prot · H209114 · 2015-06-11 00:00:00 — Det faller bara platt och visar hur okunnig man är om vad välfärdsverksamheter innebär. tänker jag ägna tid åt att försöka återupprätta det kollektiva minnet och påminna om varför utredningen som vi nu debatterar har kommit till. En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster Minns ni när meddelade sin konkurs 2013? 10 000 elever och lärare berördes. Det fick stora konsekvenser för dem. Skattebetalarna fick ta förlusterna, medan vd:n – nära vän till den förre finansministern – själv tog över fyra av skolorna och koncernens huvudkontor i . På Facebook visade han hur han firade konkursen med ett dyrt årgångsvin och den klädsamma texten ”Because I’m worth it”. Minns ni skolkonkurserna i , i , i , i , i ? Minns ni alla de elever som har drabbats hårt av att vinstdriften har blivit överordnad barnens utbildning? Minns ni Hälsans förskolor, som serverade vatten och knäckebröd till barnen för att ägaren – en folkpartist – ville kunna köpa fler förskolor? Minns ni när från gick ut och sa att man tittade över en försäkring mot skolkonkurser, det vill säga en försäkring mot deras egen affärsidé. Men det blev ingen försäkring, för enligt blev den för dyr. Minns ni att barn valdes bort av friskolorna för att de ansågs ha för stora behov? Minns ni alla de otaliga kopplingarna mellan och privata bolag som Attendo och Carema? Det handlar om före detta finansborgarråd, en bror till en moderat minister, kommunstyrelseledamöter, partistyrelseledamöter, finansministrar och så vidare. Det känns som om låten och kapitalet skulle passa väl in här. Minns ni när personalen på äldreboendet fick biobiljetter som tack av riskkapitalbolaget för att de äldre på boendet klassades som sämre? Då fick nämligen bolaget mer betalt av kommunen. Minns ni när Ekot hade nyheten om vad som hände i vården här i – att multisjuka äldre fick komma på tre besök i stället för ett eftersom bolaget som hade tagit över den offentliga vårdcentralen fick betalt per besök? Minns ni att , professor i social omsorg, i en utvärdering som och Samhälle hade beställt kom fram till att de multisjuka äldre fick betala priset för privatiseringarna? Minns ni att samma utvärdering kom fram till att privatiseringar inte handlade om att det blivit bättre kvalitet eller effektivitet utan enbart handlade om ideologi? Minns ni att studieförbundet försökte belägga rapportförfattarna med munkavle? Minns ni underbemanningen på riskkapitalisternas äldreboenden med dementa i skrubbar och anhöriga som fick hoppa in och jobba för att det var så underbemannat? Minns ni att anställningsvillkoren har påverkats av vinstintresset i välfärden genom fler visstidsanställningar, fler deltider, färre heltider, lägre utbildningsnivå och lägre personaltäthet? Minns ni att har gått längre än i privatiseringen av äldreomsorgen? Två stora riskkapitalbolag har av marknaden här i . I delar de 13 största bolagen på av marknaden. Det händer något när vinstintresset tillåts styra, när vinsten blir incitamentet i välfärden och när vinstjakten blir överordnad vår gemensamma välfärd och våra behov och rättigheter. Det finns många ”minns ni”. En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster Men visst, det finns bra privat välfärdsverksamhet också. Även den är ju i huvudsak finansierad med skattepengar. Och just för att så långt som möjligt kunna garantera att de som är där för verksamhetens egen skull, de som inte är där för vinstens skull utan för att de brinner för något, de som vill utveckla och bidra på allra bästa sätt, ska få chansen att göra det behöver vi garantera att skattepengar går till det de är avsedda för så att seriösa aktörer inte slås ut och konkurreras ut som så många . Just för att skapa bättre förutsättningar för de ideella och de idéburna organisationerna behöver vinstintresset begränsas så att de får möjlighet att vara med och driva verksamheter. Det här känns lite