prot · H20987 · 2015-04-16 00:00:00 — I stort sett alla som jobbar heltid inom handeln kommer inte upp i 80 procents a-kassa vid arbetslöshet. Det är ett låglöneyrke. Jobbar du som undersköterska eller busschaufför kommer du inte upp i . Det är dessa yrkeskategorier som vi nu diskuterar. Vi pratar inte om de högavlönade. Du behöver inte vara högavlönad för att inte få i a-kassa. Det är så det ser ut. Det är bara de högavlönade som får 80 procents a-kassa, därför att de har råd och det finansiella utrymmet att lösa en privat försäkring via sin fackförening. Den orättvisan vill vi jämna ut. När det gäller utanförskapsområden vill ni utsätta arbetslösa ungdomar och arbetslösa människor som kommer från andra länder som inte kommer in på svensk arbetsmarknad för ytterligare konkurrens om de få arbetstillfällen som finns i där det inte krävs specialkompetens och hög utbildning. Ni vill fortsätta med massinvandringspolitiken, och det är den absolut största anledningen till att människor från andra länder inte kommer ut ur utanförskapet. Genom att inte fortsätta med den politiken skapar vi ett ekonomiskt utrymme för att ta bort den allmänna löneavgiften i företag med upp till nio anställda. Det ger betydligt mer pengar för företagen än er ungdomsrabatt. Det skapar utrymme för ytterligare en heltidsanställd för de företag som har upp till nio anställda. Det är så man skapar möjligheter för jobb, utveckling och nyföretagande, inte genom att bränna pengar på saker som inte leder till någon utveckling, som bara får samhället att stagnera. Framför allt får de som redan befinner sig i utanförskap inte någon som helst möjlighet att ta sig därifrån. Det är vad ni gör. Era satsningar på asylpolitiken skapar just detta utanförskap. 28 (C): Vi lever i en föränderlig värld. Vissa vill också hävda att den förändras snabbare än vad den någonsin har gjort. Med globalisering, digitalisering och automatisering ställs både samhället och vi politiker inför nya utmaningar som jag är helt säker på att vi kan klara av att lösa. Men då måste vi också ha en mer modern arbetsmarknadspolitik. Arbetsmarknaden ser annorlunda ut jämfört med vad den gjorde tidigare. Vi ser en alltmer tilltagande problematik med insider och outsider på arbetsmarknaden. De befintliga systemen – men också regeringens politik – är en bidragande orsak till att arbetsmarknaden tudelas. Trösklarna för att komma in på arbetsmarknaden är höga . De måste sänkas så att fler människor kommer in och så att det blir lättare att byta arbete. Många människor vill byta arbete, och många gör det mitt i livet på ett helt annat sätt än vad de gjorde tidigare. En undersökning som tog fram och som presenterades visade att var fjärde person vantrivs på sin arbetsplats. låser dagens arbetsrätt i in människor genom de så kallade turordningsreglerna där det gäller sist in först ut. Människor som vill testa ett nytt arbete eller byta arbetsplats hamnar sist på turordningslistan. Om det företag som man har bytt till behöver säga upp personal hamnar man sist på turordningslistan, och därmed sägs man upp först. Detta är ett problem . Några av de stora utmaningarna är tudelningen, den låga rörligheten på arbetsmarknaden och de höga trösklarna. Vi i vill se en arbetsmarknad som är mer flexibel och modern och som är anpassad efter hur samhället faktiskt ser ut . Därför vill vi att det ska vara en allmän arbetslöshetsförsäkring med hög ersättning i början och en lite snabbare avtrappning. Vi vill ha mer flexibla turordningsregler eller arbetsrätt med fler stödjande insatser. Vi vill också ha en jobbfixarpeng för att arbetsmarknaden ska fungera på ett bättre sätt och för att det ska bli en bättre matchning. Vårt fokus ligger på omställningen. Trygghet på arbetsmarknaden är vetskapen om att om man blir arbetslös ska det finnas ett annat jobb att få, och då kommer man tillbaka snabbt på arbetsmarknaden. Det finns ett problem med en ökad långtidsarbetslöshet. har fyra av fem nya jobb skapats i små, växande