prot · H20959 · 2015-02-12 00:00:00 — Vi gav nya direktiv till om att se hur man kan stärka brottsoffren i de sammanhangen genom att gå in med målsägandebiträden tidigt, så att det blir ett bra och professionellt stöd. Skadeståndsfrågan var uppe i går i samband med en uppvaktning vi hade. Då sa jag till dem som besökte mig att jag gärna vill titta närmare på den. Det finns en del motstående intressen i den, men jag återkommer gärna till när vi har sett närmare på frågan. Den är öppen för oss. 91 (C): Jag tackar för svaret. I betalas ersättningarna till brottsoffren direkt efter lagakraftvunnen dom. Staten tar ansvar för att skadestånd betalas ut, och staten tar risken att gärningsmannen kanske inte har de medel som erfordras. Staten följer också upp den eventuella hanteringen med . Vore det inte en god idé att tillsätta en utredning med målet att se hur ett system kan skapas även i där brottsoffret får sina tillerkända skadestånd och ersättningar genom statens försorg, direkt efter lagakraftvunnen dom? 92 Justitie- och migrationsminister (S): Jag vill, som sagt, gärna titta närmare på det. Den norska modellen är en av de intressanta modeller som finns. Men vi ska vara medvetna om att det förmodligen i slutändan kommer att innebära ökade kostnader för staten. Det måste man väga in. Vi är öppna när det gäller den frågan. Brottsofferfrågorna kommer att vara viktiga för oss . 93 (S): Min fråga riktas till energiminister och gäller det som kallas för den framtida effektreserven. Elmarknaden står inför stora utmaningar. Målen för klimat och förnybar energi, den snabba ökningen av vindkraft, möjligheterna till egenproduktion av el och utvecklingen av smarta hem är några exempel på det. Regeringen har aviserat att man kommer att bjuda in till blocköverskridande samtal i en särskild . Frågan om elförsörjning kommer att vara av central betydelse för att möta behoven . bjöd, vad jag förstår, energiministern in aktörerna på elmarknaden för att diskutera framtiden för den svenska effektreserven. Enligt tidigare beslut ska den avvecklas till 2020. Min fråga till energiministern är vilka slutsatser han drar vad gäller den svenska effektsituationen. 94 Statsrådet (S): Tack för frågan! Vi har en god elförsörjning i . Vi har dessutom en rätt god situation när det gäller effekten i vårt system. Vi är dock fullt medvetna om att det kan förändras ganska snabbt. Det beror på att många av de kärnkraftverk som utgör en viktig del av vår elförsörjning byggdes och kan därför behöva tas ur drift . Många av kärnkraftverken är lokaliserade till . Långsiktigt måste vi naturligtvis ha ett mer robust ramverk. Jag ser framför mig att ska ta sig an frågan om effekt, som är en viktig del. Vi måste också bestämma oss för hur vi ska göra med det riksdagsbeslut som togs 2010. För mig handlar det om att vara praktisk. Klarar marknaden att lösa det till 2020 eller behöver vi förlänga tiden? Där har vi inte landat . 95 (S): Tack för svaret, energiministern! Det känns bra med en konstruktiv och transparent inställning i denna fråga som ju orsakar mycket diskussion. Det är glädjande att frågan kommer att vara föremål för arbete. Jag ser fram emot det arbete som energiministern initierat. 96 Statsrådet (S): Vi har haft ett seminarium och försökt gå igenom detta. Det fanns naturligtvis många olika synpunkter. ska vi försöka ta del av dem och göra en analys. Jag kommer att bjuda in de fyra borgerliga partierna till samtal för att se om det beslut som togs 2010 håller. Om vi gör en gemensam bedömning att det håller behöver vi kanske inte göra så många förändringar. Skulle vi göra bedömningen att det behöver förlängas återkommer vi naturligtvis med förslag till riksdag. Min ambition är att hitta en praktisk lösning, att inte låta prestige eller ideologi ta över den praktiska frågan. 