prot · H20984 · 2015-04-10 00:00:00 — Vårt regleringsbrev till polisen är kortare än den förra regeringens. Vi tycker att polisen ska vara polis och att polisen utifrån situationen i lokalområdet ska kunna prioritera efter den brottslighet de ser. Eller tuffare uttryckt: Det går inte att detaljstyra polisen i från . 52 (FP): Jag har förmånen att fortsätta att vara kommunpolitiker i och är skolpolitiker . Jag debatterar gärna utanförskapsområden och stadsdelar. Välkommen till , där jag har bråkat med Socialdemokraterna i åtta om ett antal stadsdelar. De säger: Prata inte om det, ! Lyft inte fram dessa områden, för då blir det bara värre! Jag har alltså en helt annan erfarenhet på den kommunala nivån av hur det brukar låta från parti, men det är positivt att här i kammaren i alla fall tycker att det är viktigt. Återigen: Det ska vara lokala överenskommelser mellan kommun, skola och polis, sociala insatsgrupper, fler poliser och en ny polisorganisation. Syftet från vår sida är att trycka ut pengar och resurser så att vi får lokala polisområden och närpoliser, vilket vi har förordat. Jag hoppas att detta också är uppfattning. Jag har inte sagt att det räcker att vapenlagstiftningen skärps. I min första kommentar till händelserna i sa jag att bara skärpta vapenstraff inte räcker. Men uppenbart ser många av dem som deltar i de kriminella gängen möjligheter att hjälpa till, tjäna pengar och kanske få högre status. Men när dessa kriminella tungviktare sedan lagförs slipper många undan. Det skulle man kunna täppa till genom det förslag som finns på och som är ute på remiss, vilket är bra. Jag hoppas att detta var ett sätt att lyfta upp frågan. Polisens huvudproblem är inte mer resurser. De fick mer resurser under vår regeringsperiod. Vi har också självkritiskt sagt att polisen måste bli mer effektiv, och jag hoppas att den nya polisorganisationen ska bidra till det. 53 Statsrådet (S): Det är uppenbart att jag och är betydligt mer överens än vad det kanske lät som i början av debatten. Jag delar i stort analys. Låt mig använda den av min talartid till att säga vad vi skulle kunna göra ytterligare. Straff är viktigt. Det är viktigt att man får kännbara straff när man gör fel. Men om upptäcktsrisken är låg spelar straffet mindre roll. För att ett straff ska vara avskräckande måste man också kunna råka ut för det. Därför måste vi vidta ett antal åtgärder för att öka upptäcktsrisken och slå sönder organisationen i gängen. Då är det viktiga att kunna använda de hemliga tvångsmedlen för att störa ut dem. Det är också viktigt att de som väljer att lämna de kriminella miljöerna får det stöd de behöver. Det handlar om polisens säkerhetsarbete så att de kan känna sig trygga och säkra. Det handlar också om det sociala arbetet, om att få en ny chans, jobb och framtidstro. Här har vi en hel del att lära oss och göra. Vi måste visa att det finns en positiv väg ut för dem som väljer att lämna brottets bana. Det ska vara hårda straff för dem som väljer brottets bana, men det ska också finnas en positiv väg ut. Här tror jag att vi i det framtida arbetet i kan ha nytta av varandras ståndpunkter och synpunkter. Jag tackar för chansen att utbyta dem . Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2014/15:425 om barnkonsekvensanalys vid överskuldsättning 54 Statsrådet (MP): har frågat mig dels om jag tagit något initiativ till att det även görs en barnkonsekvensanalys i samband med att regeringen ser över frågan om överskuldsättning, dels om jag tänker verka för att regeringen lämnar förslag som förbättrar situationen för alla de barn och unga som lever i familjer med överskuldsättning. Frågan om överskuldsättning är högt prioriterad för regeringen. Regeringen arbetar med flera olika åtgärder och avser att återkomma med både en samlad strategi mot överskuldsättning och en proposition med förslag på ändringar i skuldsaneringslagen som ska ge fler evighetsgäldenärer en möjlighet att starta om på nytt utan en betungande skuldbörda. Inom ramen för detta