prot · H30948 · 2015-12-17 00:00:00 — Inte ens att det pågick ett remissförfarande, även om det inte var sedvanligt, var offentligt. Det fanns inte tillstymmelse till spår av detta på regeringens hemsida. Det fanns inget pressmeddelande och inga offentliga uttalanden. Hur ska då grundlagens krav kunna vara uppfyllda? En av de instanser som enligt egen uppgift ville bidra i beredningen med sina synpunkter var Röda Korset. Det var först när lagrådsremissen blev offentlig som de kunde ta del av detaljerna i förslaget. De skriver i sitt brev till regeringen: ”Svenska Röda Korset har därför i kontakt med , mellan , bett om att få vara med i beredningsförfarandet av den nu föreslagna lagändringen, vilket inte blev fallet.” Särskilda åtgärder vid allvarlig fara för den allmänna ord-ningen eller den inre säkerheten i landet Det finns alltså intressenter som har bett om att få lämna sina synpunkter men genom regeringens förfarande har hållits borta från den möjligheten. Är detta förenligt med svensk grundlag? Regeringen hade inte utsett någon remissinstans som har sitt huvudfokus på asylrätten och de mänskliga rättigheterna i övrigt. Vad hade sagt om de hade getts möjlighet? Vad hade Amnesty sagt om de hade beretts möjlighet? När man sedan läser propositionen från regeringen ser man att samma formulering står kvar som i beskrivningen av remisserna i lagrådsremissen. Regeringen skriver: ”Av dem som har yttrat sig avstyrker Justitiekanslern de framlagda förslagen. avstyrker förslagen om särskilda identitetskontroller på buss. De övriga som har yttrat sig har varierande synpunkter.” De övriga som har yttrat sig har yttrat sig muntligt. För att ta del av vad de har sagt måste man be regeringen om att få handlingarna. Det gjorde jag. Jag gjorde det , . Det tog regeringen två fulla arbetsdagar och en arbetsdag till fram till innan jag fick svar på frågan och kunde ta del av de handlingar som låg till grund för regeringens lagförslag. När man läser ser man att , som också hade lämnat synpunkter, skriver att de anser att förslaget i nuvarande form inte kan ligga till grund för utfärdande av förordning och att de anser att regeringen bör ta tillbaka förslaget. Regeringen har beskrivit det: ”De övriga som har yttrat sig har varierande synpunkter.” Men det är ett klart och tydligt avslag på regeringens förslag, och det har regeringen mörkat i sin proposition. När regeringen redogör för att några ytterligare har inkommit med synpunkter skriver man att bland annat Röda Korset och SJ har inkommit med synpunkter. Men ingenstans i produkten kan man läsa om vilka synpunkter de hade. Det är normalt något som man ska ha möjlighet att ta del av i ett lagstiftningsärende. Det framgår inte att Röda Korset avstyrker tydligt, med hänvisning till bland annat asylrätten. Det framkommer inte heller att SJ också avstyrker tydligt. Det är mycket beklagligt att regeringen förfar på ett sådant sätt att vi inte har förutsättningar att med god grund och gott underlag kunna ta ställning ordentligt till regeringens förslag. Att inser att vi är i ett hårt läge gör att vi framför allt här i kammaren har lagt fram förslag på hur vi ska hantera situationen, inte minst inom . Jag hoppas att regeringen är beredd att vidta åtgärder och lyssna på våra synpunkter i de delarna. Vi har accepterat att regeringen kan behöva – tillfälligt, då man bereder ett lagförslag ordentligt – ges en viss möjlighet, om man bedömer att det allvarliga läget uppstår. Men det är oklart om det läget infinner sig . I övrigt hänvisar jag till min partikollega , som har redogjort för våra förslag. 78 (M): Särskilda åtgärder vid allvarlig fara för den allmänna ord-ningen eller den inre säkerheten i landet Varningssignalerna runt om i landet blir allt tydligare om att inte klarar av att hantera den mycket stora mängd flyktingar som kommit till . Allt fler kommuner uppger att de inte klarar av sina åtaganden, går på knäna, sjukvården måste på vissa håll senarelägga undersökningar och operationer, det är brist på skolplatser runt om i landet, antalet sjukskrivna socialsekreterare inom ökar och bristen på bostäder gör att tillfälliga tältläger måste slås upp eller planeras att slås upp i olika delar av landet. Listan kan göras lång. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, vidimerar denna bild och oron i sina rapporter om det nationella läget. Från uppger man att man inte hinner identifiera och registrera personer när de kommer till . varnar för att ett okontrollerat inflöde av flyktingar riskerar att göra det omöjligt att upptäcka eventuella terrorister i det stora flödet. Efter dåden i uppdagades att två terrorister hade kommit just i flödet av andra flyktingar. Vi måste återta denna kontroll i i syfte att undvika en systemkollaps för vår välfärd. Av denna anledning ställer vi i oss bakom införandet av id-kontroller, men med de invändningar och reservationer kring varaktighet, återkoppling med mera som min kollega har nämnt. Införandet kommer dock att medföra stora konsekvenser främst för trafiken över till och från . Detta bör tas på största allvar. Jag är skåning, bosatt vid sundet och har tidigare jobbat inom som tullinspektör. Därför vet jag lite grann om hur flödena över sundet ser ut. Ca 15 000 personer pendlar mellan och . Många av mina vänner gör det. Det kan handla om att de arbetar i en Faktabutik, på ett försäkringsbolag eller på ett läkemedelsföretag som . För oss i är det inte mer underligt att åka till än det är för en stockholmare att ta sig exempelvis till eller . Stora insatser har gjorts i för att kunna få till en integrerad arbetsmarknad och en integrerad region. Det är viktigt att detta fina arbete inte förstörs. Av denna anledning har i sin följdmotion till betänkandet uttryckligen yrkat på att regeringen vidtar de åtgärder som behövs för att begränsa de negativa effekterna som införandet oundvikligen innebär för resenärer och transportörer. Jag förutsätter att detta också i stor utsträckning beaktas från regeringen när de meddelar föreskrifter om införande av id-kontroller. Transportörsansvaret ställer självfallet stora krav på transportörerna, men kommer också att utsättas för stora prövningar när de ska kontrollera efterlevnaden av de föreskrifter som regeringen kan antas besluta om. I betänkandet anges att regeringen inte anser att detta kommer att medföra några större kostnadsökningar för polisen. Jag skulle bli mycket förvånad om polisens kostnader för detta inte ökar markant. Här måste regeringen vara beredd att ge polisen de förutsättningar som de behöver för att kunna utföra sitt viktiga uppdrag. Särskilda åtgärder vid allvarlig fara för den allmänna ord-ningen eller den inre säkerheten i landet När polisen besökte justitieutskottet för sedan var representanterna också mycket tydliga med detta. Polisens resurser går i stor utsträckning till att försöka kontrollera flyktingströmmarna över . Om inte erforderliga medel ges till myndigheten kommer polisen inte att kunna sköta sitt ordinarie polisarbete runt om i landet, i synnerhet inte i . Återigen förutsätter jag att regeringen noga övervakar utvecklingen avseende polisen och tillför de resurser som kan behövas. Slutligen måste jag ändå nämna den minst sagt mediokra hanteringen av detta lagförslag. Jag har full förståelse för behovet av skyndsamhet i denna fråga. Men det ger inte regeringen ett frikort till att presentera ett undermåligt berett förslag som detta – ett hafsverk. Det kan jag, som de facto ställer mig positiv till införandet av id-kontroller, säga. Det har varit en avsaknad av ordentliga konsekvensanalyser, och tiden för remissinstanserna att faktiskt fördjupa sig i förslaget och avge kloka svar har varit alldeles för kort. Lagrådets kritik har, med rätta, varit synnerligen omfattande. Jag tycker att det är bra att regeringen agerar och vidtar åtgärder med anledning av den flyktingkris som medför stora påfrestningar på vårt samhälle. Men måste vi ha någon form av kvalitetskrav på de lagförslag som regeringen