97 (FP): Jag har en fråga till statsrådet om Arbetsförmedlingen. För omkring sedan debatterade vi översynen av Arbetsförmedlingen. När ärendet var uppe för drygt en månad sedan sa statsrådet och Socialdemokraterna att det är överflödigt, att det inte behövs någon översyn av Arbetsförmedlingen, att man vet vad man vill göra. framkom tydligt i kammardebatten att det var direktiven som regeringspartierna inte gillade. aviserade man att man kanske ville ändra lite i direktiven men ändå göra den nödvändiga reformeringen av Arbetsförmedlingen, men i stället landade man i beskedet, som gavs i kammaren, att det inte ska göras någon översyn av Arbetsförmedlingen. Hur kommer det sig att man gjorde den bedömningen? 98 Arbetsmarknadsminister (S): Den tidigare regeringen tillsatte en utredning av Arbetsförmedlingen med ganska detaljerade och nästan lite småaktiga direktiv. Den nuvarande regeringen och jag övervägde om vi skulle ändra i direktiven eftersom det finns behov av att göra en extern genomlysning av Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingen är en myndighet som har stora problem och mycket stora utmaningar, och därför krävs en extern genomlysning av verksamheten. Det stämmer som säger att regeringen övervägde att ge ändrade direktiv till den pågående utredningen. Det som därefter hände var att beslutade att dra ned resurserna till med 200 miljoner. Det en regering då måste göra är att börja skära i kostnaderna och ändra sin planering. Det som snabbast går att göra förändringar i är utredningar. Då får man prioritera på ett annat sätt, och i det läget prioriterade regeringen bort den utredningen. 99 (FP): Tack, statsrådet, för svaret! Jag misstänker att orsaken är en annan, nämligen att stödpartiet ogillade synen på bemanningsföretag och alternativa aktörer under Arbetsförmedlingen. I så fall hade det kanske varit lämpligt att ta bort just det direktivet och fortsätta det viktiga arbetet. Arbetsförmedlingen är en mycket ineffektiv verksamhet. Den har mycket resurser i form av anslag både för arbetsmarknadspolitiska åtgärder och för integrationspolitiska åtgärder som aldrig används. Huvudproblemet för Arbetsförmedlingen är inte pengar. under frågestunden sa statsrådet att hon ska beakta kammarens beslut. Jag vill ha ett tydligare besked. ska vi rösta för en översyn av Arbetsförmedlingen. Kommer statsrådet, ja eller nej, att låta genomföra den externa utredningen? 100 Arbetsmarknadsminister (S): styrde den tidigare regeringen över Arbetsförmedlingen och arbetsmarknadspolitiken. Jag vill säga att det sätt som man styrde arbetsmarknadspolitiken på gav den direkta effekten att det ledde till ineffektivitet i Arbetsförmedlingens sätt att arbeta. Det var en klåfingrig detaljstyrning av arbetsmarknadspolitiken som gjorde att myndigheten år , trots skyhög arbetslöshet, ville skicka tillbaka pengar till regeringen. Det krävs inte en utredning för att ändra på det så att vi får en mer effektiv användning av resurserna för arbetsmarknadspolitiken. Med detta sagt ser jag ändå behov av extern genomlysning av verksamheten inom Arbetsförmedlingen. Det kommer regeringen att återkomma till. säger att pengar inte är problemet för Arbetsförmedlingen. Nej, men pengar krävs i för att kunna tillsätta utredningar. Den sittande regeringen fick med mycket kort varsel ändra planeringen och skära bort . Det är i utredningar det snabbast går att göra ändringar av utgifterna, och det gjorde regeringen. Skatteflykt via hemliga bankkonton 101 (V): Tack för möjligheten att ställa frågan! Återigen har en skandal briserat där de allra rikaste för att undkomma skatt gömt undan pengar på hemliga bankkonton. Jag talar om banken . Vi har fått höra hur banken genom hemliga nummerkonton hjälper de rikaste kunderna att undkomma beskattning. Sammanlagt handlar det om konton med . Flera av kontona tillhör förmögna svenskar. Senast avslöjades en koppling till JAS-affären med . Skattefifflet slår hårt mot fattiga länders ekonomier, som plundras, men också mot den svenska välfärdsstaten, som mer än väl behöver dessa resurser. Frågorna hopar sig. Hur mycket pengar har svenska staten gått miste om? Hur många och vilka svenskar är inblandade? Jag har tre frågor till vice statsminister . Hur tänker den agera gentemot och de svenskar som flytt undan skatt med hjälp av ? Hur tänker agera med anledning av det nya avslöjandet om mutorna i JAS-affären? Kan vi vara säkra på att AP-fonderna inte har investerat i ? 