märkligt att behöva säga, men välfärden är inte till för de privata bolagen att bedriva affärer i. Välfärden är ingen marknad. Välfärden ska tillgodose våra behov och rättigheter och är i huvudsak skattefinansierad, oavsett huvudman. Skattepengarna ska gå till mormors omsorg och inte till aktieutdelningar ned i privata fickor. Man vågar inte ens utreda ett förslag som ska garantera att skattepengarna ska gå till den verksamhet de är avsedda för och att vi kan säkra att eventuella överskott i huvudsak ska återinvesteras. Detta om något säger var sympatierna och intressena ligger. För oss kommer mormors omsorg eller elevernas utbildning alltid först. Jag beklagar att borgarna och väljer riskkapitalisternas vinster som sin främsta prioritering. Kärnfrågan i det vi nu debatterar är politisk och egentligen ganska enkel. Ska skattepengarna gå till verksamheten, eller ska de gå till privata vinster? Vet ni vad? Jag tror faktiskt att kommer att få ett hedersutnämnande av nu när de har blivit riskkapitalisternas bästa vän. Ja, det kanske till och med blir ett fint diplom som och kan hänga på sina rum. För är det politiska spelet viktigare än att säkra att barnen får en bra utbildning och att mormor får den omsorg hon behöver. Jag yrkar bifall till reservationen. 114 (M): På kunde vi höra , som driver en privat vårdcentral i , berätta om hur den politiska osäkerheten kring möjligheten att driva företag i välfärden nu påverkar hennes verksamhet. berättade hur hon hade sålt sitt hus för att få pengar att bygga upp verksamheten och hur hennes man, dotter och svärson alla har arbetat gratis under uppstarten. arbetar åtta personer på den lilla vårdcentralen, men det skulle egentligen behövas tre till. Men på grund av den stora osäkerheten om framtiden vågar inte anställa. Hon beskriver också att det är svårare att locka personal eftersom läget är så osäkert. När , som driver det lilla företaget med åtta vårdcentraler i och , ville bygga en ny vårdcentral i var beskedet från banken att det inte gick att få något lån eftersom det finns en stor politisk osäkerhet om välfärdsbolag. och hennes lilla vårdcentral med personal och patienter och med sina åtta vårdcentraler, personal och patienter är två exempel bland tusentals välfärdsverksamheter vars framtid nu sätts på spel av regeringens och vilja att trycka bort företag från välfärdssektorn. Det är två exempel, men de är långt ifrån ensamma. Fyra av tio vårdföretag har avstått från anställningar, och många har också fått negativa signaler från banken när de vill investera. uppger att deras personal oroar sig för sitt jobb. Hos en tredjedel av företagen i välfärden inom vård och omsorg har patienter och brukare uttryckt oro för hur de själva kommer att drabbas. Likadant ser det ut i exempelvis skolsektorn. En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster Resultatet av regeringens iver att blidka är alltså detta – en massiv våt filt som lägger sig över hela Välfärdssverige, vilket riskerar att skada både långsiktighet och kvalitet. Ungefär 250 000 personer, eller mer än en femtedel av alla anställda i den svenska välfärden, arbetar i privata verksamheter. Det talas mycket om stora koncerner och riskkapital. Vi har redan hört det i debatten här. Men den privata delen av välfärdssektorn består av ungefär 55 000 företag. Av dessa är små, med färre än 20 anställda. Välfärdssektorn är också en tydligt kvinnodominerad bransch. Inom vård och omsorg är av personalen kvinnor. Andelen kvinnliga företagsledare inom den privata vård- och omsorgssektorn är , att jämföra i näringslivet som helhet. Och inom äldreomsorgen är siffran . Två av tre företagsledare inom äldreomsorgen är kvinnor. För mig är det obegripligt att en regering som vill kalla sig feministisk är beredd att slå undan benen för en av de sektorer där allra flest kvinnor arbetar och som har så hög andel kvinnliga företagsledare. Den svenska modellen med offentligt