arbete kommer barns och barnfamiljers situation att uppmärksammas särskilt. I flera av de utredningar som kommer att ligga till grund för strategin mot överskuldsättning har ingått att belysa konsekvenserna för barn. I betänkandet Överskuldsättning i kreditsamhället? redovisas att ungefär 161 000 barn lever i familjer där minst en av föräldrarna har en skuld hos . Bland dessa har 38 000 löneutmätning och ungefär 7 500 skuldsanering. Utöver dessa finns sannolikt en hel del barnfamiljer med skuldproblem som inte har skulder registrerade hos . skuldsaneringsutredning föreslår i sitt betänkande Ut ur skuldfällan ett antal ändringar för att få fler evighetsgäldenärer att ansöka om och genomgå skuldsanering. Utredningen uppskattar att 25 000 fler gäldenärer skulle kunna få skuldsanering om förslagen genomförs. Av dessa gäldenärer kan förväntas ha hemmavarande barn. Barn är ofta särskilt drabbade vid utsökningsåtgärder av olika slag. Inom ramen för den översyn som görs av utsökningsbalken ska därför övervägas hur barns skydd kan stärkas i olika avseenden. Utredningen ska vara klar med sitt uppdrag . Statistik från visar att antalet barn som har berörts av avhysningar har minskat, från 632 stycken 2010 till 459 stycken 2014. Många kommuner arbetar aktivt med frågan, och regeringen kommer att fortsätta arbetet mot hemlöshet, inte minst vad gäller avhysningar av familjer med barn. Den tidigare nationella hemlöshetssamordnaren pekade i sin slutrapport på behovet av ett förtydligande i socialtjänstlagen om socialnämndens ansvar att arbeta förebyggande. När det gäller barns egna skulder kan en glädjande förbättring noteras. fanns 770 barn registrerade jämfört med 1 2010. Att barnens skulder minskar kraftigt beror sannolikt på att det genomförts flera lagändringar som gör det svårare att skuldsätta barn. Sammanfattningsvis är situationen för barn som lever i överskuldsatta familjer en viktig fråga för regeringen. Flera uppdrag och utredningar berör frågan, och regeringen avser att återkomma med en åtgärdsinriktad strategi mot överskuldsättning i vilken inte minst barn och unga är en viktig målgrupp. Regeringens avsikt är även att presentera en proposition med förslag på ändringar i skuldsaneringslagen. 55 (V): Jag vill börja med att tacka finansmarknads- och konsumentminister för svaret på min interpellation om vikten av att genomföra en barnkonsekvensanalys när det gäller överskuldsättning och även se på vilka förbättringar regeringen eventuellt planerar att göra när det gäller barn och unga som lever i familjer med överskuldsättning. Jag är mycket glad över att regeringen anser att frågan om överskuldsättning är högt prioriterad och välkomnar också att regeringen avser att återkomma med en strategi runt överskuldsättning. Överskuldsättning är en katastrof för dem som drabbas, särskilt för dem som fastnar i skuldfällan , så kallade evighetsgäldenärer. Anledningen till överskuldsättning varierar självklart, men ofta beror det på en personlig tragedi. Det kan vara sjukdom, arbetslöshet, konkurs och skilsmässa. Tyvärr ser vi att antalet personer som hamnar hos kronofogden ökar, vilket också blir kostsamt för samhället. Enligt kronofogden kostar överskuldsättning samhället 30–i form av ökad ohälsa bland skuldsatta. En grupp som drabbas orättvist hårt av överskuldsättning är just barn. Men tyvärr har de utredningar som har gjorts om överskuldsättning inte tillräckligt analyserat vilka konsekvenserna blir för barn och unga, som kan komma att leva under knappa ekonomiska förhållanden , kanske under hela barndomen. När man gör en barnkonsekvensanalys är det viktigt att se hur överskuldsättning drabbar barn både indirekt och direkt. Trots att mycket har gjorts för att minska risken för att barn ska bli skuldsatta, till exempel genom förändringar i , händer det fortfarande att barn blir skuldsatta inom några områden och hamnar hos kronofogden. Det borde inte behöva hända i . De flesta barn drabbas dock indirekt av överskuldsättning genom att de