företag. Det är de som har varit jobbmotor i den svenska ekonomin. För att fler människor ska få chans att komma in på arbetsmarknaden är det den absoluta kärnan i politiken. Vi måste skapa förutsättningar för de svenska småföretagen att växa och utvecklas genom att göra det billigare och enklare att anställa. Då kan människor gå från ett utanförskap till ett innanförskap. Det är inte vi politiker som skapar jobben. Vi kan skapa förutsättningarna, men jobben skapas av de små och växande företagen. Det förslag som lades på bord i går från regeringen med den höjda a-kassan och arbetslöshetsförsäkringen, och som utskottet i det här betänkandet stöder, är en politik som vi inte ställer oss bakom. Förslaget innebär en ensidig höjning av ersättningsnivåerna. pekade i går på att detta skulle öka arbetslösheten. Vi vill se en annan politik med en flexibel arbetsmarknad. Ett annat problem med det förslag som regeringen presenterade i går och som vi diskuterar är att den höjda a-kassan och arbetslöshetsförsäkringen finansieras med högre skatt på jobb och företagande i hela landet, vilket kommer att leda till en ökad arbetslöshet med fler människor som hamnar i utanförskap. Det är fel väg att gå. För att klara de utmaningar som vi står inför med globaliseringen, automatiseringen och digitaliseringen behövs det en modern, flexibel och trygg arbetsmarknad. Arbetslöshetsförsäkringen måste sättas in i ett sammanhang när vi diskuterar arbetsmarknadspolitiken. Vi kan inte ensidigt prata om a-kassa och arbetslöshetsförsäkring utan att diskutera övriga delar, alltså flexibiliteten och möjligheten att på ett enkelt sätt byta arbete mitt i livet. Det är helt avgörande för att vi ska få fler människor i arbete och för att fler människor ska känna sig trygga. Det är också anledningen till vårt ställningstagande, och med dessa ord vill jag yrka bifall till vår reservation 4. I övrigt ställer vi oss bakom utskottets förslag i betänkandet. 29 (V): Vi behandlar motioner från den allmänna motionstiden rörande a-kassan. Årets betänkande skiljer sig lite grann från de senaste årens genom att det framför allt är färre motioner. Det beror på två saker. Dels berörs flera frågor av Parlamentariska socialförsäkringsutredningen, vars förslag väntar på vidarebehandling, dels har de partier som var i regeringsställning och metodiskt försämrade arbetslöshetsförsäkringen inte motionerat om vidare ändringar. Däremot har vi, som lovat att återupprätta en värdig försäkring, redan börjat det arbetet genom förslag i budgetpropositionen. A-kassan, arbetslöshetsförsäkringen, är ett av de system som betyder allra mest för ett anständigt och dynamiskt arbetsliv. Det är ett system som , eller under får vi tyvärr säga, aktivt har urholkats och misskötts av högerpartierna. Försämringarna i a-kassan var ett paradnummer i regeringen så kallade jobbpolitik. Arbetslösheten skulle pressas tillbaka genom att livet gjordes svårare för den som var eller blev arbetslös. Vi var många som visste hur det skulle gå. Vi är ännu fler som ser hur det har gått. Hade man velat betygsätta den utsparkade regeringens politik med samma iver som den själv önskade betygsätta allt yngre barn skulle det ha blivit idel toppbetyg när det kom till att försämra inkomsttryggheten för de arbetslösa, försvåra inträdet till försäkringen och försvaga solidariteten, men givetvis underkänt i arbetslöshetsbekämpning och i byggandet av en starkare och rymligare arbetsmarknad. Det är upplysande, om än ganska plågsamt, att gå tillbaka och se hur försämringarna motiverades till exempel i den hoppfullt betitlade propositionen En arbetslöshetsförsäkring för arbete, framlagd . Där finns de närmast monomana referenserna till att, som det heter, stärka arbetslinjen. Där kan man också finna skrivningar som: ”En stor del av den kritik mot förslagen som framkommit består i bl.a. att beredningstiden varit för kort och att konsekvenserna av förslagen inte utretts tillräckligt. Regeringen har viss förståelse för denna