102 Klimat- och miljöminister (MP): får upprepa den tredje frågan, för jag hörde den inte på grund av mikrofonljudet. Men det var ju gott om frågor . Precis som alla andra är vi upprörda – jag tror att finansministern är den som är mest upprörd – över de uppgifter som kommer. Det är naturligtvis helt oacceptabelt med smitningar från skatteunderlag varhelst det sker i världen. Det är ändå en positiv trend i den globala utvecklingen när det gäller arbetet mot skattefiffel, som vi har kommit mycket långt med när det gäller ytterligare informationsavtal mellan olika länder. Det var även så när det gäller de schweiziska bankerna, att de har kommit ett steg. Med den här utredningen och andra fakta är det helt uppenbart att det finns fler steg att ta där. Det är steg som den ser som viktiga i fråga om att driva ett mycket aktivt globalt arbete för att minska möjligheterna att hålla undan skattemiljarder, oavsett om det är från den svenska statskassan eller från fattiga länder. 103 (V): Jag vill konkretisera frågan. Jag förstår att den är olycklig över situationen, men jag ser inte tillräckligt med aktivitet i frågan. Skatteinformationsavtalen som har kommit fram är mycket bra, men det är helt otillräckligt. Man måste agera med krafttag mot länder som och som tillåter detta att fortgå. Jag har två andra frågor, som jag hoppas att du hinner beröra. Den ena frågan är: Hur ska vi agera med det avslöjande som kom om JAS och att JAS-affären och de eventuella mutskandalerna är inblandade i samband med ? Avser att vidta några åtgärder i den frågan? Den sista frågan är om det kan vara så att AP-fonderna har medel investerade i och i så fall hur regeringen avser att se till att detta avstyrs. 104 Klimat- och miljöminister (MP): Jag ska försöka vara så konkret som jag kan. Naturligtvis är detta frågor som finansministern skulle kunna svara på och som hon kommer att återkomma till när det gäller de exakta handlingsvägarna. Om det kommer nya uppgifter när det gäller mutmisstankarna i samband med JAS-affären är det någonting som de svenska åklagarmyndigheterna får titta vidare på, precis som de har varit inne i utredningen vid tidigare tillfällen. Det är någonting som jag förutsätter att de gör – det är deras uppgift. Det är konkreta, enskilda ärenden, som regeringen inte ska eller kan lägga sig i. Däremot kan vi för framtiden se att det finns uppenbara problem i den typ av affärsupplägg som gjordes med JAS-affären i . Det kan man också dra lärdomar av. Detta noterar jag. I den andra delen, vad de svenska AP-fonderna kan påverka när det gäller skandalen med , är jag glad att AP-fonderna har börjat ta ett alltmer aktivt ansvar för sina placeringar och sitt ägande. Vi får ha en löpande dialog, om de vill ha en dialog med regeringen för att rådgöra om hur de ska agera vidare. 105 TREDJE VICE TALMANNEN: Detta var dagens sista fråga. Jag vill tacka deltagande statsråd och ledamöter. § 9 (forts. från § 7) Vissa kulturfrågor (forts. KrU2) 106 (M): När vi diskuterar kulturutskottets betänkande 2 kan vi konstatera att det glädjande nog finns en betydande samsyn mellan Alliansens fyra partier och regeringen. Det är positivt. Regeringens samarbetspartner har förvånande nog lämnat in inte mindre än fem reservationer. Alliansregeringen tillförde under sina vid makten 916 miljoner extra till kulturen. Detta är i ett internationellt perspektiv helt unikt, och det finns all anledning för oss att påminna oss detta faktum. Om ledamöter i kulturutskottet skulle göra en resa i och träffa sina kolleger i motsvarande utskott i olika parlament skulle vi se en helt annan bild. Den svåra ekonomiska krisen har drabbat kulturen runt om i med full kraft. Kulturmomsen har i vissa fall flerdubblats, och stödet till