lägger fram. Jag yrkar bifall till reservation 5, som min kollega har yrkat bifall till. 79 (C): Herr talman, riksdagsledamöter, ni som lyssnar och ni som läser detta om ett eller flera decennier när dagens utmaningar är historia, så som det alltid blir! Under viktiga idéprogramsdebatt väcktes jag till insikt om att ett litet land som i Europeiska unionen inte ensidigt kan fastställa betydligt mer generösa migrations- eller asylregler än övriga EU-länder, i alla fall inte i en värld med djupa klyftor, någon miljard människor som svälter och omkring 60 miljoner människor på flykt. Vi enades i om ett bra idéprogram med goda visioner och med beaktande av verkligheten. har jag nu och då lyft fram uppfattningen att behöver anpassa sina asylregler i EU-riktning. Detta enkla konstaterande har tyvärr ofta bemötts med upprörda känslor, och jag har fått kritik för att fiska i grumliga vatten och till och med för att uttrycka mig främlingsfientligt eller rasistiskt. Inget kunde vara mer fel, och jag är naturligtvis djupt kränkt av detta. Dessa grundlösa beskyllningar mot mig är i sak obegripliga men förklaras av den åsiktskorridor som i den svenska samhällsdebatten, i de bästa avsikter, upprätthållits av politiker och av medierna. Den finns inte eller har inte funnits, brukar de ibland hävda. Det är fel, och det vet alla vi som har försökt att bredda den. Hade lyssnat på oss som försiktigt lyfte fram att borde anpassa sina asylregler i EU-riktning, hade antalet asylsökande till EU som valt att ta sig till kanske inte varit lika stort som det har varit. Men det är historia . tvingar verkligheten samma politiker och partier och samma ledarskribenter med hög och stolt svansföring att föreslå och försvara åtgärder som slår blint och som varit helt otänkbara och som då beskrivits med epitet som jag här inte vill nämna. Särskilda åtgärder vid allvarlig fara för den allmänna ord-ningen eller den inre säkerheten i landet glöms de heliga principer som alltid tidigare lyfts fram, och försvaras de drastiska åtgärderna som nödvändiga i en ny verklighet. Jovisst, men principdebatten som fördes tidigare omfattar faktiskt samma principer då som , och den övergripande verkligheten har tyvärr inte förändrats. Här är vi . Vi ser panikåtgärder framtvingade av verkligheten. De senaste årens handlingsförlamning har också lyft fram som ett av tre största partier, inte av egen kraft, skulle jag säga, utan framhjälpta av de partier som ville mer än vad som i längden är möjligt. Regeringen har plötsligt lagt om kursen och föreslår nu radikala åtgärder för att hindra många av dem som vill söka asyl i något EU-land från att kunna göra det i vårt land. Vi behandlar en proposition, tillyxad i all hast, med dåligt beredda och mycket långtgående förslag. har arbetat fram och föreslagit rader av konstruktiva förslag för bättre integration, effektivare flyktingmottagning och fler i arbete genom lägre trösklar, bättre regelverk och enklare jobb. Det är mycket beklagligt att starka politiska krafter har kunnat förhindra att dessa nödvändiga insatser genomförts. Jag hoppas att verkligheten kommer att göra att förslag kan förverkligas i bred politisk enighet. Jag skulle till och med vilja säga att något annat skulle vara mycket överraskande. Verkligheten är en tung kraft, och den talar för förslag och mot Socialdemokraternas och LO:s fyrkantiga 1970-talsfundamentalism som bromsar mycket av det som måste göras, till förfång för fler jobb, inte minst för många med utomeuropeisk bakgrund. Däremot motsätter sig och att ytterligare åtgärder görs för att bromsa det mycket stora inflöde av asylsökande och andra till EU, vilka i hög utsträckning har valt att söka sig till . För min del anser jag att åtgärder är nödvändiga men att regeringens förslag har stora brister. Därför, herr talman, kommer jag att avstå i dagens omröstning. 