lever i en familj där en förälder eller båda föräldrarna är överskuldsatta. av alla skuldsaneringsgäldenärer har enligt den statliga utredningen ur skuldfällan hemmavarande barn. Många av de barnen förvägras rätten att leva normala liv. Det kan handla om att familjen inte har råd att köpa fotbollsskor, så att barnen inte kan vara med och spela fotboll, att barnen inte kan spela ett instrument därför att familjen inte har råd med avgiften till eller att barnen inte har råd att gå och fika med sina kompisar eller gå på bio. Så enkla saker kan det handla om – sådant som kostar pengar, fritidsaktiviteter. Jag ser det som helt nödvändigt att hitta möjligheter att kompensera barn i överskuldsatta familjer så att de kan leva ett normalt och drägligt liv, precis som sina kompisar. Jag är därför glad att Per i sitt svar säger att det i flera av de utredningar som kommer att ligga till grund för strategin mot överskuldsättning ingår att belysa konsekvenserna för barn. Det är oerhört viktigt att man gör en total översyn av hur barn drabbas i samband med överskuldsättning, så att man skapar sig en bra helhetsbild. Kan statsrådet lova att man gör en sådan total och övergripande barnkonsekvensanalys i samband med utredningen om överskuldsättning? 56 Statsrådet (MP): Jag vill tacka interpellanten för att hon väcker den här viktiga frågan. Precis som säger är överskuldsättning i sig ett stort problem, inte minst för individen, som drabbas svårt ekonomiskt men också påverkas i grunden i sin livssituation. Vi vet att sjukdomstalen är högre och till exempel också att självmordssiffrorna är högre i den här gruppen. Det är verkligen oroande för individerna men också för samhället i stort. Extra viktigt är det att vi ser de problem som orsakas för barn som lever i överskuldsatta familjer och de barn som tyvärr redan har skulder hos kronofogden. Som jag redovisade i svaret ser vi en positiv trend. Men självklart är regeringen inte nöjd förrän vi har kommit till botten med problemet helt och hållet. Från regeringens sida handlar det om att ta ett brett grepp när det gäller de här frågorna. Det gäller att vidta förebyggande åtgärder, det vill säga att så långt som det bara är möjligt se till att det inte hamnar fler människor hos kronofogden. Det gäller självklart speciellt barn, som inte ska hamna där över huvud taget. Vi är beredda att se hur de lagstiftningsändringar som har gjorts fungerar och om det behöver förtydligas ännu mer att barn inte ska kunna sättas i skuld. Jag vill hävda att lagstiftningen är mycket tydlig och att barn inte ska kunna skuldsättas. Vi ser nu också en positiv utveckling, att det är betydligt färre barn som har den typen av problem med att sitta i kronofogdens register. Men självklart är vi inte nöjda förrän vi har åtgärdat problemet i grunden. Det har gjorts lite ändringar kring att föräldrar kan skuldsätta sina barn, att man inte kan låta sitt barn stå som ägare till en bil, till exempel, och att man inte heller kan skjuta över läkar- och tandläkarkostnader på barn, som man har kunnat göra tidigare. Det har alltså tagits en del steg, men vi är som sagt beredda att se vidare på det. Jag tror också att vi måste se att man genom politiken generellt kan förbättra situationen för dem som har de svagaste inkomsterna och därmed har störst risk att hamna i ekonomiska svårigheter. Jag är glad över att vi i den budget som ska presenteras i samarbete med kan komma med förslag att till exempel höja underhållsstödet, som vi vet går till ensamstående föräldrar, som vi vet är en grupp som har hamnat efter ekonomiskt. Det kan underlätta generellt i ekonomin för dem. Regeringen håller också på att göra till svensk lag. Det kommer också att vara ett sätt att stärka barns situation i hela samhället men inte minst när det gäller den ekonomiska situationen. Förutom att göra det förebyggande arbetet måste vi också arbeta med att hantera problemen bättre när de väl uppstår. Där har regeringen ett brett angreppssätt. Vi tittar på möjligheten att