kulturen har dragits ned. Kulturen har setts som en godispåse – full eller nästan full i goda tider och tom i dåliga tider. Det är synd. Vi såg samma mönster i kris. Alliansregeringen lyckades värna kulturen genom av kris. Detta har lagt en mycket god grund för åren som ligger framför oss. Det gäller för regeringen att inte slarva bort denna möjlighet. Mer om detta ska sägas i senare debatter i kammaren när vi ska diskutera kommande betänkanden. Att Alliansens kulturpolitik har burit frukt kan man läsa i flera av motionssvaren. Jag skulle vilja lyfta fram några exempel på detta. Det första är konstnärsallianserna. I ett yttrande konstateras att dessa anställningsformer på ett avgörande sätt har ökat den sociala och ekonomiska tryggheten för dem som har anställts. Vidare lyfts , alltså medverkans- och utställningsersättningen, fram som en förebild. Det är intressant att de brister som fortfarande finns kvar handlar om att allianserna och MU-avtalen inte omfattar alla konstnärer. Kring detta vill jag säga följande: Politik är inte att lova allt till alla. Politik är i stället att man ska kunna finansiera varje storstilad politisk ambition och mål i sin budget. Det är glädjande att alliansregeringens reformer har fungerat, och ser gärna att dessa byggs ut när ekonomin så tillåter. Men vägen dit går inte, som regeringen föreslog, genom att höja skatten med 2,3 miljarder för kulturen och kulturnära sektorer. Vägen dit går via en jobbpolitik som skapar förutsättningar för fler arbetade timmar som i sin tur frigör resurser för kulturpolitiska reformer. Detsamma gäller den så kallade enprocentsregeln. uppfyller av kommunerna respektive landstingen och regionerna den så kallade enprocentsregeln. De som inte når upp till denna ambition är ofta små kommuner och ekonomiskt mer utsatta landsting och regioner. Om vi från ska slå fast att enprocentsregeln ska gälla räcker det inte att utreda frågan eller komma med storstilade politiska utfästelser, som vill. Nej, vad som behövs är pengar – statliga pengar. Staten ska inte lova saker som sedan kommuner, regioner och landsting tvingas betala. Detta är en mycket viktig princip. Mycket har gjorts och mycket finns att göra inom kulturpolitikens områden. välkomnar regeringens och kulturminister vilja att se flera av de viktiga reformerna, som alliansregeringen byggde ut vid makten, utvecklas och fördjupas. Vi är öppna för breda, blocköverskridande överenskommelser, förutsatt att finansieringen finns på plats och att den inte ska tas genom stora skattehöjningar på andra delar av kulturen eller kulturnära sektorer. Det faktum att alliansregeringen lyckades värna kulturen under den värsta ekonomiska kris vårt land någonsin har upplevt visar att arbetslinjen fungerar och har stor betydelse också för kultursektorn i stort. Avslutningsvis yrkar jag bifall till förslaget i kulturutskottets betänkande nr 2. 107 (MP): första motionsbetänkande har ett väldigt vitt spektrum av frågor: allt från nyckelharpan – ett av tidigaste instrument, som vi har bevarat och fortfarande har en aktiv kulturtradition kring – till digitaliseringen och de frågor som hör samman med den. Detta vida spektrum har en gemensam faktor i det att alla motionerna har ett positivt anslag. Det är motioner om frågor som man vid första genomläsningen tycker är viktiga att bifalla. när kulturutskottet har gått på djupet med frågorna konstaterar vi dock att samtliga motionsförslag redan hanteras på olika sätt och i olika former. Jag vill därför börja med att yrka bifall till kulturutskottets förslag och således avslag på reservationerna och samtliga motioner. Den reservation som kanske allra tydligast slår in öppna dörrar är reservationen om att uppdra åt regeringen att återkomma med en nationell strategi för bildkonsten. Som har sagts tidigare i debatten är det ett arbete som regeringen redan har påbörjat. Kulturministern har också tidigare talat här om inriktningarna för det arbetet. Att skulle uppdra åt regeringen att göra något som regeringen