kritik men menar att förslagen i sina huvuddrag varit kända men också att det brådskar att få folk ur en långvarig arbetslöshet.” Så ironiskt då att det efter all denna ekonomiska bestraffning av de arbetslösa är just långtidsarbetslösheten som ökat mest. Högerns angrepp på arbetslöshetsförsäkringen har byggt på enkla teorier. Om arbetslösheten fungerar som i den ortodoxa läsningen av nationalekonomins heliga skrifter – vi hörde en representant som närmast lät som sista dagars heliga i det avseendet – alltså som ett individuellt val mellan arbete och fritid, ja, då gäller det att göra denna fritid mer smärtsam för den arbetslöse. Det är det som eufemistiskt beskrivs som drivkrafter för arbete. Problemet är att det inte är så i verkligheten. Arbetslösheten är ett samhälleligt fenomen. Avgörande är den samlade efterfrågan på arbetskraft, och förutsättningarna på den lokala arbetsmarknaden spelar roll. Individens kontaktnät och sociala position spelar roll. Matchningen mellan de arbetslösas utbildningsprofil och växlande kompetenskrav i arbetslivet spelar roll. Inget av det förändras av en lägre a-kassa eller en a-kassa som det är svårare att kvalificera sig till. Men det finns andra saker som förändras ordentligt om man försämrar a-kassan. Förtroendet för denna viktiga samhälleliga försäkring eroderar. Det är facit för alliansregeringen. Vi kan inte heller säga att representanterna för dessa partier ska förlåtas för att de inte visste vad de gjorde. Att få ut människor från ett välfungerande rättighetsbaserat försäkringssystem och ut i otrygghet har varit en fullständigt medveten strategi, även om man naturligtvis oftast har argumenterat med glättigare pr-ord. Minns vad dåvarande statsministern sa om folk som förlorar a-kassan: ”Det som händer är att människor hittar andra grunder för sin försörjning.” Och sedan preciserade han: ”Man får stöd och hjälp av sina föräldrar, sin partner eller på annat sätt.” Med andra ord: tillbaka till ökat beroende, ut i kommunalt försörjningsstöd vars förutsättning är att man redan är fattiggjord! Eller så är det helt enkelt tack och hej, hanka dig fram utan att vara en del av det samhälle där vi har system för att hjälpa varandra vid till exempel arbetslöshet. Det här är inte en historisk exposé, även om jag skulle önska att det var det. Det är bara att gå till dagens betänkande. Trots att samtliga högerpartier i Parlamentariska socialförsäkringsutredningen ställt sig bakom att det i princip vore bra om av de arbetslösa kunde få av tidigare inkomst vid arbetslöshet kan man läsa följande i en reservation från och : ”En alltför generös försäkring kan … göra att de ekonomiska drivkrafterna att bryta arbetslösheten blir för svaga.” Sedan följer man upp med denna klockartro när man skriver följande om aviserade, och även presenterade, förslag till bättre a-kassa: ”Det kommer att leda till färre arbetstillfällen och ett ökat utanförskap. Med över 400 000 arbetslösa i är detta fel väg att gå.” Här blottas en världsbild. Vi befinner oss i ett läge när a-kassan för de allra flesta inte längre fungerar som inkomstförsäkring. I hela den industrialiserade världen har nivån i a-kassan sjunkit mest i . Det är av dem som tidigare jobbade heltid som får ut av tidigare lön. blir det fler när taket, som inte har höjts , höjs så att alla med en månadsinkomst på upp till 25 000 blir försäkrade till . Att taket därefter blir per dag i stället för som är också en mycket viktigt förbättring för många människor. Men för och är det alltså alltför generöst att täckas av en anständig försäkring, alltför generöst att kunna planera bättre för en redan tung omställning vid arbetslöshet. För den som får grundbeloppet i försäkringen innebär regeringens och budgetförslag en höjning per dag. Här sitter representanter för partier som tycker att det är alltför generöst. Se gärna de arbetslösa i ögonen och säg till dem att de skulle kämpa för ett jobb med sina maximala före skatt. Men med 8 030 före skatt blir det