80 (V): samlades tiotusentals svenskar i stora manifestationer för att hälsa flyktingar välkomna till och protestera mot EU:s flyktingpolitik. Det var bilden av ett livlöst barn på en strand som blev utlösaren. Inte bara för att vi kände igen oss och våra barn när vi såg de mjuka armarna som borde bygga sandslott eller de små skorna med fötter som borde hoppa och springa, utan även för att flyktingskapet är en del av oss och av historia. För någon av oss är flyktingskapet en del av gammelmormors resa hit med de vita bussarna. För någon annan är det pappas flykt från folkmordets Bosnien eller den egna flykten i mammas famn från eller . Det är en del av älskades, vänners, arbetskamraters och klasskompisars historia. I sitt tal på manifestationen i sa statsminister att vi aldrig ska bygga murar för att skilja människor från människor. Han sa att hans tar emot människor som flyr från krig, att hans inte bygger murar. Det är ord som förpliktar i då världen upplever den värsta flyktingkatastrofen sedan . Särskilda åtgärder vid allvarlig fara för den allmänna ord-ningen eller den inre säkerheten i landet sviker och regeringen det löftet. Asylrätten kom till när låg i ruiner efter och miljoner var på flykt. Åter miljontals hade mist livet i förintelse och krig. Då lovade vi varandra att vi aldrig igen skulle neka en människa på flykt skydd. Det är inget löfte man kan ge med förbehåll, för i skuggan av förintelse och världskrig insåg världen att den hade del i skulden. Att den hade vänt bland annat judarna ryggen när de sökte skydd undan nazisternas förintelse. När vi nu ser sluta sig alltmer och skjuta ansvaret för människor på flykt ifrån sig låter det som ett eko av , då land efter land deklarerade att de tyvärr inte kunde ta emot förföljda judar. De hade inte råd. De hade inte plats. Det skulle skapa oro och öka motsättningarna i samhället. Det skulle skapa ett ”judeproblem” i mottagarlandet. Detta är en historisk skam vi inte trodde skulle upprepas. Men när världen nu står inför en ny utmaning ekar orden från i bakhuvudet. Land efter land säger nu igen att de inte har råd. De har inte har plats. Flyktingmottagandet skapar oro och motsättningar i samhället. Det skapar ”flyktingproblem” i det land som tar emot. Men mänskliga rättigheter och asylrätt är inte skapat för dagar i fred och lugn och ro. De finns till för situationer som just denna, där många människor tvingas fly och är utsatta på grund av just krig, förföljelse och terror. Asylrätten finns till för att vi vet att det är alldeles för lätt att vända förföljda och utsatta ryggen, särskilt när det är utmanande eller ansträngt. Asylrätten är ingenting man kan stänga av eller släppa på. När vi nu ser att EU fullständigt misslyckas i att komma överens om de nödvändiga steg som skulle ge människor på flykt möjlighet till skydd är det inte ett skäl för att göra detsamma. Ändå är det just detta regeringen ber oss göra . Om vi är beredda att inskränka asylrätten , i ett läge då visserligen tar ett stort ansvar men faktiskt är rikare än någonsin – vilka andra rättigheter står på tur? Vi hör regeringen ställa asylsökande mot sjukskrivna och dem med funktionsvariationer som behöver assistans. Hur ska vi kunna känna trygghet i ett samhälle om vi vet att våra rättigheter bara respekteras så länge det är enkelt, så länge det inte stör jobbskatteavdrag och räntebidrag till de rikaste, så länge inget utgiftstak behöver lyftas för att skapa rum åt fler? Vi har hört regeringen använda ord som ”systemkollaps” och prata om ”allvarlig fara för den allmänna ordningen eller den inre säkerheten”. Jag ser mig omkring i ett där medel- och överklassens hushåll just nu håller på att julhandla ännu mer . Jag ser mig omkring i ett där tillväxten ökar. Jag hör regeringen uttrycka oro för målet för liv och hälsa i mottagandet i . Jag tänker på ett i ruiner, där tunnbomberna faller och Daish våldtar och terroriserar. Oro för liv och hälsa. Särskilda åtgärder vid allvarlig fara för den allmänna ord-ningen eller den inre säkerheten i landet Jag tänker på ett som betalas av EU för att agera lägervakt och internerar och deporterar människor på