redan har påbörjat är naturligtvis fullständigt onödigt och skulle knappast snabba på processen. Det skulle kanske tvärtom sinka den. Vad vi behöver göra är att snabbt komma framåt med de här frågorna. Bildkonstnärernas situation är inte tillfredsställande, och vi måste därför få handlingsplanen på plats tidigt. Vad resultatet kommer att bli, vad handlingsplanen kommer att utmynna i, är för tidigt att säga. Men en viktig faktor är naturligtvis , som flera andra här har talat om. Det är fullständigt orimligt att staten ger bidrag till utställningsverksamhet om inte de resurserna kommer konstnärerna till godo. Konstnärerna ska inte tvingas arbeta gratis, utan de ska få skälig ersättning för sitt arbete. Regeringen har redan flyttat fram sina positioner ordentligt genom att i regleringsbreven skriva in sådana krav. I alla fall där en utförare har en direkt relation till staten finns nu ett uttalat krav. Det som återstår är hur regionerna hanterar saken. Det statliga bidraget via har inte det tydliga kravet på sig att ska gälla. Jag hoppas att vi kommer att få sådana krav inskrivna , men att få det verkställt är svårt att hantera – inte minst sett utifrån den nedskärning av det regionala bidraget som blev resultatet av Alliansens och agerande i budgetfrågan . talar om hur alliansregeringen har stöttat kulturen genom att successivt höja anslaget. Jag skulle vilja påminna om att resultatet av det beslut som Alliansens och agerande drev igenom blev 366 miljoner mindre till kultursektorn. För regionerna är det en stor smäll med en nedskärning på 1 ½ procent som de nu måste hantera. Naturligtvis ligger detta i linje med att nuvarande regering måste hantera den budget som har antagit i fråga om vilka möjligheter vi ser att göra saker . Vissa saker måste vi återkomma . reservation om nyckelharpan skulle jag vilja påstå är ett slag i luften. ger ett omfattande bidrag till för inte minst nyckelharpans fortsatta bevarande. Nyckelharpan är ett av absolut tidigaste instrument. gjordes kyrkmålningar som illustrerar nyckelharpan. Det finns en kyrkmålning på som vi kan utgå från föreställer en nyckelharpa. Den äldsta bevarade nyckelharpan, Moraharpan, härstammar . Att det här är en levande tradition många hundratals år senare är fantastiskt och någonting jag tror att vi alla här i vill värna. ger de resurserna , och det finns ingen anledning att tro att skulle dra in på de resurserna framöver. Därför behöver den motionen inte bifallas, och reservationen kan således avstyrkas. Den reservation som trots allt har en politisk dimension är förslag om att på något sätt ha nolltolerans mot nolltolerans mot måleriväggar. Jag vill understryka att jag som lokalpolitiker har verkat för offentliga måleriväggar. I min hemstad har jag konstaterat att det finns massor av trista, grå miljöer där offentliga måleriväggar kan vara ett sätt att bidra till en mer trivsam miljö. Men det här måste vara en lokal fråga. Situationen ser olika ut i olika kommuner, och det kommunala självstyret ska respekteras. Därför yrkar jag avslag också på den reservationen. kan jag konstatera att det som förmodligen är motionens ursprung, det sätt på vilket frågan har hanterats i och den nolltolerans mot offentliga måleriväggar som har funnits där, är en inriktning som har ändrats . Den nya majoriteten i har beslutat om att inrätta två offentliga måleriväggar. I praktiken är alltså reservation tillgodosedd. 