prot · H20948 · 2015-01-20 00:00:00 — Vi ska också erkänna behovet av medarbetarnas autonomi för att vi ska kunna utveckla kvaliteten. Den andra delen är vilka regelverk som vi ska ha för privata utförare som är verksamma i offentligt finansierad välfärd. Här är vi helt överens. Finansieringen ska ske solidariskt, och den svenska modellen är någonting som vi ska vara stolta över. Det är en av de saker som vi kan exportera till andra länder. Vi står för en solidarisk finansiering, och det verkar finnas ett stöd i alla politiska partier som finns representerade i riksdag, att man står upp för den solidariska finansieringen. Det som diskuteras och som också den förra regeringen diskuterade och tittade närmare på är vilka regelverk som vi ska ha för etablering och ersättning gentemot privata aktörer. genomfördes det rätt så stora reformer som har inneburit att vi har släppt in många privata aktörer inom olika delar av den offentligt finansierade välfärden. Många av dessa aktörer står för kvalitet, innovation och nytänkande, och det är positivt. Men sedan finns det också ett antal problem som uppmärksammas då och då. Då är det politikens skyldighet att agera och lösa dessa problem. Den förra regeringen vidtog en del åtgärder. Man tillsatte som har jobbat med att titta på en del av de frågor som rör bland annat tillståndsgivning för privata aktörer som driver en offentlig verksamhet. tittar också på friskolesektorns regelverk. Det var bra initiativ, och vi avser att fortsätta det arbetet och intensifiera det. Målsättningen är inte att några utförare ska bort, utan målsättningen är att ta fram ett regelverk som garanterar kvalitet och som ser till att resurser används till det som de är avsedda för. Det är en viktig princip i välfärdsstaten att de skattepengar som ska gå till utbildning ska gå till utbildning. De skattepengar som ska gå till vårdverksamhet ska gå till vårdverksamhet. Det är regelverket som avgör om vi når resultatet. Det finns behov av översyn av regelverket när det gäller såväl etableringsreglerna och ersättningsreglerna som öppenheten och insynen så att allmänheten och uppdragsgivarna har möjlighet att följa upp hur verksamheten sköts och hur de offentliga resurserna används. Jag tror att vi skulle vinna mycket på att försöka föra en saklig dialog i riksdag och generellt i samhället om hur vi kan utveckla de offentliga verksamheterna. Här är det viktigt att inte glömma den egna sektorn. Jag är den förste att erkänna att staten, kommunerna och landstingen måste jobba med att utveckla kvaliteten i de egna verksamheterna. Men från politikens sida och från statligt håll är vi ansvariga också för regelverket för privata utförare. Jag har verkligen en tro på att utredningen kan vara starten på ett arbete där vi tar fram ett regelverk som motsvarar de förväntningar som finns i samhället. Den förväntan som finns är att ska ha en välfärdsverksamhet av världsklass och regelverk som motsvarar detta. En konstruktiv dialog i riksdag tror jag kan bistå alla i det arbetet. 55 PER ÅSLING (C): Det är rätt anslag som statsrådet har, att vi ska ha en saklig diskussion. Också jag tycker att det är motiverat att se över de regelverk som finns. innehåller uppgifter om de ekonomiska resultat som vårdcentraler i både offentlig och privat regi uppnår. Uppgifterna visar att rörelsemarginalen i primärvården ligger långt från de fantasinivåer som ibland målas upp i den politiska debatten. Rapporten visar att rörelsemarginalen för våra vårdcentraler, både offentliga och privata, ligger på . anger att spridningen i och för sig kan vara ganska stor, men den totala nivån sammanvägt är den som jag nämnde. Enligt revisionskonsulterna låg rörelsemarginalen i den privat drivna primärvården på 2013, alltså på en synnerligen modest nivå. Det är viktigt att regeringen och statsrådet klarar ut vad som kommer att gälla. Regeringen drog tillbaka vårdvalspropositionen efter kritiska utlåtanden av bland annat Lagrådet. Statsrådet har därefter deklarerat att regeringen avser att återkomma till med en ny proposition i frågan , med ikraftträdande . har statsrådet i en intervju i konstaterat att på grund av extravalet kommer frågan att skjutas upp. är det inte aktuellt med extraval, och därför vore det bra om vi i denna debatt kunde få klarhet i vad statusen är. Vad kommer att gälla framöver? Med den kompletterande frågan ber jag att få tacka för det här inlägget. 