finansierad välfärd har brett folkligt stöd och är väl värd att värna. Just den gemensamma finansieringen kommer ofta på första plats när folk får svara på frågan vad den svenska modellen egentligen är. Men det vi kallar den svenska modellen har utvecklats en del , och vissa uppfattningar är radikalt annorlunda än för några decennier sedan. Till exempel uppfattas valfriheten, alltså rätten att själv få välja skola, vårdcentral eller äldreboende utifrån egna önskemål, vara en fundamental del av den svenska modellen och så viktig att den kommer på andra plats efter den gemensamma finansieringen när man ska beskriva vad den svenska modellen är. Insikten om att en mångfald av olika aktörer bidrar till att utveckla nya idéer och hitta nya, smartare och effektivare arbetssätt till gagn för alla som använder välfärden har länge funnits brett inom politiken, från höger till vänster, med undantag av . Vi har i haft relativt bred politisk samsyn om värdet av detta. Tyvärr har regeringen nu valt att slå in på en annan väg. tillsatte regeringen alltså den så kallade . Det är ett uppdrag som har kraftig slagsida åt vänster. Enligt vår mening är utredningen problematisk av flera skäl. Dels skapar den, vilket jag redan har belyst, stor osäkerhet i hela välfärdssektorn. Dels blir det nu tydligt att det saknas parlamentariskt stöd i för den typ av regleringar med kraftig vänsterprägel som utredningen ska föreslå. Därmed riskerar värdefull tid att gå förlorad på att utreda förslag som saknar förutsättningar för att gå igenom här i . Vi får ett och ett halvt, kanske , av osäkerhet – helt i onödan. En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster Det vore rimligare att utreda förslag som fokuserar på att förbättra kvaliteten i välfärden och som har chans att faktiskt bli till beslut här i . Och det är det som vårt förslag till tillkännagivande handlar om. Vår huvudinvändning mot vinstutredningen är just att den är dålig i sak eftersom den fokuserar på fel saker, på frågor som inte kommer att lösa de utmaningar som finns i välfärdssektorn. Utgångspunkten för all välfärdsverksamhet ska vara att tillgodose två huvudperspektiv: dels brukarnas behov och preferenser, dels krav från det allmänna. Välfärdssektorn finns inte till för företagens skull. Men vår uppfattning är att företagen behövs och har mycket att bidra med i välfärden. Kombinationen av många olika aktörer – offentliga verksamheter, företag, stiftelser, kooperativ, icke-vinstdrivande bolag och andra – bidrar till dynamik och utveckling. En av de viktiga poängerna med att låta företag verka i skattefinansierad verksamhet är just att sporra till innovation, hitta nya smarta lösningar, erbjuda annorlunda alternativ och göra verksamheten bättre men också effektivare och billigare. Den ekonomiska vinsten är en drivkraft i detta. Det är inte den enda, kanske inte ens den viktigaste, men det är en viktig drivkraft. Vi vill alla säkerställa att skattemedel används till den verksamhet som de är avsedda för. Om någon kan plocka ut stora vinster ur exempelvis välfärdsverksamhet är det sannolikt ett tecken på en av två saker. Antingen handlar det om dålig kvalitet, eller så är priset för högt. Om det handlar om dåligt kvalitet innebär det att man inte lever upp till de ställda kvalitetskraven eller möjligen att kvalitetskraven är dåligt utformade. I vilket fall som helst är det naturligtvis helt oacceptabelt. Men då är det just kvalitetskrav, bättre och noggrannare uppföljning och hårdare sanktioner mot den som bryter mot kraven som är lösningen. Det andra alternativet är att verksamheten faktiskt levererar bra kvalitet men att man har hittat ett sätt att göra det som är smartare och effektivare än den offentliga verksamhet som har utgjort måttstock när prislappen sätts. Det vill säga att det handlar om överprissättning, vilket faktiskt är lika allvarligt. Det betyder ju i så fall att det finns en betydande ineffektivitet i