108 (V) replik: Till att börja med vill jag ta upp frågan om . Jag förstod inte riktigt svar att man inte skulle kunna göra så att de som har statliga bidrag också ska tillämpa . Det motion handlar om är att regeringen ska återkomma med förslag på hur man ska se till att de som uppbär statliga bidrag ska tvingas att tillämpa . Jag förstår alltså inte riktigt vad som är problemet med att bejaka den motionen. Resultatet nu blev ju bara att de som omfattas av kultursamverkansmodellen ska rapportera till hur det ser ut hos dem. Det rimliga är väl ändå att ska följas. Det tror jag att och även Socialdemokraterna har drivit på för tidigare, så det är lite konstigt. När det gäller frågan om graffiti blir jag också lite tveksam när jag hör . Den konstnärliga friheten är ju ingenting som det är upp till kommunerna att vilja eller inte vilja tillämpa. Den konstnärliga friheten är absolut, liksom yttrandefriheten är absolut. Det är ingen fråga huruvida man tycker om den eller inte. Den är grundlagsfäst. Därför är det helt orimligt att man som i vissa kommuner faktiskt censurerar en konstnärlig uttrycksform. Jag känner inte igen tidigare ståndpunkter när det gäller graffiti. Man har velat tycka att det är lite hipp som happ, att man gör som man vill. 109 (MP) replik: I den första frågan föreligger det som sagt inga politiska skiljaktigheter. Jag ska förtydliga varför vi inte vill bifalla den reservationen. Som jag nämnde pågår ett arbete på med att ta fram en handlingsplan för hur vi kan stärka bildkonstnärernas situation. Hur vi hanterar är en viktig komponent i den handlingsplanen. Vi kan inte föregripa den genom att på något sätt försöka gena i frågan. Vi måste se på frågan samlat. Det viktigaste är att arbetet nu har påbörjats. Era reservationer på den punkten är därför inte annat än ett försök att slå in öppna dörrar. Vad gäller graffiti är den konstnärliga friheten självklart ingenting som kommunerna kan begränsa eller på något sätt ha invändningar mot. Men att tillhandahålla offentliga måleriväggar är en fråga. Där är inriktning, precis som i så många andra frågor, att man inte ska klampa in på den kommunala beslutskompetensen från statligt håll. Det måste vara en lokal kompetens att avgöra om man har förutsättningar att anlägga offentliga måleriväggar, hur det ska göras och var det ska göras. 110 (V) replik: kan inte ha läst vad vi har skrivit om vare sig eller graffitiväggarna. Det som står angående graffitiväggarna är att man ska ge i uppdrag att initiera den här typen av öppna graffitiväggar i samråd med kommunerna. Det finns ingenting som talar om att det här måste införas. Jag vet att man till exempel på i nu inför två väggar. Men det kan man inte ta till intäkt för att mål är uppnått. Återigen: Det kan inte vara så att den konstnärliga friheten och yttrandefriheten är en angelägenhet. är det inte tvång, det som står i motionen, att man måste initiera detta. Men ska få uppdraget att göra det. Det är det som står. Jag ser fram emot att se hur det kommer att gå vidare med . Det finns ju inte uttalat här att det faktiskt skulle vara så. Precis som vi kräver till exempel kollektivavtal tycker jag att vi borde kräva åtminstone av dem som uppbär statliga bidrag att de ska följa . På vilket sätt ska det annars kunna bli normerande gentemot andra utställare som tar in konstnärer? 111 (MP) replik: Jag får då påminna om att regeringen angående har flyttat fram positionerna. Vi kräver i de regleringsbrev som har gått ut för året att ska tillämpas i alla fall där det är staten som ger ett direkt bidrag till en utförare. De fall vi inte kommer åt nu med regleringsbrev är de där det statliga stödet är indirekt. Vi har ett regionalt kulturbidrag som först går ut. Sedan, i andra hand, är det regionerna som fördelar resurserna. I det läge där vi sitter , där Alliansen och kraftigt skurit ned budgeten för de regionala kulturnämnderna, är det svårt att hantera den här frågan. Därför måste det göras inom ramen för det pågående strategiarbetet, så att vi kan ha ett tydligt regelverk för hur det ska göras . Skulle de här kraven riktas blir ju resultatet en minskad verksamhet, och det är kanske inte riktigt det vi vill ska bli effekten. Vad gäller den konstnärliga friheten säger jag återigen: Kommuner kan naturligtvis aldrig begränsa en konstnärlig frihet. Men enligt de diskussioner som förs i motionen är det kommunernas ansvar att upprätta offentliga måleriväggar. De besluten måste tas på lokal nivå. Jag välkomnar alla de besluten på lokal nivå, men jag tycker inte att ska gå över den kommunala kompetensen i frågan.