56 FINN (M): Jag måste säga att jag blir uppriktigt glad när jag hör anslaget i civilminister svar på de frågor som både Per Åsling och jag ställde. Det för att vi skulle kunna hitta en konstruktiv dialog när vi väl rett ut de möjliga värderingsmässiga åsikterna om hur privat serviceverksamhet kan bidra till allas väl. Med detta sagt har, precis som Per Åsling sade, den gemensamma synen på vinst i välfärden, enligt den överenskommelse mellan regeringen och som presenterades , ett helt annat anslag. Jag är naturligtvis väldigt rädd för att genom den överenskommelse man gjort kommer att få ett stort inflytande, lite grann beroende på hur de hanterar situationen, och kan lägga in något slags veto eller utpressningskrav på att regeringen ska vara tuffare och ifrågasätta privat verksamhet inom välfärden, inte minst inom vård och omsorg. Jag hoppas verkligen att civilministern står för det han nu har sagt och kommer att motverka den typen av, vill jag säga, råsocialistiska inslag som vill kväsa verksamheten. De särskilda aktiebolagen med särskild vinstutdelning har ju inte varit någon succé, och de lär knappast heller gå att utveckla. Det tror i alla fall inte de som vill bedriva den verksamheten. Avslutningsvis ska jag säga att jag varit verksam i vården . Jag tillhör dem som trivs väldigt bra med att jobba i offentlig verksamhet, men många av mina kolleger inom verksamheten vill bedriva det hela efter eget huvud. Jag är övertygad om att många av dem kommer att tappa sugen om det drar ut vad gäller möjligheten att etablera sig inom ramen för, som statsrådet säger, den solidariska finansieringen för att bedriva hälso- och sjukvård. 57 Statsrådet (S): Vad gäller lagstiftningen gällande etableringsrätt inom sjukvården har vi följt det som hände i riksdag. Regeringen avser att återkomma med besked om hur man ska hantera den här frågan. Det är viktigt att understryka att det förslag som regeringen lade fram egentligen inte handlade om att styra etableringsreglerna på något sätt utan om att ge förutsättningar för landets landsting att utifrån de bedömningar som gör, utifrån den politiska viljan hos ledningen för och de behov som finns inom , ta fram regelverk som rör etablering inom primärsjukvården. Det handlar om att ställa sig bakom det kommunala självstyret. Det är en viktig del av vår förvaltningsmodell, och den har många fördelar. Den decentraliserade förvaltningsmodellen gör att vi skapar förutsättningar för landstingen och kommunerna att anpassa välfärdsverksamheterna till de behov som finns i landets olika regioner och kommuner. Det ska vi i grund och botten värna. Jag är inte säker på att en ändring i lagstiftningen skulle leda till att landstingen tog bort den ordning som gällt enligt valfrihetssystem inom sjukvården. Att ha möjlighet att anpassa etableringsreglerna till de behov som finns i varje landsting är i överensstämmelse med det kommunala självstyret, men det är också en viktig principiell fråga; man måste kunna anpassa organisationsmodellerna till brukarnas behov. Vad gäller utredningstiden vill jag säga att det handlar om komplexa frågor. Jag är väl medveten om att det finns en vilja att vi snabbt ska utreda frågorna och ta fram ett långsiktigt hållbart regelverk som garanterar kvaliteten och ger långsiktiga villkor till utförarna. Jag är också medveten om att för att det ska bli rätt måste vi utreda frågorna. Vi måste ta del av den forskning som finns nationellt och internationellt, och vi måste ta fram regelverk som inte kan missbrukas. Ett av de misstag som begicks , när man