den offentliga verksamhet som man mäter sig mot, och det är ett lika allvarligt slöseri med skattemedel. Frånvaron av konkurrens och alternativ leder obönhörligen till ineffektivitet, dåligt resursutnyttjande och slöseri med skattemedel. Det betyder att skattemedel slösas bort i ett svart hål i stället för att ge högre kvalitet och välfärd åt fler. Om man menar allvar med att skatterna ska användas till det de är avsedda för är det faktiskt lika allvarligt när pengarna används till fel saker i en verksamhet eller försvinner i ett svart hål av ineffektivitet som när de försvinner ut ur en verksamhet. Företagen bidrar till att synliggöra ineffektivitet och brister. Om vi tvingar bort företagen från välfärden kommer vi därför alla att bli lite fattigare. De stora och viktiga vinsterna i välfärden – för oss alla – uppstår när olika aktörer tillåts bidra och när rätt drivkrafter finns för att hitta de nya, smartare och effektivare lösningar som är till gagn för såväl elever, patienter, omsorgstagare och anhöriga som det allmänna och våra gemensamma intressen. En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster Välfärdsdebatten faller ofta offer för vulgärretorik. Alliansen påstås exempelvis tycka att det är viktigare att man får tjäna pengar på mormor än att hon får ha det bra. Vi påstås även vilja värna oseriösa aktörer. Båda dessa påståenden är exempel på vad sa efter att vi lämnat vårt förslag, och från upprepar liknande saker från talarstolen här . Den typen av retorik må vara effektiv, men den är genuint skadlig både för debatten och för det sakliga innehållet. Vi måste komma ur återvändsgränden där allt handlar om att tillåta eller förbjuda vinster. Det är inte ett seriöst sätt att hantera viktiga framtidsfrågor. Från Alliansens sida vill vi inte enbart hemfalla åt att peka finger åt regeringen och säga att vinstutredningen är dålig, vilket vi i och för sig tycker, utan vi har vinnlagt oss om att visa på alternativ. Vi berättar vilka frågor vi menar är viktiga för välfärden framöver och pekar på tänkbara förslag till lösningar – utan att för den skull hävda att vi sitter inne med alla svaren. Därför har vi tagit fram ett konkret, omfattande och detaljerat förslag till vad vi tycker att en välfärdsutredning borde handla om. Det är det förslaget vi har att ta ställning till genom detta betänkande, och jag ska ge några exempel på vad vi faktiskt tar upp i vårt förslag till välfärdsutredning. Vi vill se en generell tillståndsplikt i välfärden, med en tillståndsprövning som omfattar krav på allmän lämplighet och uthållighet samt kunskap och kompetens. Kraven ska ställas likvärdigt på offentliga och privata aktörer, för det är naturligtvis helt orimligt att en person som diskvalificerats från att leda exempelvis ett privat äldreboende ändå kan leda ett kommunalt. Vi vill ha likvärdiga krav. Vi vill se tydligare kvalitetskrav och bättre kvalitetsuppföljning. Det gäller både de faktiska resultatmåtten, som man ibland pratar om som objektiv kvalitet, och – vilket är minst lika viktigt – den upplevda kvaliteten, det vill säga den subjektiva kvaliteten. Kvalitetskraven ska fokusera på vilket resultat som levereras och inte på indirekta mått, som bemanning. Vi vill se mer av ersättningsmodeller som tydligare kopplar den ekonomiska ersättningen till kvalitetsparametrar, alltså det som kallas värdebaserad ersättning där högre kvalitet ger högre ersättning och lägre kvalitet ger lägre ersättning. Vi vill ha tydligare nationellt stöd vid upphandlingar, inte minst som stöd till mindre kommuner. Vi vill att tillgången till verksamhetsrelaterad information, exempelvis genom digitala lösningar, ska förbättras och säkerställas för att underlätta jämförelser och utvärderingar. Vi vill se skarpare sanktionsmöjligheter mot den aktör som inte sköter sig, till exempel varningar, viten och tvångsförvaltning. Här tror vi att till exempel Skolinspektionens sanktionstrappa kan