stopp och belägg. Då lägger de sig på soffan och lever i sus och dus i stället. Så föraktfull, så faktafientlig, så fattig på empati är högerpolitiken och försvaret för den! Och så långt från verkligheten är de partiernas representanter att de inte ens har vett att skämmas! Det är min och bestämda uppfattning att höjningarna som presenterades i budgeten i går bör följas upp med ytterligare förbättringar, allra helst också med en indexering. Det får vi återkomma till i andra sammanhang. Det som kommer att vara det kanske mest angelägna är att förbättra inträdesvillkoren i försäkringen. Det är något som drivit länge och som vi också har utvecklat i den reservation som vi har till Parlamentariska socialförsäkringsutredningen. I dagens betänkande välkomnar utskottet att regeringen i budgetpropositionen aviserar att försäkringen ska ses över för att underlätta för fler att kvalificera sig till den. Det är bra. Vi räknar med att det kommer att ske och har därför ingen reservation på den punkten i just det nu aktuella betänkandet. På en punkt har vi en reservation. Det handlar om villkoren för deltidsarbetslösa, det som brukar kallas deltidsstämpling. Den tidigare regeringen drev 2008 igenom en begränsning av möjligheten att deltidsstämpla. Tanken var att det skulle stimulera fler att arbeta heltid. Resultatet har för många i praktiken blivit att de fått lämna sitt deltidsarbete och i stället ägna sig åt att vara heltidsarbetslösa. beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att se över reglerna eftersom de ställde människorna inför en orimlig valsituation efter 75 dagars deltidsarbetslöshet. Frågan hamnade i Parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Där har man föreslagit en ny regel som medger med deltidsarbete inom varje ersättningsperiod. Det vore förstås en förbättring jämfört med dagens situation. Jag vill påpeka att grundproblemet ändå kvarstår. Inom kvinnodominerade branscher med låg lön är det vanligt att arbetsgivare organiserar arbetet utifrån deltidstjänster och timvikariat. På en sådan arbetsmarknad får deltidsbegränsningen stora följder för personer som redan befinner sig i en utsatt position. Nej, det är inte en idealisk lösning att a-kassan delvis täcker upp för arbetsgivares ovilja att inrätta fasta heltidstjänster. Det är rätten till heltid som behöver stärkas för att minska risken för deltidsarbetslöshet. Där har vi förslag, men så länge situationen ser ut som den gör bör deltidsarbetslösa ha samma rätt som heltidsarbetslösa att få ersättning från försäkringen från den tid de kan men inte får arbeta. Därför skulle man behöva se särskilt på den frågan, vilket vi skriver i motivreservation nr 1, som jag yrkar bifall till. är i skriande behov av en ekonomisk politik för fler i arbete och en arbetsmarknadspolitik som leder till att fler blir i stånd att ta de lediga jobb som finns, alltså en mödosam resa bort från det borgerliga misslyckandet. Den vårbudget som lades fram för i går inleder en sådan resa. Lika akut är behovet av att återupprätta arbetslöshetsförsäkringen för att minska fattigdomsrisken, förbättra matchningen och öka omställningsförmågan på arbetsmarknaden. Också i det avseendet tas i och med vårändringsbudgeten betydande steg. Det som blir uppenbart när man hör reaktionerna från högern på att detta sker är att den verklighetsfrånvända synen på arbetsmarknaden och föraktet för människor som hamnat i en svår situation fortfarande frodas där. Att denna syn inte ensidigt får diktera regeringens förslag runt a-kassan är något som de allra flesta svenskar tjänar på. Men vägen till en väl fungerande arbetslöshetsförsäkring är fortfarande lång, och det kommer att finnas all anledning att återkomma till de här frågorna. (forts. § 8) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. Vi kommer att övergå till dagens frågestund. Jag vill därmed hälsa statsråden hjärtligt välkomna. Frågor besvaras av utbildningsminister , försvarsminister , statsrådet , kultur- och demokratiminister och statsrådet . En fråga ska vara av övergripande allmänpolitiskt slag eller avse ett ämne som faller inom statsrådens ansvarsområde och rör dennes tjänsteutövning. Utbildningsminister besvarar såväl allmänpolitiska frågor som frågor inom sitt eget ansvarsområde. 