genomförde modellerna, var att reformerna inte var tillräckligt genomtänkta. Därför kom problemen i efterhand. Om vi gör ett gediget utredningsarbete och involverar de aktörer som besitter sakkunskapen kan vi ta fram ett regelverk som är långsiktigt hållbart och gynnar mångfalden. Jag skulle vilja tala lite grann om mångfalden. Regeringens avsikt är att stärka mångfalden inom den offentliga välfärden, inte att minska den. För att kunna stärka mångfalden måste vi ta fram alternativa modeller för finansiering. Det regelverk vi har , inte minst de upphandlingsmodeller som finns inom offentligt finansierad välfärd, tenderar att gynna stora aktörer och missgynna mindre. Inte minst gäller det kooperativa och andra aktörer utan vinstsyfte. Tittar vi på våra grannländer, vilket bland annat var anledningen till att jag besökte , ser vi att det finns sektorer där man har lyckats upprätthålla mångfalden bättre – i det här fallet handlade det om mångfalden av pedagogik i skolan – just för att man haft ett regelverk som tagit hänsyn till olika organisationsformer och till att verksamheternas skilda behov måste kunna organiseras på olika sätt. Man kan inte ha marknadens logik inom alla de här områdena. Detta är i praktiken inte marknader. Vi har en offentlig och solidarisk finansiering, vilket innebär att det skiljer sig väldigt starkt från en fri marknad, där prissättningen ser helt annorlunda ut. Jag vill vidhålla att det är komplexa frågor. Ska vi ta fram ett bra regelverk måste utredningsarbetet vara gediget och seriöst. Men självklart ska vi snabba på processen i den mån det är möjligt. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . § 8 (forts.) Svar på interpellation 2014/15:167 om vårdval 58 PER ÅSLING (C): Det finns olika förutsättningar runtom i . Därför krävs också olika lösningar med en mångfald av utövare för att på bästa sätt tillgodose människors olika behov av vård och omsorg. I flera socialdemokratiskt styrda landsting, bland annat , har en majoritet målmedvetet jobbat för att försvåra för privata utförare av vård. Det är därför väldigt viktigt för att se människors olika behov att det finns en nationell lagstiftning som kan garantera en likvärdig möjlighet för människor runt om i landet att kunna göra egna val. Tillgängligheten ökar och servicenivån ökar. Jag har sett, återigen kopplat till mitt hemlän, att tack vare att olika människor tagit initiativ och låtit kreativiteten och entreprenörskapet sprudla har anställda kunnat ta över. Det har ofta skett ihop med bygdeföretag. Också rent kommersiella företag i form av aktiebolag har kunnat startas. Vad som är gemensamt är att antalet utövare har ökat. På platser där har avvecklat finns det nu utövare av vård med en bättre service. Det är intressant att regeringen avser att återkomma när det gäller den fria etableringsrätten, som ministern har talat om . Jag skulle vilja veta när. Det har varit en bra diskussion vi har haft. Ministern har präglats av en insikt om att det finns en mångfald. Men har ministern hela regeringen och bakom sig i den frågan? 59 Statsrådet (S): Tack för en intressant interpellation och diskussion, Per Åsling! Det finns ett otroligt starkt stöd i vårt land och också i de politiska partierna för att vi ska ha ett regelverk som garanterar mångfald och valfrihet och som också garanterar kvalitet. Det handlar om att se till att offentliga resurser används till vad de är avsedda för. I det arbetet måste regeringen utgå från en kunskap och erfarenhet som finns i forskningen och inte minst jobba tillsammans med de aktörer som finns i kommunsektorn. Vi kommer att verka för en bred dialog i riksdag i frågor som rör regelverk för de aktörer som är inne i den offentligt finansierade välfärden. Vi behöver långsiktiga villkor och långsiktigt hållbara regelverk som både brukarna och de aktörer som finns kan förhålla sig till. De ska också kunna utgå från att de ska gälla . Regeringen ställer sig bakom mångfalden. Det kan jag garantera dig. Vi kommer att jobba vidare med frågan som handlar om regler om etableringar i sjukvårdssektorn. Vi kommer också att meddela hur vi hanterar den specifika frågan när den har beretts i det departement som är ansvarigt. Jag ser fram emot fortsatt samarbete och dialog om hur vi ska utveckla kvaliteten i den offentliga välfärden. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2014/15:198 om mörkande av underlagsrapporter till 60 Statsrådet (S): har frågat mig på vems initiativ uppdrag ändrades, varför det ändrades och om jag kände till slutsatserna i underlagsrapporterna när beslutet om att ändra utredningsuppdraget fattades av regeringen. begärde den dåvarande utredaren att få förlängd tid för uppdraget. I samband med begäran bad utredaren även om att få uppdraget begränsat. Mot den bakgrunden fanns det anledning att se över uppdraget. Jag kände inte till slutsatserna i underlagsrapporterna när beslutet om att ändra utredningsuppdraget fattades av regeringen. har vidare frågat mig om jag avser att se till att underlagsrapporterna i sin helhet blir offentliga och redovisas i anslutning till eller på annat vis. Precis som framhåller tillsattes av alliansregeringen för att utreda vilka krav man ska kunna ställa på privata utförare inom vård, skola och omsorg. Utredningens uppdrag utvidgades sedermera av samma regering till att även omfatta om det är möjligt att införa kriterier för varaktigt ägande och att verksamheten ska ha annat syfte än vinst. Som kanske känner till ska allmänna handlingar registreras, bevaras och hållas tillgängliga för press och allmänhet enligt reglerna i tryckfrihetsförordningen, offentlighets- och sekretesslagen och arkivlagen. En handling som har kommit in till en kommitté eller utredning är allmän enligt 2 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen. De underlagsrapporter som hänvisar till är diarieförda i diarium och kan på begäran fås ut av press och allmänhet. Det står fritt att begära ut dessa handlingar och, under förutsättning att respektive författare så medger, publicera dem. 61 (M): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. och jag har tidigare, , debatterat frågan om valfrihet i välfärdssektorerna. Då var det framför allt efter den i mina ögon bekymmersamma överenskommelse som regeringen gjorde med i dessa frågor. Jag påtalade i den debatten att föredömligt skrev i sitt svar att mångfald och valfrihet i välfärdssektorerna är en självklarhet. Jag tycker att problemet då var – och det kvarstår lite grann fortfarande – att orden pekar i en riktning, men regeringens agerande och inte minst den överenskommelse med som vi debatterade pekar i rakt motsatt riktning. ser vi några pusselbitar till som vi kan lägga till regeringens agerande. Säkerställandet av långsiktighet i välfärdsverksamheterna är någonting som vi brett politiskt har varit överens om är viktigt. Långsiktigheten förutsätter stabila spelregler. Det var ett av skälen till att alliansregeringen såg det som så viktigt att försöka skapa breda överenskommelser i frågorna. Det skedde bland annat i , där Alliansen, S och MP då var överens. Säkerställandet av långsiktigheten och ett seriöst engagemang kopplat till kvalitet var också bärande delar av uppdraget till den ägarprövningsutredning som alliansregeringen tillsatte . Efter en del händelser som uppmärksammades bland annat i medierna tyckte Alliansen för ganska precis att det var angeläget att försöka komplettera utredningens uppdrag för att undersöka huruvida det skulle vara rättsligt möjligt och lämpligt att införa kriterier för vad som ska betraktas som varaktigt ägande. Utredningen skulle också undersöka om det är rättsligt möjligt och lämpligt att ha ett annat syfte än det vinstsyfte som normalt gäller i bolag. Detta är synnerligen relevanta och viktiga frågeställningar, tycker jag, som det var angeläget att få seriösa svar på. En av de frågor som jag ställde till statsrådet i interpellationen gällde huruvida statsrådet tänkte offentliggöra rapporterna. Den