vara en modell som i liknande utformning kan användas brett inom välfärden. Det innebär att man successivt skärper sanktionsnivån om bristerna är allvarligare. För att sammanfatta handlar vårt förslag om generell tillståndsplikt, tydligare krav och uppföljning avseende kvalitet samt skarpare sanktioner vid misskötsel. Hela vår palett med förslag, där jag nu har gett några exempel, kan ställas mot regeringens två huvudförslag: ”Förbjud!” och ”Detaljstyr!” Vilket tror ni är mest ändamålsenligt? Vi vill värna den enskildes rätt till god och välfungerande välfärd, och . Då behöver perspektiv som kvalitet, tillgänglighet, trygghet och valfrihet vara i fokus – men också innovation och klokt resursutnyttjande. Kvalitetskraven ska vara tydliga och tuffa, både i offentlig och privat välfärdsverksamhet. Ingen privat aktör ska kunna tjäna pengar på undermålig välfärd. Ingen offentlig verksamhet ska heller kunna slösa bort skattepengar på att driva ineffektiv välfärd. En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster och , och deras personal och patienter på deras vårdcentraler, ska dock veta följande: Om de bara levererar i enlighet med de tydliga kvalitetskrav som ställs upp får deras vårdcentraler fortsätta att finnas. Från Alliansens sida vill vi sätta kvaliteten i centrum för det fortsatta arbetet med att utveckla välfärden. Det är det en riktig välfärdsutredning borde handla om. Med det yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 115 (S) replik: När jag lyssnar på de olika inläggen i den här debatten noterar jag att det är olika intressen vi företräder. När Socialdemokraterna, håller sina anföranden talar man om brukarna, patienterna och eleverna – om medborgarna. När går upp och håller sitt anförande handlar det om företagen, arbetsgivarna och riskkapitalisterna. Jag noterar att det i regeringens utredningsdirektiv står att utredningen ska föreslå hur offentlig finansiering av privat utförda välfärdstjänster kan utformas så att man säkrar likvärdighet, kvalitet, samhällsekonomisk effektivitet, behovsstyrning och öppenhet. Man har dessutom gett ett brett uppdrag där direktiven innehåller inte mindre än 32 konkreta uppdrag som spänner över en rad olika områden, vilket framgår av betänkandet. Man har dessutom sagt från regeringens sida att man är beredd att komma med nya tilläggsdirektiv om det är så att de borgerliga partierna har andra uppfattningar. Från Alliansens sida säger man dock att det utredningsdirektiv regeringen har lämnat har fel fokus och inte kommer att kunna besvara flertalet av de utmaningar som finns i välfärden. Men det är väl ändå så att det utskottsinitiativ Alliansen nu tar fram inte handlar om att tillföra någonting nytt utan snarare om att begränsa den utredning regeringen har tillsatt. Min fråga till blir naturligtvis varför det är så viktigt med vinst i välfärden. Varför är 25-procentig avkastning – stora vinster på våra sjuka, gamla, barn och ungdomar – okej och kanske till och med bra? Varför är det så att och Alliansen vill hindra vissa frågor att ens utredas? 116 (M) replik: När försöker hävda att den utredning regeringen har tillsatt och vårt förslag på hur en utredning skulle kunna se ut är väldigt lika, bortsett från passusen om vinster, tror jag att är ute på hal is. Vem som helst som lägger de två förslagen bredvid varandra kan nämligen själv läsa, jämföra och se att det är två helt olika förslag. Framför allt är utgångspunkterna helt olika. Det är klart att man kan lägga fram 32, 50 eller ännu fler förslag, men problemet är att ett huvudförslag som går ut på att förbjuda vinst och detaljreglera bemanningen kommer att påverka alla de andra delarna av förslaget. En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster När det gäller frågan om vinster dyker det upp fantasisiffror. Jag ska direkt säga att vi alla vet att det finns enskilda exempel på tillfällen då saker inte har fungerat i privat verksamhet, liksom