31 (M): Jag vill rikta min fråga till utbildningsminister . Alliansregeringen införde en rad reformer för att satsa på de svenska lärarna. Historiska fortbildningsinsatser var några exempel på detta, men karriärtjänstreformen är en annan. Jag vill fråga utbildningsministern hur han tänker när han ena dagen talar om vikten av att höja lärarnas status och bestämmer sig för att trappa av den karriärvägsreform som har betytt så mycket för lärarna, eleverna och skolan. 32 Utbildningsminister (MP): Tack, , för frågan! Om vi verkligen ska göra läraryrket attraktivt måste vi jobba med många saker. Vi måste se till att lärarna har mer tid för sitt jobb och minska administrationen. Vi måste se till att lärare får möjlighet till kreativitet i sitt yrke och har mer makt över sitt yrke, och vi måste göra insatser för att höja lärarlönerna. Där är karriärtjänsterna bra, och vi är överens om en fortsatt utbyggnad av karriärtjänstsystemet upp till motsvarande 17 000 förstelärare. Det är ungefär en per lärarlag. Men det räcker inte. Staten måste också vara med och ta statligt medansvar för att parterna ska kunna höja lärarlönerna. Det är vi beredda att anslå 3 miljarder till på årsbasis . Just nu sitter min kollega i samtal med parterna om hur det ska kunna genomföras. 33 (M): Tack så mycket för svaret, utbildningsministern! Vi konstaterar att när tittar på är vi ett land som sticker ut, där vi inte använder de främsta lärarresurserna där vi har de största utmaningarna. I karriärtjänstreformen, på det sätt alliansregeringen utformade den, satsades extra på utanförskapsområdena just därför att vi ska göra de satsningarna där de får bäst nytta. På det viset väljer regeringen att inte satsa pengarna där de behövs allra mest. Förutom regeringens aviserade löneökningar till lärarna är frågan: På vilka andra sätt vill regeringen öppna för fler och bättre karriärvägar för lärare? påpekar nämligen behovet av just detta. 34 Utbildningsminister (MP): Om vi ska hålla oss till budgeten som lämnades i går och hur den skiljer sig från den borgerliga budget som röstades igenom med kan vi se en skillnad när det gäller lönesatsningarna. Vi är överens om att bygga ut till 17 000 karriärlärare. Ni vill utöver det att av lärarkåren ska kunna bli karriärlärare. Det motsvarar en samhällskostnad på drygt 400 miljoner när det är fullt utbyggt. Mot detta ställer vi 3 miljarder som ska kunna gå till hela lärarkåren. Vi sitter i samtal med parterna om hur de ska kunna användas för att höja lärarlönerna bredare än karriärtjänstreformen. När det handlar om att satsa i just de områden där skolorna har de tuffaste utmaningarna behövs det, precis som säger, särskilda satsningar. Er satsning där var på 26 miljoner till ytterligare några karriärtjänster. Vi gör en satsning på ungefär 125 miljoner inom Samverkan för bästa skola för just insatser för rekrytering, inklusive lönesatsningar, i dessa områden. 35 (SD): Jag ställer min fråga till utbildningsminister . Vissa skolor runt om i visar fantastiska resultat. Men tyvärr domineras bilden av dem som inte lyckats. ser man tyvärr resultatet av flumskolan. Skolan faller som en fura i PISA-rapporter. 5–av lärarkollegiet utsätts för fysiskt våld, enligt , men mörkertalet är tyvärr stort. av lärarna upplever andra kränkningar. Drogförsäljning sker helt öppet i vissa skolor. Det förekommer våldtäkter på skoltoaletter, rektorer som knivskärs och skolelever som stängs av. Vi kan läsa om det i medierna. Jag tror att utbildningsministern och är helt överens om att detta inte är en arbetsmiljö som vare sig främjar undervisning eller är en lämplig arbetsmiljö för lärare eller elever. Jag ser nu att tiden flyger i väg, så jag ställer min fråga: Är det kanske dags att öka antalet jourskolor, som föreslår? 