var förstås av mer retorisk karaktär. Jag är väl medveten om att det går att begära ut handlingarna. Rapporterna är offentliga handlingar; var och en kan begära ut dem och läsa dem. Jag har själv läst dem, och jag konstaterar att de innehåller en hel del synnerligen relevanta synpunkter i denna viktiga debatt. Det gäller särskilt den ena, av Per , som jag har i min hand här. Den relevanta frågan i sammanhanget är dock om statsrådet själv har läst rapporterna och om han avser att låta dem få någon relevans för arbetet framåt med frågorna. Den pågående har fått förlängd tid med , och ska därmed vara klar om tidsplanen håller. har ni redan aviserat att en ny utredning ska tillsättas i enlighet med er överenskommelse med . Det vore intressant att få veta om dessa viktiga frågor kommer att belysas där eller om ni väljer att låta ideologiska skygglappar skymma sikten för den nya utredningen redan i inledningen. När det gäller de frågor jag ställde i min interpellation finns det en fråga som jag betraktar som obesvarad fortfarande. Det är frågan som gäller varför utredningens uppdrag ändrades. Motivet kan väl rimligen inte enbart vara det som statsrådet skriver – att utredaren har bett om att få uppdraget begränsat, särskilt inte eftersom utredaren kort därefter lämnade uppdraget och anställdes som statssekreterare i . Man behöver inte vara särskilt konspiratoriskt lagd för att se att de slutsatser och rekommendationer som görs i underlagsrapporterna står i strid med den linje som driver och därmed även med den överenskommelse som regeringen och har gjort. Min fråga till statsrådet är: Varför ändrades utredningens uppdrag, enligt din mening? 62 Statsrådet (S): Först ska det sägas att är en viktig utredning. Jag ser fram emot att ta del av utredningens resultat, och jag hoppas att det blir . De har haft en komplicerad uppgift att utreda, med svåra regelverk. Den uppgift som utredningen hade till en början breddades under arbetets gång, och flera komplicerade rättsliga frågor skickades till . Den dåvarande utredaren gjorde bedömningen att om man skulle kunna följa tidsplanen fanns det bättre förutsättningar om utredningen kunde koncentrera sitt arbete till de ursprungliga frågeställningar som fanns i utredningsdirektiven. De frågor som berörs av tilläggsdirektiven till kommer att hanteras av den kommande utredning av vinstfrågan som kommer att tillsättas av regeringen i enlighet med den överenskommelse som finns mellan regeringen och . Vi ska dessutom säkerställa att det betänkande som lägger fram blir föremål för en ordentlig diskussion, inte minst med de politiska partierna i riksdag. När det gäller vilka underlag som ska användas i den kommande utredningen, alltså , ankommer det på utredaren att bestämma detta. En bärande tanke i utredningsväsendet är att de frågor som en utredare har att ta sig an ska belysas ur alla tänkbara perspektiv. Jag utgår därför från att den kommande utredaren kommer att ta del av såväl som andra utredningars arbete. 63 (M): Jag tackar statsrådet för svaret och för kompletteringen. Det var ett intressant besked att det kommer att avgöras av utredaren vilka underlag som ska användas i den nya utredningen. Det låter som att ni ger ett väldigt öppet mandat. Normalt gör man i direktiven vissa avgränsningar kring vilka frågor det är man vill belysa. Framför allt tydliggör man om det är en del frågor som man bedömer är extra relevanta att få svar på. Det ska bli intressant att ta del av direktiven när de kommer. Jag hoppas naturligtvis att det blir ett uppdrag som möjliggör att man hämtar in och använder slutsatserna i de underlagsrapporter som redan är framtagna. Det är lite tråkigt och också onödigt att de nu inte kan användas i . Underlagsrapporterna finns ju redan. Därmed kan man säga att det egentligen inte fanns någon anledning, av tidsskäl eller annat, att bortse från och plocka bort tilläggsdirektiven, vilket regeringen gjorde så sent som . Det skulle nämligen inte påverka tidsplanen