minska risken för att barnfamiljer hamnar i stora problem, men det gäller till exempel också att se till att avhysningar av barnfamiljer kan minska och upphöra. Vi ser att det har minskat ganska rejält. I två tredjedelar av alla kommuner i sker det faktiskt inga avhysningar av barnfamiljer från deras bostäder. Det är en positiv utveckling. Men även där måste vi fortsätta och arbeta vidare, för att se till att det inte blir några barnfamiljer . Länsstyrelserna har också ett pågående uppdrag som handlar om att man ska förebygga avhysningar med särskilt fokus på barnfamiljer. Det är ett viktigt område som vi måste fortsätta arbeta med. Regeringen jobbar intensivt och hårt med de här frågorna. I den strategi som vi håller på att arbeta fram har vi just barnens situation som ett speciellt fokusområde, som vi tycker är extra prioriterat. Där återkommer vi med förslag speciellt för att minska problemen med att barn ska hamna i den typ av situationer som vi ser när deras familjer hamnar i ekonomiska trångmål. Det är alltså ett högt prioriterat område för regeringen. 57 (V): Jag håller med statsrådet om att det är viktigt att jobba med det förebyggande arbetet. Det är verkligen A och O. Jag håller också med om att det är bra att lyckades få igenom ökat underhållsstöd för ensamstående, vilket naturligtvis kommer att förbättra situationen för många av de här människorna. Det är också oerhört bra att ni jobbar på att göra till lag. Det är viktiga saker. Rent generellt kan man säga att reglerna i samband med överskuldsättning inte har tagit hänsyn tillräckligt till barnens situation. Det är därför nödvändigt att belysa barnperspektivet på ett bättre och tydligare sätt för att bland annat leva upp till . Jag välkomnar därför att regeringen verkar ta den här frågan på största allvar. Jag håller med statsrådet om att det är glädjande att barns egna skulder har minskat, vilket beror på flera positiva lagändringar. Men vi kan inte vara nöjda så länge barn fortfarande kan hamna i skuld hos kronofogden. Det kan de nämligen göra fortfarande inom en del områden. Det gäller till exempel när värdepapper som står i barnens namn säljs och resulterar i en skatt som föräldrarna låter bli att betala. Ett annat exempel är barn som krävs på avgifter om de är registrerade som ägare till en hund i hundregistret. kan barn stå som ägare till en hund, och då är det barnet som får fakturan för registreringsavgiften. Betalas den inte skickas den till kronofogden. Ett tredje exempel är det solidariska skadeståndskravet, där barn som är kan bli skyldiga att betala skadestånd. Att barn över huvud taget kan bli skuldsatta strider mot . Jag vill därför fråga statsrådet om han tänker agera för att täppa till lagstiftningen så att inte ett enda barn hamnar i skuld hos kronofogden. Ett annat exempel på hur barn drabbas indirekt är i samband med löneutmätning, då föräldrar som är överskuldsatta inte får tillgodoräkna sig kostnader för att kunna betala underhållsstöd. Inte heller kostnader för umgängesresor godkänns som en utgift vid löneutmätning, vilket kan få till följd att föräldrar inte har råd att besöka sina barn. Det är inte rimligt att skuldsatta föräldrar inte kan besöka sina barn eller barn inte får träffa sina föräldrar när de lever på en annan ort. De har det nog tillräckligt tufft som det är. skriver i en utredning att barn som växer upp i överskuldsatta familjer drabbas hårt av ett mycket utsatt ekonomiskt läge och menar att de här familjernas livsvillkor sannolikt hör till de sämre i samhället. Barnen upplever ofta att de väldigt tidigt får sätta sig in i familjens ekonomiska situation, vilket kan göra att skolarbetet och fritiden drabbas. En del barn berättar att de känner sig utanför för att de inte kan delta i olika fritidsaktiviteter. Forskningen visar också att barn som har vuxit upp i social utsatthet står inför en större risk att själva hamna utanför. Mot denna bakgrund är det viktigt att lyssna på barnens berättelser och upplevelser, vilket också har framförts av till exempel , som menar att man i tidigare utredningar inte har lyssnat tillräckligt på barnen. Kommer Per att se till att man lyssnar på barnen den här gången när man vill utreda de problem som uppstår i samband med barn och överskuldsättning? 