flykt tillbaka till och . Oro för liv och hälsa. Jag tänker på , , som jag träffade på Lesbos . Hon hade just tagit sig över det livsfarliga havet med simvingar som enda säkerhet. Hon var blöt och kall. Jag tänker på de mer än 3 000 människor som inte klarat den resan utan drunknat. Jag tänker på den vandring som och hennes mamma hade framför sig för att ta sig till morfar i , över fälten i , genom tårgas och stängsel i . Oro för liv och hälsa. Jag undrar om regeringen verkligen förstår vad de ber oss om: att en ansträngd situation i vissa kommuner och nya utmaningar när det gäller att bygga bostäder, skapa skolplatser, socialt skydd för ensamkommande och ett samhälle som rymmer fler är skäl nog att bryta våra löften och vända människor på flykt ryggen. Kan man neka människor utan rätta id-papper just den rätten? I så fall är det kanske dags för socialdemokratin att plocka ned förstamajbanderollen om solidaritet och rättvisa. Nej, systemkollapsen är inget annat än en ideologisk och moralisk kollaps. Det är människor på flykt som får betala det högsta priset. Men i slutändan är det vi alla som får bära de historiska konsekvenserna när ekonomisk politik inte används som verktyg för samhällsutbyggnad och en liten, fascistisk opinion får väga tyngre än de många, många runt om i landet som sliter för att hälsa människor välkomna till ett liv i trygghet i vår gemenskap. Var och en av oss har ett beslut att fatta, och jag hoppas att vi fattar det med hjärtat och inte låter panik och skrämselpropaganda styra. I detta anförande instämde , , Nooshi Dadgostar, , och (alla V). 81 (KD): Två talare från har redan varit uppe i debatten, men som migrationspolitisk talesperson vill även jag beröra dagens ämne kort från ett migrationspolitiskt perspektiv. Låt mig börja med att säga att vi i när väldigt många människor flyr från krig, förtryck och förföljelse och andra, av fullt förståeliga skäl, drar sig bort från fattigdom och misär ska vara väldigt glada och stolta över att har tagit ett mycket stort ansvar, större än något annat land. Vi ska verkligen också vara stolta över den våg av medmänsklighet som svept över . Ändå tvingas vi konstatera, herr talman, att vi står inför utmaningar som vi ännu inte fullt ut kan bedöma konsekvenserna av. utgångspunkt i detta är att har ett stort moraliskt ansvar att hjälpa människor i nöd. Vi vill också värna öppenheten och den fria rörligheten inom EU. är det ett faktum att de gemensamma principerna för den reglerade migrationen inom EU i princip har satts ur system. Flera av de förutsättningar som det svenska asylmottagningssystemet bygger på gäller alltså inte . Särskilda åtgärder vid allvarlig fara för den allmänna ord-ningen eller den inre säkerheten i landet Läget i kommunerna är mycket ansträngt. Det råder en akut brist på boendeplatser, och flera myndigheter larmar om en ohållbar arbetssituation. En konsekvens av detta är, tyvärr, att vi nu behöver minska trycket på och det svenska asylmottagningssystemet genom att få färre asylsökande att söka sig hit till och fler att söka sig till andra EU-länder. föreslog vi kristdemokrater ett antal konstruktiva förslag med syfte att sänka kostnaderna för det svenska flyktingmottagandet. är läget som bekant ett helt annat än vad det var då. Det är självklart att ytterligare åtgärder därför behöver vidtas. Från sida välkomnar vi därför att även regeringen, efter mycket avvaktande ska sägas, nu har börjat agera. Och vi delar inriktningen på de konkreta förslag som har presenterats i den senaste vändan. Det gäller även det förslag som vi diskuterar om möjligheten för regeringen att införa id-kontroller. Som och framfört tidigare i debatten är dock regeringens proposition mycket hastigt framtagen. Den har mött hård kritik, inte minst från Lagrådet. Vi menar att det bör få konsekvenser för lagens utformning. Från sida har vi därför försökt att spela in flera konstruktiva förslag i utskottshanteringen som inte försenar id-kontrollerna men som skulle innebära