eftersom underlagsrapporterna ju redan fanns. I sak är detta särskilt tråkigt, tycker jag. Frågorna är relevanta och viktiga. Vi vet att detta är en diskussion som innehåller mycket känslor. Det finns mycket åsikter om det här. Hur ska verksamheterna i välfärdssektorn bedrivas? Ska det vara tillåtet att gå med vinst eller inte? Det var också skälet till att utredningen tillsattes och till att tilläggsdirektiven gavs. Jag tror att det är ganska viktigt att vi vågar diskutera frågorna ordentligt och på djupet. Jag tycker att det är värdefullt om man kan göra det med stöd i en seriös rapport, såsom exempelvis den ena underlagsrapporten av Per . Den är ett bra underlag för en sådan diskussion. Han tar sin utgångspunkt i hela vinstbegreppet och i vilka fördelar, men också vilka risker, som finns med det. Det som är extra bra med rapporten och intressant för den fortsatta diskussionen är att det i rapporten framkommer ett antal exempel, förslag och rekommendationer när det gäller hur man skulle kunna hantera frågorna. I professor slutsats rekommenderar han inte att man gör en begränsning på det vis som man skulle ha kunnat göra när det gäller till exempel ägarform och om det ska vara vinstdrivande eller ej. Han föreslår i stället en rad andra sätt att komma åt problemet, där man egentligen kan tydliggöra det hela från lagstiftarens – vår – sida. Med tydliga ramverk kan man få detta att fungera i alla fall och ändå ha kvar de positiva effekter som finns med att man tillåter vinstdrivande verksamhet. Det finns ett skäl till att man har vinstdrivande verksamheter generellt annars: Det bidrar ofta till kvalitetsutveckling och inte minst till kostnadseffektivitet. Det finns en balans, och det finns en möjlig motsättning här mellan samhällsnyttan och hur pengarna och resurserna används. Jag tror att denna diskussion skulle vara värdefull att föra vidare. Om jag återvänder till er överenskommelse mellan regeringen och är jag fortfarande lite bekymrad. När man läser den ser man att det står så här: Våra partier är överens om följande utgångspunkter – detta gäller alltså Socialdemokraterna, och . Förutsättningarna för att privata aktörer ska få verka inom välfärdssektorn ska vara att syftet med verksamheten är att tillhandahålla utbildning, vård eller omsorg av god kvalitet – inte att dela ut vinst till ägarna eller på annat sätt föra ut överskott ur verksamheten. Jag menar att som det är formulerat här står det i direkt strid med den slutsats som framkommer i underlagsrapporten. Därmed ser jag ändå en uppenbar risk att regeringen, när man går vidare i arbetet, kommer att snäva av uppdraget så att detta inte blir möjligt. Men statsrådet får gärna bevisa motsatsen. 64 Statsrådet (S): Vad gäller frågan om verksamhetssyfte för aktörer som är verksamma inom den offentligt finansierade välfärden ansåg även den förra regeringen att frågan var intressant och behövde utredas. Det var också orsaken till att frågan gavs till . Det är en otroligt intressant fråga. Och det är ett av de perspektiv som vi måste ha med. Och vi ska ta fram ett regelverk som säkerställer kvaliteten. Jag är övertygad om att det underlag som det talas om här och andra akademiska verk och forskningsrapporter som finns inom det här området ska användas i den politiska debatten. Jag är övertygad om att vi behöver en närmare dialog med forskningen i alla politiska frågor. Det gäller inte minst detta ämne, som är komplicerat och som kräver många analyser från olika dimensioner, både rättsliga och ekonomiska, och ur ett verksamhetsperspektiv. Jag anser att resultat kommer att leda till en viktig debatt. Men jag är också övertygad om att rapporterna kan ligga till grund för en fortsatt diskussion om hur regelverket ska förbättras. Just nu arbetar vi med direktiven till den nya utredningen, och vi kommer att säkerställa att den utredningen kommer att ta tag i de viktiga frågeställningarna, som handlar om privata aktörers verksamhet i offentligt finansierad välfärd.