58 Statsrådet (MP): Jag håller verkligen med om mycket av det som konstaterar, nämligen att det fortfarande finns kvarstående problem. Dessa problem behöver vi självklart jobba vidare med att lösa. En del av de synpunkter som tar upp gränsar till det generella problemet med barnfattigdom. Där måste vi göra betydligt mer på en generell politisk nivå. Där är jag glad att regeringen nu tar steg för att till exempel förbättra trygghetssystemen. Vi vet att just när människor – barnfamiljer och försörjare – hamnar i arbetslöshet eller sjukdom är det ofta en källa till att de också drabbas av ekonomiska problem. Genom att då generellt förbättra trygghetssystemen, se till att a-kassan faktiskt blir en bättre trygghet och att se till att människor inte heller kommer att kunna utförsäkras från sjukförsäkringen ges bättre förutsättningar för barnfamiljer att kunna få en bättre ekonomi generellt sett även om de hamnar i svårigheter i sitt liv. Vi behöver därför jobba på ett generellt plan. Men vi behöver också jobba specifikt just med de barnfamiljer som hamnar i ekonomiska svårigheter. När det gäller just att barn inte ska hamna hos kronofogden delar jag helt målsättning, vilket också är regeringens målsättning, nämligen att det är det som vi vill uppnå. Där är vi ännu inte; det är bara att konstatera. En av de saker som vi tänker titta specifikt på är just myndigheternas roll när det gäller detta. Vi vet att till exempel , som också lyfter fram, är en aktör som kan arbeta mer medvetet med dessa frågor. Här finns det positiva metoder att arbeta med och som vi gärna vill utveckla vidare. Det finns till exempel en samverkansgrupp som heter Omyndigas skuldsättning och som arbetar för att minska barns skuldsättning. Den består av , , och Kommuner och Landsting. Där har man just vidtagit åtgärder och kommit med förslag på hur man till exempel kan minska risken att inkassobolag går för hårt fram när det gäller barnfamiljer och personer som är när skulden uppkommer. Det tycker jag är ett gott exempel på en fungerande samverkan mellan myndigheter som gör att vi faktiskt kan se till att minska dessa problem . Jag vill även lyfta fram den kommunala verksamhet som finns och som handlar om budget- och skuldrådgivning. Det är också en mycket viktig aktör. Tyvärr ser man att människor ofta väntar för länge med att gå till budget- och skuldrådgivningen för att kunna få hjälp att sanera sin ekonomi. Vi vet att många människor som är skuldsatta skulle ha stora möjligheter att få skuldsanering men att för många väntar för länge med att ansöka och därför tyvärr alltför länge sitter fast med skulder som verkligen begränsar dem ekonomiskt. Speciellt när det gäller barnfamiljer går det självklart ut även över barnen. Här jobbar regeringen med att försöka hitta vägar för att öka möjligheterna för människor som sitter fast i skuld att få en skuldsanering och därmed i slutändan kunna komma ut skuldfria och få en kraftigt förbättrad ekonomi. Det är ett arbete som vi är mitt i, men det finns där även möjligheter att bedriva ett förebyggande arbete och informera bättre. Här vill jag specifikt lyfta fram arbete med vägledande dialoger just i kommunikation med de människor som sitter i skuld. Man hjälper dessa människor att hitta en lösning för att få en skuldsanering. ökade man antalet dialoger med människor, vilket också har lett till en kraftig ökning av antalet ansökningar om skuldsanering. Steg för steg jobbar vi alltså med att dels förbättra lagstiftningen, dels förbättra myndigheternas arbete för att se till att människor ska kunna ta sig ur skuld, då specifikt riktat mot barnfamiljer, och att se till att barn inte ska kunna hamna i skuld och få stora ekonomiska problem långsiktigt genom att de hamnar i kronofogdens register. Men detta kommer att kräva ett fortsatt hårt arbete. Det är också en grundläggande del i regeringens arbete med en strategi mot överskuldsättning, där man specifikt ska lyfta fram barnens situation. 