36 Utbildningsminister (MP): Det är ett stort skolproblem att elever och lärare möter våld, kränkningar och bristande arbetsmiljö och att elever drabbas av mobbning på svenska skolor. Det handlar såklart inte om alla elever. Vi har fortfarande siffror som internationellt sett står sig bra när det gäller hur många elever som trivs i skolan och hur många lärare som får möjlighet att göra ett bra jobb. Men det gör det inte bättre för dem som drabbas. Därför måste vi göra satsningar på att arbetsmiljön i skolan ska bli bättre. En av de viktigaste sakerna vi kan göra är att bygga upp Elevhälsan. På skolor som funkar, funkar ofta Elevhälsan som motorn i arbetet mot kränkningar och mobbning och för en bra arbetsmiljö. Därför är vi beredda att avsätta 200 statliga miljoner för att bygga upp Elevhälsan bättre, framför allt på de skolor där den inte fungerar bra. 37 (SD): hade en stor utbildningskonferens där det samtalades om skolornas alla problem och problemens lösningar. Hur vi än vände och vred på problemen landade vi i samma lösning: Ordning och reda i skolan är en grundförutsättning för att övrig verksamhet ska kunna bedrivas. De rödgröna verkar inte alltid ha förstått allvaret i detta utan kommer ibland med plåsteråtgärder. Elever som är en fara för personal och andra elever ska enligt med omedelbar verkan stängas av från verksamheten. Där kommer jourskolorna in, bland annat. Vad säger utbildningsministern till de lärare och elever som tvingas gå i en skola där kanske våld och droger är vardagsmat, där elever och lärare inte vet om de kommer hem oskadda och där lärare säger upp sig i strömhopp för att de inte vill bli hotade eller slagna på sitt arbete? Vilka åtgärder har utbildningsministern för detta, och skulle utbildningsministern vilja gå till en sådan arbetsplats ? 38 Utbildningsminister (MP): Nej, det skulle jag inte vilja. Jag tycker inte att någon lärare eller elev ska behöva gå till sin arbetsplats och vara orolig. Alla skolor ska ha en bra arbetsmiljö för alla elever och lärare. Så är det verkligen inte . Vi fick en rapport från som handlade om hur vuxenvärlden har bemött kränkningar som barn har varit med om och vad man har gjort då. Det är ytterligare ett exempel på när skolan inte förmår att bygga upp en trygg arbetsmiljö. Det finns ett antal saker som man behöver göra. Jag nämnde Elevhälsan i mitt senaste svar. Den rätt att stänga av elever som nämner finns i skollagen och går att arbeta med. Jag tror också att vi måste koppla detta något till kunskaper. Om man inte tidigt som elev får med sig grunderna för att senare kunna tillgodogöra sig ämnen är det lätt att tappa självkänslan och självförtroendet och att inte hänga med när man går till skolan. Det lägger grunden för en destruktiv arbetsmiljö och för destruktivt beteende. Därför är också kunskapsinsatserna, framför allt i de tidiga åren, jätteviktiga för arbetsmiljön i skolan. 39 (C): Jag har också en fråga till utbildningsminister . I valrörelsen fick vi höra att det skulle ta att bryta skolresultaten. Det enda som har brutits nu när det har gått av regeringsinnehav är en lång rad miljöpartistiska vallöften. Ett av dem ligger mig varmt om hjärtat, nämligen campus i . I valrörelsen fick vi höra av att var garanten för akademisk verksamhet i . Om kom till makten skulle man också satsa på högre utbildning och forskning i . fick jag svar på en interpellation på det här temat. Högskoleministern var tydlig med att man inte lyfter ett finger. Inte en enda pågående process på syftar till att infria detta vallöfte. Min fråga är därför: Varför ser utbildningsministern så lättvindigt på tydliga vallöften? 40 Utbildningsminister (MP): Jag är jätteglad för frågan. Jag är verkligen jätteglad för att har vaknat. Det behövs partier i som står upp för att det ska finnas jobb och utbildning i hela landet. Under alliansåren var det trots allt så att 100 av 1 000 biblioteksfilialer och 300 av 1 800 landsbygdsskolor lades ned.