det finns exempel på tillfällen då det inte har gjort det i offentlig verksamhet. Men om vi pratar om vinster generellt är det inte så att rörelsemarginalen inom vare sig vård- och omsorgssektorn eller skolan är särskilt hög – den var inom vård och omsorg och inom skolan 2013. Inom vård och omsorg omsatte man lite över 100 miljarder , och de som gick med vinst återinvesterade 3,8 miljarder medan vinsten var betydligt lägre än så. Man betalade också in skatt på . Min fråga till är: Varför har ni valt att låta diktera villkoren för den här utredningen, när vi har haft en bred samstämmighet om värdet av alternativ inom välfärden? låter ni ett extremparti på vänsterkanten styra hela debatten, och min fråga är varför. 117 (S) replik: Ja, det är riktigt; det blir ganska uppenbart i de anföranden vi har hört så här långt i debatten att det är olika utgångspunkter. I de tre första anförandena var det brukarnas, patienternas och elevernas – medborgarnas – villkor som var utgångspunkten. När går upp är det riskkapitalisterna, arbetsgivarna och företagen som är det viktiga. Den osäkerhet vi nu hör om från de privata välfärdsaktörer som finns, att de känner sig osäkra för att det finns olika alternativ för vad som ska utredas och på vilket sätt, är det och Alliansen som skapar. har fått en fotboll. I sin iver att visa överstegsfinter snubblar han på den. Hur vore det om han passade bollen? Vi har sagt att vi har tillsatt en utredning som ska titta på villkoren för de privata välfärdsaktörerna. Vi har också sagt att om Alliansen har andra uppfattningar finns det möjlighet att ge tilläggsdirektiv. Då behöver man inte skapa någon osäkerhet. De långsiktiga villkor man efterlyser går att skapa, om man bara vill. Ni säger att vi har hamnat i en återvändsgränd som vi inte kommer ut ur och att det inte är seriöst. Det är inte sant. Välfärden bör väl ändå bygga på en allmännyttig princip där utgångpunkten är det som har framförts i flera anföranden. Det handlar om villkoren för dem ska använda sig av välfärden. Det ska finnas en trygghet och ett omhändertagande. Det som återstår i debatten när vi lägger förslagen till utredningarna vid sidan om varandra är detta: Varför, , är det bra med vinst? Varför är det okej med avkastningskrav på ? Varför vill ni hindra att vissa saker utreds i utredningen? 118 (M) replik: Jag vet inte om lyssnade lite dåligt på mitt huvudanförande då jag tog upp vad som bör vara utgångspunkterna för välfärdsverksamhet och för möjligheten att få driva verksamhet inom välfärden. Det ena är brukarnas behov och preferenser; det andra är krav från det allmänna. Det är utgångspunkterna. Det är inte för företagens skull som välfärden existerar. Jag var tydlig med det. Vi tror dock att företagen har mycket att bidra med. Då måste vi se hur vi låter de förutsättningarna finnas på bästa sätt. En utredning om ett regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet i fråga om välfärdstjänster Våra utgångspunkter är olika, säger , beroende på att vi talar om företag eller om brukare. Det hänger dock ihop. Jag tog i inledningen av mitt anförande upp två konkreta exempel på små verksamheter som driver en respektive åtta vårdcentraler. Självklart drabbas en massa personal och patienter av det som händer nu när man inte kan investera och inte vågar anställa mer personal eller inte kan hitta personal för att det finns en osäkerhet om verksamheten kommer att finnas kvar. Kom inte här och påstå att det är Alliansen som skapar den osäkerheten! Den fanns där långt innan vi lade fram vårt förslag på hur detta skulle kunna lösas. Snarare är det så att efter att vi presenterade vårt förslag har många i välfärdsbranscherna instämt i våra förslag och sagt: Detta är rimliga krav. Vi kan ställa oss bakom detta. Vi är beredda att acceptera att man ställer tuffa krav på tillstånd för att få driva verksamhet här. Vi tycker att det är rimligt att man ställer krav på kvalitet.