59 (V): Som jag sa tidigare håller jag naturligtvis med om hur oerhört viktigt det förebyggande arbetet är, inte minst på nivå. Här finns mycket kvar att göra, kanske också när det gäller utbildning inom skolan. Jag vill tacka för en bra interpellationsdebatt, och jag ser fram emot att fortsätta denna otroligt viktiga diskussion om överskuldsättning och särskilt om hur barn drabbas i samband med överskuldsättning. Det är mycket glädjande att ministern tar denna fråga på allra största allvar. Jag hoppas att utredningen verkligen kommer att ta det krafttag och helhetsgrepp som är helt nödvändigt för att stärka och stötta barn i överskuldsatta familjer och se till att barn över huvud taget inte kan bli skuldsatta . 60 Statsrådet (MP): Jag vill tacka för att hon har lyft fram denna viktiga fråga. Detta är en fråga som vi inte kan debattera nog. Det är verkligen ett stort bekymmer för alla de individer som drabbas, men specifikt för barnen som ofta är oskyldigt drabbade. Det är inte barnen som själva har försatt sig i denna situation, utan de har hamnat där på grund av att andra människor har hamnat i skuld – oftast deras försörjare. Precis som lyfte fram är det inte, som det ibland sprids en bild av, lössläppt leverne och oansvarighet som leder till att människor hamnar i skuldsättning, utan alltför ofta handlar det snarare om personliga tragedier, och det är arbetslöshet eller sjukdom som utlöser denna problematik. Därför måste vi från samhällets och från regeringens och sida jobba för att göra allt vi kan för att minska dessa problem och underlätta för människor. Då måste vi jobba brett. Vi måste jobba med att generellt minska de ekonomiska klyftorna och skapa en större ekonomisk trygghet i vårt samhälle. Det är grunden. Sedan måste vi också jobba med att informera mycket och jobba förebyggande för att just skapa kunskap, så att människor inte försätter sig i denna situation, till exempel att de inte tar mycket riskfyllda lån med höga räntor, till exempel snabblån, som har spritt sig mycket. Då vet vi att risken är stor för att människor hamnar i skuldsättning. Är man då en försörjare drabbar det i slutändan även barnen. jobbar vi även med att göra en bred strategi, där vi också ser till att hitta åtgärder för att hjälpa de barnfamiljer som har hamnat i skuldproblematik och så snabbt som möjligt ge dem en sanering av ekonomin, så att de kan komma ut och återigen fungera ekonomiskt och kunna ha råd med det som hör livet till i stället för att behöva sitta i väldigt svåra ekonomiska problem och vända på varje slant. Vi vet nämligen att de som drabbas allra hårdast av det är barnen, och det kan vi inte acceptera. Överläggningen var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2014/15:420 om framtiden för 61 Närings- och innovationsminister (S): har frågat mig om regeringen är beredd att ompröva sitt tidigare förslag om en budgetneddragning på för och således låta nuvarande beslut ligga fast. Han har också frågat mig hur jag avser att säkerställa att svenskt fackspråk och nationellt terminologiarbete ska bedrivas efter 2015 om regeringen inte omprövar sitt tidigare förslag. Låt mig understryka att jag och regeringen vill lösa frågan om på bästa sätt, både för verksamheten och för personalen som arbetar på . Regeringen avser inte att föreslå någon förändring av nuvarande anslag . För att säkerställa ett långsiktigt och effektivt nationellt terminologiarbete kommer vi även att se över frågan om hur svensk terminologi ska hanteras och hur synergier kan uppnås med liknande verksamheter. Regeringen kommer därefter att återkomma med förslag om detta. kan därmed känna sig trygg med att regeringen avser att säkerställa en långsiktig lösning för hur svenskt fackspråk och nationellt terminologiarbete ska bedrivas.