att fler avstämningspunkter och bättre garantera en rättssäker behandling. Det har inte minst handlat om att begränsa lagens giltighetstid , inte för att vi säger att det inte kommer att behövas en möjlighet att använda id-kontrollinstrumentet även om , utan för att det ger regeringen möjlighet att återkomma med en ny, bättre beredd lagstiftning. Tyvärr har vi hos regeringen inte fått gehör för vare sig detta eller de andra förslag som vi redogör för i våra motioner och reservationer. Jag vill därför avsluta, herr talman, med att betona att det över hela linjen har varit ett mycket olyckligt avvaktande agerande från regeringens sida som, tror jag, har spätt både oron bland allmänheten och känslan som många bär på att politiken inte är handlingskraftig i som kräver initiativtagande och beslutsamhet. Jag hoppas, herr talman, att vi får se en förändring på detta plan framöver. I detta anförande instämde och (båda KD). 82 (M): Frågan om id-kontroller vid transporter som utförs med buss, tåg eller passagerarfartyg har beretts av justitieutskottet, men eftersom frågan får omfattande konsekvenser för vårt transportsystem har också trafikutskottet yttrat sig i frågan. Som vice ordförande i trafikutskottet kan jag konstatera att det är mycket i regeringens beredning som är tveksamt och att regeringen inte kan svara på vilka effekterna blir för trafiken, inte minst i , eller hur kontrollerna rent praktiskt ska gå till. Särskilda åtgärder vid allvarlig fara för den allmänna ord-ningen eller den inre säkerheten i landet Det regeringen ber om är nämligen ett väldigt stort och brett bemyndigande, i praktiken ett slags frikort att utforma reglerna kring de här id-kontrollerna, och det är bekymmersamt, herr talman. Vi kommer att noga följa upp hur regeringen utformar föreskrifterna för att försäkra oss om att de negativa effekterna på trafiken och på människors arbetspendling begränsas. Jag vill inledningsvis framhålla att vi ska vara stolta över att är ett land som har tagit och tar ett väldigt stort ansvar i en orolig tid. Men jag vill också framhålla att det stora antalet människor som har kommit till innebär stora utmaningar för våra myndigheter, för civilsamhället och för ekonomin. Som mina moderata kollegor tidigare lyft fram i den här kammaren anser vi egentligen att det behövs ännu mer långtgående åtgärder. Men i brist på sådana förslag från regeringen ställer vi oss bakom möjligheten för regeringen att besluta om föreskrifter om id-kontroller. Som flera varit inne på har det funnits tid att agera ganska länge, och regeringen har varit saktfärdig i att hantera den uppkomna flyktingsituationen. Det är uppenbart att det här lagförslaget har tagits fram i all hast, och man har inte givit de berörda aktörer som skulle haft en möjlighet att förbättra förslaget en chans att yttra sig och göra konsekvensanalyser. Att muntligt lämna remisser över telefon är faktiskt inte seriöst. Och det är anmärkningsvärt att vi har ett så bristfälligt beslutsunderlag när det gäller en lagstiftning som får omfattande konsekvenser för transportörer, för resenärer och för godsförsörjningen i vårt land. Både och Alliansen samlat i trafikutskottet har riktat skarp kritik mot regeringens beredning, inte minst när det handlar om hur kontrollerna praktiskt ska genomföras och effekterna som det får för våra transporter. Låt mig nämna några delar. Oundvikligen kommer förslaget att få stora konsekvenser för transportoperatörer och resenärer i . Därför har regeringen ett extremt stort ansvar framöver att lösa en rad praktiska frågor och vidta de åtgärder som krävs för att begränsa de negativa effekterna. har träffat ganska många aktörer i transportbranschen, och de är väldigt oroliga. Tågoperatörerna flaggar för höjda biljettpriser och förseningar och pekar på att tågvärdar helt enkelt saknar kompetens, tid och utbildning för att utföra id-kontrollerna. Även och Skånetrafiken har framhållit att förslaget kan leda till förseningar och eventuellt inställd trafik.