma detta nya stödsystem för att komma till rätta med de brister som till exempel Klimp och LIP hade. Det är det som jag har ställt frågor om i min interpellation, men tyvärr får jag inga svar på detta av ministern, utan det enda svar jag får är hänvisningar till det gamla Klimpsystemet. Ska jag då tolka ministern som att regeringen inte alls avser att införa ett nytt stödsystem, utan avser att återinföra Klimpsystemet? Har inte regeringen någon uppfattning om hur de tidigare problemen med dubbelstyrning, överdrivna utsläppsminskningar och höga administrativa kostnader ska lösas? 10 Klimat- och miljöminister (MP): Interpellanten påstår att interpellationen inte handlar om att vi behöver vidta mer åtgärder för att minska utsläppen. Men man måste tänka på konsekvensen av att inte föreslår några satsningar på ytterligare klimatåtgärder. Man säger nej till ytterligare klimatskatter. Man säger nej till de lokala klimatinvesteringsstöden. Man säger nej till att öka underhållet på tåg 2015, nej till stöd till kollektivtrafikutbyggnad, vilken skulle möta koldioxidutsläppen i många av våra städer, nej till ökad energieffektivisering och så vidare. Min fråga till blir: Vilka instrument i form av bidrag, stödsystem eller skatter vill använda för att vidta åtgärder i för att minska utsläppen? Jag blir inte riktigt klar över det när jag ser hela den moderata politiken. Jag har svarat väldigt utförligt och exakt på vilken klimatvinst lokala klimatinvesteringsstöd skulle ge; det beräknas till .